GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד מלאך: זה לא מתקיים בכל המוסדות לבנים.
גלעד מלאך: יש חישוב לקוי של נושא הליבה.
גלעד מלאך: אני רק אבהיר את נושא האשכולות, מה שהוזכר פה, להבנתנו יש פה הבנה לא נכונה של חוזר מנכ"ל.
גלעד מלאך: כאשר מופיע הנושא שצריך באשכול אחד ללמוד אנגלית ועברית אז ברור שחוזר המנכ"ל מתכוון שצריך נניח חמש שעות בעברית ושלוש שעות באנגלית.
גלעד מלאך: אין סיבה לחשב את זה: אני אלמד שבע שעות עברית ושעה אחת אנגלית.
גלעד מלאך: זה פשוט לא הגיוני ולא מתקבל על הדעת.
גלעד מלאך: באותה מידה לימודי מתמטיקה ומדעים, אי אפשר להגיד: אני אלמד מתמטיקה יותר שעות ופחות מדעים.
גלעד מלאך: אין בזה שום היגיון.
גלעד מלאך: לכן, להבנתנו, המחוז לא תופס את העניין הזה נכון וצריך שלימודי האנגלית למשל – שזה חור מרכזי שכל הבוגרים שאחר כך מגיעים אל ות"ת ואל מל"ג ואל פרופ' זילברשץ ומנסים ללמוד, אין להם את הידע הזה של אנגלית ובחלק ניכר של בתי הספר ברור שהחובה הזו לא מתקיימת ולא מתממשת וצריך להבהיר גם את הנקודה הזו.
גלעד מלאך: כך ביחס גם ללימודי הליבה בכיתות ז'-ח', שכרגע הם מופיעים באיזשהו חיוב אחד כללי לז'-ח', ולא כמו בכל בית ספר ולגבי כל הלימודים, לכל שנה ודאות מוחלטת.
גלעד מלאך: יש לנו גם בעיה של ספרי לימוד ותוכנית לימודים.
גלעד מלאך: הזכירה ממלאת-מקום המחוז בצדק את העובדה שכל מעמד משפטי מחויב להיקף אחר של לימודים, אבל לצורך זה – אני אומר בדגש על הבנים –צריך לייצר תוכנית לימודים מסודרת לכל בתי הספר לפי המעמד המשפטי שלהם ולייצר מצב שיש ספרי לימוד מומלצים לכל כיתה ולכל מעמד משפטי.
גלעד מלאך: פה אני גם אומר שיש תוכנית השאלה של ספרי לימוד שכבר עובדת על פי חוק, שלא עובדת במגזר החרדי לבנים ויש להפעיל אותה.
גלעד מלאך: זו השקעה כספית של משרד החינוך אבל זה בהחלט יביא ליכולת לייצר רמת לימודים, ומתוך זה גם פיקוח על מה שמתרחש בפועל.
גלעד מלאך: אני אומר בגדול דברים משמעותיים מאוד שאפשר לעשות ביחס לבתי הספר ולא התייחסתי עוד להיבטים של מדידה, כמו מיצ"ב שכבר עלה פה, וכמו אגף פיקוח ובקרה, שאמור לעשות גם בדיקות על בתי הספר.
גלעד מלאך: אני אומר בגדול שיש פה גם אמצעים של פיקוח שצריך להיות יותר משמעותי, וגם אמצעים של עידוד באמצעות ספרי לימוד שיכולים לשפר את איכות ההוראה.
גלעד מלאך: דבר נוסף הוא בנושא איכות ההוראה.
גלעד מלאך: גם היום אנחנו רואים שבחלק מבתי הספר מורים לא מקבלים תגמול על תואר אקדמי או על תעודת הוראה ויש לשפר את זה.
גלעד מלאך: נושא ההכשרה המקצועית, למורות הנושא הזה הוא ממש ענף, יש השתלמויות וכדו', לגברים אין כמעט השתלמויות.
גלעד מלאך: מה נחשב להם כשהשתלמות?
גלעד מלאך: לימודים בכולל.
גלעד מלאך: אם אנחנו רוצים לעודד את זה שהם יידעו את מקצועות הליבה, יידעו ללמד את מקצועות הליבה, הלימודים בכולל לא רלוונטיים לזה.
גלעד מלאך: לכן כמובן צריך לבנות מערך השתלמויות רלוונטי למורים חרדים.
עפר שלח: מאה אחוז, אני אעצור אותך כאן, גלעד, תודה רבה.
עפר שלח: כן, ח"כ פינדרוס.
יצחק פינדרוס: אני רוצה בכמה מילים להתייחס.
יצחק פינדרוס: אני מבין שזה דיון ראשון אבל עלו פה כמה דברים, גם על ידו, גם על ידי הבחור שהיה מ"פ, בוגר החינוך בחרדי.
יצחק פינדרוס: אני רוצה להתחיל מהסוף, מהנייר שיש לנו בסוף.
יצחק פינדרוס: אין ספק וזה ברור לכל בר דעת – לא משנה אם הוא מדבר עברית, יידיש או אנגלית – שתוכנית החומש של ה-1.7 מיליארד שקל נכשלה כישלון טוטאלי.
יצחק פינדרוס: עזוב איך נקרא לזה.
יצחק פינדרוס: הלכו בנות, הלכו בנים, הלכו מורות, הצליחו להכניס כמה שיקבלו תעודת הוראה – במה שהמדינה רצתה לעשות זה בטח נכשל.
יצחק פינדרוס: עלה כהערת ביניים נושא מבחני המיצ"ב – כן הלכו, לא הלכו, יש פיקוח, אין פיקוח.
יצחק פינדרוס: אני חושב שהמסקנות כל הזמן הן סביב אותה טעות.
יצחק פינדרוס: שאלת איך יכול להיות שהמחוקק נותן אפשרות לאנשים לקום בבוקר ולהגיד: לא בא לנו, אנחנו לא חלק מהעניין.
יצחק פינדרוס: צריך קודם כל להבין, יש פה אוכלוסייה שאם תבוא אליה עם אקדחים, עם איומי מאסר, עם החוק הפלילי, עם מה שאתה רוצה – את הנושא של החינוך הם לא ישנו ויהי מה.
יצחק פינדרוס: לא ישנו.
יצחק פינדרוס: זו המציאות.
יצחק פינדרוס: ניסו אותה, תאמין לי, 70 שנה בכל הדרכים.
יצחק פינדרוס: בן גוריון ניסה, אחריו ניסו, כולם ניסו.
יצחק פינדרוס: זה בציפור נפשנו.
יצחק פינדרוס: מבחינתנו זה הדבר המרכזי, מעבר לכול.
יצחק פינדרוס: הסיבה שאני לבוש שחור ועם כובע שחור זה בגלל הילדים שלי, לא בגללי, בגלל החינוך של הילדים שלי.
יצחק פינדרוס: מבחינתי, החינוך של הילדים שלי הוא שהם ימשיכו במורשת סבא.
יצחק פינדרוס: זה הנושא המרכזי.
יצחק פינדרוס: דו-השיח הוא דו-שיח של חירשים.
יצחק פינדרוס: אמרה את זה יפה.
יצחק פינדרוס: אם אתה תעשה תוכנית במל"ג מעל הראש של החברה החרדית היא תיכשל בסוף.
יצחק פינדרוס: היינו צריכים לשים 1.7 מיליארד שקל, לעשות תוכניות, לריב עם כולם וזה נכשל.
יצחק פינדרוס: ניסו להכניס – ואמרתי את זה בכוונה, זה לא בגלל שפירון עדיין במשרד – את מבחני מיצ"ב בימי פירון בכוח, בלי הידברות עם החברה החרדית.
יצחק פינדרוס: אין מה לעשות, יש לנו שריטה, אז עד היום אם אתה תגיד את המילה מיצ"ב בחברה החרדית – כולנו לכלא, בואו שימו לנו אזיקים, כולנו.
יצחק פינדרוס: אז המחוקק יחוקק, וההוא יקצץ וההוא יביא, בסוף בגלל זה בתי הספר החרדיים מתוקצבים פחות ואנשים עדיין שולחים לבתי הספר.
יצחק פינדרוס: בגלל זה קם הממלכתי-חרדי.
יצחק פינדרוס: הממלכתי-חרדי מחזיק 50 בתי ספר על 7,000 ילדים, בית ספר חרדי ממוצע מחזיק 1,200, אתם יודעים את זה?
יצחק פינדרוס: בבתי ספר חרדי, המקביל שלו זה ארבעה בתי ספר על 50.
יצחק פינדרוס: תבינו שזה נכשל, זה לא עובד, כי אי אפשר לעשות דבר מנוגד לציבור ובכוח.
יצחק פינדרוס: הדרך היחידה היא לשבת פעם אחת – ולא עושים את זה עד היום – בשולחן עגול ולראות איך משפרים דברים, איך עושים.
יצחק פינדרוס: אתם חושבים שהורה חרדי לא רוצה שתשופר מערכת החינוך אצלו?
יצחק פינדרוס: הורה חרדי לא רוצה להיכנס לאופק חדש, לפחות בבנות, ששם כבר כולם מסכימים?
יצחק פינדרוס: למה שם הם לא?
יצחק פינדרוס: כי המערכת עובדת נגד ולא בעד.
יצחק פינדרוס: אותו דבר בנושא המל"ג.
יצחק פינדרוס: המל"ג, כמו שאמרה יפה ואני מסכים אתה, בוקר אחד הוא צריך לענות לבג"ץ למה הוא עושה לימודים בהפרדה ולמחרת הוא קם בבוקר וצריך לענות למה הוא לא מצליח להכניס חרדים לתוך האוניברסיטאות.
יצחק פינדרוס: אין דרך בעולם שהוא יצליח לעשות פישור.
יצחק פינדרוס: ובאמצע יש לו את החברה החרדית שהוא בכלל לא מדבר אתה, הוא בכלל לא מתעסק אתה.
יצחק פינדרוס: לכן, אם אתה שואל אותי, אני מסכים אתך, הדוח הוא דוח אחד, צריך לדעת קודם כל לשבת עם החברה החרדית, לראות מה הכי חשוב לה.
יצחק פינדרוס: בלי זה אין שום סיכוי בעולם שיצליחו לעשות שינוי, מקסימום יצליחו שבמקום 28% יקבלו אפס אחוז.
יצחק פינדרוס: תאמינו לי שהחינוך החרדי, כמו שהוא מממן את ה-62% היום, יממן את ה-100% במקרה הגרוע.
עפר שלח: ח"כ פינדרוס, אני מודה לך שהבאת את הדיון למקום הזה כי בסוף נגזר עליו להגיע לכאן.
עפר שלח: אני רק אעיר כמה הערות כי אני רוצה להמשיך גם עם אספקטים אחרים.
עפר שלח: אני לא אכנס אתך לדיון מהי ממלכה, מהי מדינה, מהן מטרותיה של מדינה, אנחנו לא נצא ממנו.
עפר שלח: אני אומר לך דווקא כנציג ציבור של הציבור החרדי – וזה נוגע לסוגיה הזו, זה לסוגיית הגיוס, שעסקתי בה הרבה, וכן הלאה – זה מצוין לבוא ולהגיד: תדברו אתנו, תעשו את הדברים בהידברות ולהציג את זה כאילו יש פה מישהו שרוצה לכפות על מישהו אחר.
עפר שלח: יגיד לך – לא אני, נציג אחר של הציבור החילוני – אתה כופה עלי.
יצחק פינדרוס: לא מסכים.
עפר שלח: מאה אחוז, אני יודע שלא.
עפר שלח: אני לא רואה את ההידברות מהצד של הציבור החרדי ושל נציגיו.
עפר שלח: מ-2015 עד 2019 היה שר חינוך חובש כיפה, אם אינני טועה היה לו סגן חרדי, לא ראיתי שהשיח הזה התקדם בסנטימטר.
יצחק פינדרוס: תאמין לי שהוא כן.
עפר שלח: הנה, עובדה, המספרים לפנינו.
עפר שלח: רוב המספרים שמציג מבקר המדינה הם מהשנים האלה.
עפר שלח: לא ראיתי שהתקדם השיח לגבי כן יהיה או לא מיצ"ב, או כן יהיה או לא יהיה דיווח.
יעקב טסלר: סליחה שאני מתפרץ, אדוני.
יעקב טסלר: לא הייתה הידברות כנה.
יעקב טסלר: לא הייתה.
יצחק פינדרוס: המדינה לא מתנהלת על ידי שרים ומי כמוך יודע את זה.
יצחק פינדרוס: בסוף זה מתנהל על ידי מערכת פקידותית שיש לה אג'נדה מאוד-מאוד ברורה.
יצחק פינדרוס: תאמין לי, בסוף המערכת מתנהלת על ידי הפקידות.
יצחק פינדרוס: אני יושב בצומת הזו כבר הרבה מאוד שנים, גם לפני שנכנסתי לכנסת, וכמו שהוא אמר, לא הייתה הידברות עד היום.
עפר שלח: אני מבקש שלפחות תכיר בכך שהבעיה היא של כולנו כי נוח מאוד להציג את זה כאיזו בעיה של המדינה, ואתם לא תדברו אתנו כמו שאנחנו רוצים שידברו אתנו, לא יקרה.
עפר שלח: עובדה.
עפר שלח: מצד זה או מצד זה.
עפר שלח: הרי זה יגיע בסוף לנקודה שאי אפשר יהיה לאחוז בה יותר.
עפר שלח: אתה רואה את המספרים האלה, אתה רואה את כמות הלומדים במערכת החינוך החרדית, אתה רואה את כמות הגברים החרדים המועסקים, זה יגיע לנקודה שאי אפשר יהיה לאחוז בה יותר ואז הבעיה תהיה גם שלך וגם שלי.
יצחק פינדרוס: אמרו לי את זה לפני 20 שנה.
עפר שלח: בסדר, אמרו, יום אחד זה מגיע.
עפר שלח: יש מין דבר כזה.
עפר שלח: רגע אחד פתאום אתה עובר את קו הרכס ומהדבר הזה אין חזרה.
יעקב טסלר: לצערי, אדוני היושב-ראש, מקשיבים לא כדי להבין אלא כדי לענות.
עפר שלח: מתוך הכבוד שאתה יודע שיש לי אליך אני שואל אותך: מה אתה עושה?
עפר שלח: לבוא אלי בטענות – אלי לא אישית, אלי הממלכה – זה עלא כיפק.
יצחק פינדרוס: מה זאת אומרת מה אני עושה?
יצחק פינדרוס: השאלה היא באיזה מטרות.
יצחק פינדרוס: במטרות שלי אני משתדרג כל הזמן.
יצחק פינדרוס: תאמין לי, מערכת החינוך החרדית משתדרגת כל הזמן.
יצחק פינדרוס: אני מזמין אותך לדיון שהייתי אתמול באוצר על שדרוג מערכת חינוך באחת ממערכות החינוך החרדיות, אני מזמין אותך לדיונים שיש, אני משדרג.
יצחק פינדרוס: נכון, בלי ממלכה.
יצחק פינדרוס: הממלכה, המקסימום שהיא יכולה לעשות זה להפריע לי קצת פחות.
יצחק פינדרוס: להפריע לי קצת פחות.
אוריאל בוסו: ואתה משלם על זה - - -
יצחק פינדרוס: אני משלם את זה מכיסי ואני משלם על זה בתנאים לא תנאים.
יצחק פינדרוס: אני למדתי בתנאים לא תנאים והילדים שלי לומדים בתנאים לא תנאים.
יצחק פינדרוס: אני משלם מחיר גבוה על כך שאני עושה את זה בפרטיזניות במדינת ישראל ב-2020, אבל אני בסוף עושה את זה לבד, עושה את זה טוב ואני גאה בתוצאות של החינוך החרדי.
יצחק פינדרוס: כן, אני גאה בתוצאות החינוך החרדי.
יצחק פינדרוס: הלוואי שהחינוך הממלכתי היה בתוצאות של החינוך החרדי.
אוריאל בוסו: אני חושב שדווקא זה בסדר ששני הדוחות הללו הגיעו.
אוריאל בוסו: בואו נתחיל דווקא מהנושא של ההשכלה הגבוהה.
אוריאל בוסו: אני עשיתי תואר במשפטים בקריה האקדמית אונו ושבוע שעבר הייתה עתירה בנושא ההפרדה.
אוריאל בוסו: מצד אחד אתה אומר: בואו, נפתח לכם, נעשה, החבר'ה באים ללמוד ואחרי שהם לומדים מתחילים להכביד.
אוריאל בוסו: ואז אני צריך לשלוח את אשתי ללמוד במקום כזה או אחר בשביל להתקדם, ואז מגיע הדוח השני ואומר: אין לכם מספיק מורים מוכשרים.
אוריאל בוסו: הסיכום בשורה התחתונה של מה שאומר ח"כ פינדרוס, וגם כשאתה נגעת בנושא הגיוס, הוא שאי אפשר לכפות על ציבור שום דבר שלא יעבוד אתו בדרך שלו.
אוריאל בוסו: גם בדברים שאנחנו מעדיפים.
אוריאל בוסו: כמו שהוא אמר, אני משלם מחיר, הילדים שלי לומדים תנאים פחות טובים, בכיתות אחרות, אנחנו משלמים שכר לימוד שלא תואם לחינוך הממלכתי, אבל בסוף העצמאות שאנחנו רוצים, והיא חשובה לנו כערך עליון, לא תשתנה ולא משנה מה.
אוריאל בוסו: גם כשמדובר על 55% במוסדות הפטור, או אחוז קצת יותר גבוה במוכר שאינו רשמי – ואני מכיר את זה דווקא מהכובע האחר שלי כממלא-מקום ראש עיר, כשהחזקתי את מינהל החינוך בפתח תקווה, 14 שנה הייתי בתפקידים ציבוריים – בסוף-בסוף, כשמשקללים את הכול, זה הרבה פחות כסף ממה שהמדינה מדברת, 55% או 75%, אבל אנחנו מוכנים לשלם את המחיר הזה.
אוריאל בוסו: אם באמת המדינה תרצה לשתף פעולה, לשלם את המחירים ונוכל להגיע גם לתוצאות הלימודיות במיצ"ב – הרי אנחנו יודעים שאצל הבנות התוצאות הן מצוינות בבגרויות, בלימודים, בתארים ובכל - - -
עפר שלח: אף אחד לא טען שהפוטנציאל אינטלקטואלי של הציבור החרדי הוא נמוך.
עפר שלח: אף אחד לא טען את זה אף פעם.
אוריאל בוסו: מה זה אומר?
אוריאל בוסו: שבמקום שמתאים לנו לשתף פעולה אנחנו נעשה את זה ואנחנו יודעים להיות הכי טובים.
אוריאל בוסו: מצד שני, בישיבות ובתלמודי תורה זה אורח החיים שאנחנו רוצים.
אוריאל בוסו: במסגרת אורח החיים שלנו צריך כן לכבד אותנו ולתת לנו את המקסימום כי בסוף זה יהיה בשביל כולם.
יצחק פינדרוס: עפר, אני רק חייב לספר לך סיפור לפני שאני יוצא, אפרופו יפה זילברשץ והמל"ג.
יצחק פינדרוס: יש בית ספר לדתיים שנקרא מכון לב, יש ציבור חרדי מסוים שהולך ללמוד שם.
יצחק פינדרוס: הרעיון של מייסד מכון לב היה לתת מענה לאנשים שרוצים ללמוד לתואר וגם ללמוד בבית מדרש.
יצחק פינדרוס: זה מסייע להם, מקל עליהם, לומדים שם כמה שעות ביום לימודי תורה.
יצחק פינדרוס: יש עוד שני מוסדות מהסוג הזה שעכשיו הקימו.
יצחק פינדרוס: אתה יודע מי פסל את זה עכשיו והוציא להם צו?
יצחק פינדרוס: המל"ג.
יצחק פינדרוס: אמר להם: לא יכול להיות.
יצחק פינדרוס: מוסד אקדמי לא יכול להחזיק אצלו בית מדרש.
יצחק פינדרוס: לכן, כשאתה אומר לי "הידברות" – לא דיברתי בהידברות על שולחן של משא ומתן, זה בכלל להיכנס למוח.
יצחק פינדרוס: יושב המל"ג, שרוצה להכניס את הדתיים פנימה – אני שמח שחרדים לא הולכים לאקדמיה, אני אומר לך את האמת – אבל אלה שרוצים ללכת, הלכו לסגור להם את זה.
עפר שלח: אם הסיפור הוא כמו שסיפרת אז המל"ג עשה טעות.
יצחק פינדרוס: אבל זה קרה כרגע.
יצחק פינדרוס: המל"ג הוציא למכון לב עכשיו צווים ואמר להם: אתם לא יכולים, מה זה הדבר הזה?
יצחק פינדרוס: זה לא מתאים למוסד אקדמי.
עפר שלח: מי שעשה את זה עשה פה טעות, זה עדיין לא עונה על הסוגיה למה בוגר של מערכת החינוך החרדי לא יכול לדעת אנגלית ברמה שהוא יוכל לתפקד בעולם העבודה המודרני, דבר שגם הציבור החרדי משלם עליו מחיר כבד.
עפר שלח: אתה יכול לדבר על רצון הציבור שלך ללמוד תורה – ואני מכבד את זה מאוד – רצונו הוא גם להתפרנס כראוי, רצונו הוא להעניק לילדיו את מה שיש לילדיי.
יצחק פינדרוס: סדרי עדיפויות.
יצחק פינדרוס: מה סדרי העדיפויות?
עפר שלח: אתה צריך להסביר לי גם את הסתירה.
יצחק פינדרוס: אני אסביר לך את הסתירה בשתי מילים: אתה שומר על הגבולות החוצה של הגטו על ידי זה שיש לך דברים שאתה שונה מבחוץ.
עפר שלח: אתה השתמשת במילים "שומר על הגבולות של הגטו" - - -
יצחק פינדרוס: כן, אנחנו שומרים על הגבולות של הגטו שלנו.
יצחק פינדרוס: אני שמחים להיות בגטו.
עפר שלח: על זה אמר בר קפרא: אתם אמרתם, אני לא אמרתי.
יצחק פינדרוס: נכון, אני אומר את זה, לא בבושה.
עפר שלח: אוקיי, אנחנו נמשיך.
עפר שלח: שירה ברלינר, משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, שלום לך.
עפר שלח: את עוסקת בתעסוקת חרדים.
עפר שלח: תני לנו את הצד הזה בעולם העבודה.
עפר שלח: בסוף לקחת את האנשים האלה שאנחנו רואים, ואפילו רואים במספרים, את כישורי העבודה שלהם בעולם הזה – מה אתם עושים מול זה?
שירה ברלינר: קודם כל, אני מצטרפת לכל מה שנאמר קודם לגבי תמונת המצב.
שירה ברלינר: החסמים, כמו שאנחנו רואים אותם, בקרב הקבוצה המשלימה, שאולי לא מגיעה לאקדמיה אבל כן רוצה ומגיעה אלינו, לתוכניות שלנו, אכן סובלת מאותם חסמים.
שירה ברלינר: אמר פה הבחור הנחמד קודם שאנגלית זה חסם מספר אחד, אנחנו מתחברים לזה מאוד.
שירה ברלינר: אנגלית זה צורך אקוטי היום כמעט בכל שוק העבודה.
שירה ברלינר: אפילו בשביל להיות מחסנאי ממוחשב אתה צריך לדעת לקרוא את האותיות באנגלית של המק"ט, אז בהחלט אנחנו רואים את הצורך, את הקשיים ואת הפערים הגדולים שמגיעים אתם לעולם העבודה.
שירה ברלינר: גם מי שמחליט ללכת לשוק העבודה וגם מי שמחליט להצטרף להשלמה מקצועית, החל מאפשרויות יותר קלות, כלה בלימודי הנדסאות, בהחלט רואים את זה.
שירה ברלינר: הרבה פחות רואים את זה בקרב נשים, זה גם כבר נאמר.
שירה ברלינר: נשים הרבה יותר מוכוונות לשוק העבודה.
שירה ברלינר: לא רק שהן מגיעות עם יותר כישורים הן גם מאוד-מאוד מוכוונות.
שירה ברלינר: כלומר, אין היום כמעט שאלה לגבי האם אישה חרדית יוצאת לעבוד או לא.
שירה ברלינר: אנחנו רואים שיעורי תעסוקה שנושקים, או עברו כבר, את ה-80% בקרב השכבה היותר צעירה של הנשים החרדיות.
שירה ברלינר: אמנם אמרו פה שיש עודף בעובדות הוראה אבל אנחנו מזהים ירידה מאוד גדולה בשיעור המורות מבין המועסקות בעשור האחרון – מ-65% לאזור ה-44% היום.
שירה ברלינר: גלעד יידע לתקן אותי אם אני טעה.
שירה ברלינר: הפערים פה מאוד ניכרים.
שירה ברלינר: אנחנו כן פועלים היום בכמה תוכניות, גם בממשק עם המל"ג ועם תוכניות שהם מפעילים, גם בחזית האקדמית יש לנו תוכנית שפועלת באקדמיה לשילוב במקצועות ההייטק, שהיא קטנה מאוד אבל אנחנו מאוד מאמינים בה.
שירה ברלינר: שיעורי הנשירה בה כרגע, של הסטודנטים הקיימים, נמוכים משמעותית, הם מביעים שביעות רצון, יש ביקוש גבוה לתוכנית במקצועות ההייטק.
שירה ברלינר: יש לנו עוד שלל רחב של תוכניות שהן פחות אקדמיות ויותר באזור ההכשרה המקצועית, מקצועות שלא דורשים תואר.
עפר שלח: אם מצוין פה מספר של 6% תעסוקה של גברים חרדים – אני חושב שזה אפילו טיפה אופטימי יחסית למצב של היום – יש לכם יעד?
שירה ברלינר: הנתון הזה לא נראה לי נכון.
שירה ברלינר: הנתון ב-2013 היה 44.6%, אם זכרוני אינו מטעה אותי.
שירה ברלינר: אני לא יודעת מאיפה הנתון.
עפר שלח: יש לכם יעד?
עפר שלח: איזו תוכנית חומש שאומרת:
עפר שלח: עד תאריך זה וזה היינו רוצים שהמספר, או אנחנו שואפים או מתכננים את התוכניות שלנו שהמספר יהיה אחר?
שירה ברלינר: בהחלט.
שירה ברלינר: יש לממשלה – זה לא לנו, לא למשרד העבודה אלא לממשלת ישראל – יעד ל-2020, הוא עומד על 63% תעסוקה לנשים ו-63% תעסוקה לגברים.
שירה ברלינר: בקרב הנשים היעד הזה נעקף מזמן כבר.
שירה ברלינר: שיעור התעסוקה הנוכחי הוא 76%.
שירה ברלינר: אני מדברת על התקופה שלפני הקורונה, אני לא יודעת מה יגיד הנתון הרבעוני הבא.
שירה ברלינר: בקרב הגברים הנתון השנתי האחרון היה 52.5%, שזה אמנם מהווה עלייה לא מבוטלת מאז 2013 אבל זה עדיין לחלוטין לא קרוב ליעד הממשלה.
שירה ברלינר: במסגרת חוק ההסדרים אמור לעבור איזשהו יעד נוסף לשנת 2030 על בסיס צוות של תעסוקה לשנת 2030 שייכנס ואמור גם להעלות את שיעור התעסוקה, את היעד, וגם לראשונה לקבוע יעד של איכות תעסוקה, שמדבר על השכר ולא רק על השיעור.
שירה ברלינר: פה בהחלט מאוד-מאוד רלוונטי כל העולם של הכישורים, החל מהכישורים הרכים וכלה בתארים אקדמיים.
שירה ברלינר: תעסוקה איכותית לא קיימת בלי הכשרה איכותית ובלי כישורים איכותיים, זה לא קיים פשוט.
שירה ברלינר: בהחלט נצטרך לשלב פה ידיים ולראות איך אנחנו ניגשים אל היעד.
עפר שלח: אני רוצה לקראת סיום לשמוע עוד שתי עדויות מהשטח.
עפר שלח: אליהו כהן, אתה מוגדר "פעיל בחינוך החרדי", תסביר לנו בדיוק מה אתה עושה.
אליהו כהן: אני כרגע מוביל עם קבוצת הורים ממבשרת ערעור לבית המשפט העליון בבקשה להכיר בתלמוד תורה במבשרת כממלכתי-חרדי.
אליהו כהן: ברשותכם, אני רוצה לספר את הסיפור.
אליהו כהן: אני חושב שאם דיברו כאן על הידברות, מי מדבר עם מי, אז יש כאן פן שהוא מאוד חשוב.
אליהו כהן: לפני כשנה פנינו למועצה במברשת שיכירו בתלמוד תורה של חוזרים בתשובה כממלכתי-חרדי.
אליהו כהן: אני פניתי באופן אישי מתוך הבנה שרשות חילונית אמורה לחבק את הרעיון בשתי ידיים.
אליהו כהן: כרגע המוסד הוא מוסד פטור.
אליהו כהן: אמנם אנחנו משתדלים ללמד שם לימודי ליבה אבל ברמה מאוד נמוכה לנוכח זה שהתשלומים נופלים על כתפי ההורים.
אליהו כהן: בהתחלה המועצה אמרה שהיא מסכימה, לאחר זמן, עברו הבחירות, המועצה אמרה שהיא לא מסכימה.
אליהו כהן: פניתי לעו"ד בשם הרן רייכמן מאוניברסיטת חיפה שינסה לעזור לי בעניין הזה והוא אמר לי שהאפשרות היחידה לנסות להוביל מהלך כזה היא תביעה לבית משפט.
אליהו כהן: להוביל הורים חרדים לתבוע בית ספר ממלכתי-חרדי בבית משפט זה אתגר לא פשוט.
אליהו כהן: אחרי הרבה שכנועים והרבה הסברים הצלחנו.
אליהו כהן: הגענו לבית משפט, תבענו את משרד החינוך ואת המועצה.
אליהו כהן: אני ציפיתי שבית המשפט, גם אם לא יחבק אותנו ויגיד לנו: כן, בוודאי ויחייב את המדינה להכיר בנו כממלכתי-חרדי, הוא כן ייתן לנו איזו אמירה שהדבר הזה חשוב ואולי איזה עידוד להמשיך הלאה.
עפר שלח: מה היה הנימוק של המדינה לא להכיר בכם?
אליהו כהן: הנימוק של המדינה היה קודם כל מספר התלמידים, שאני באופן אישי אומר לך שהמדינה הכירה בבתי ספר ממלכתיים-חרדים בכמות פחותה של תלמידים, אבל בוא אספר את הסיפור ואז אני אגיד לך איפה לדעתי הבעיה נמצאת.
אליהו כהן: קיבלנו – מבחינתי זו הייתה סטירת לחי מבית המשפט – 12,000 הוצאות משפט, בזמן שבית המשפט ידע שמדובר בהורים שמשלמים את מיטב כספם לחינוך טוב, לא הורים שיש להם כסף.
אליהו כהן: יותר מזה, אחרי פסק הדין עורך הדין שלנו פנה למשרד החינוך ואמר להם: אתם יודעים שמדובר כאן בסיפור ערכי, תנסו לוותר על הוצאות המשפט, והם לא הסכימו.
אליהו כהן: כלומר, המדינה כאן לא מוכנה להכיר בשום דבר בנושא של ממלכתי-חרדי.
אליהו כהן: הבעיה של פתיחת מוסדות ממלכתיים-חרדים היום היא שזה נופל על הרשות המקומית.
אליהו כהן: כשמגיעים לרשות מקומית חרדית, באופן טבעי החרדים לא רוצים ממלכתי-חרדי, אבל כשזה נופל על מקום חילוני, כנראה שישנה חוסר הבנה וחוסר היכרות עם הרעיון וחשיבותו והם גם לא מסכימים.
אליהו כהן: אני ציפיתי שהמדינה תחבק את הנושא בשתי ידיים, תיכנס לעובי הקורה, תסביר לרשות עד כמה זה חשוב ותקדם את העניין.
אליהו כהן: היום אנחנו מוצאים את עצמנו צריכים לשכנע את ההורים ולקבל תרומות לכסות את הוצאות המשפט ואגרת בית המשפט כדי להגיע לערעור בבית משפט העליון, שמתקיים, אגב, מחר בבוקר בשעה 09:00, כשאין לדעת מה יצא משם.
עפר שלח: בהצלחה בערעור.
עפר שלח: אני לא כל כך מצליח להבין למה למדינה – שממלכתי-חרדי זה אינטרס שלה, זו מערכת שהמדינה הקימה והיא מעדיפה שיהיו לימודים שם בגלל שזה מחויב ללימודי ליבה ולימודים כלליים ברמה גבוהה – יש אינטרס למנוע את זה?
עפר שלח: אני לא מצליח להבין.
אליהו כהן: אני רוצה להגיד לך משפט אחד יותר מזה.
אליהו כהן: לקח זמן לשכנע את ההורים להגיע לבית משפט ולעשות את המהלך הזה, אבל אחרי שזה קרה התגובות שקיבלתי מההורים, אפילו התחושה שלי עצמי – אז למה המדינה כל הזמן צועקת: לימודי ליבה?
אליהו כהן: הנה, יש כאן דיון שלם של אנשים מכובדים שאומרים: כן לימודי ליבה או לא לימודי ליבה – אני חושב שהממ"ח הוא לא רק לימודי ליבה – אנשים אומרים: רגע, למה החרדים כן מתקדמים או לא מתקדמים?
אליהו כהן: והנה, כשמגיעה קבוצת של הורים, חוץ מסטירת לחי הם לא מקבלים שום דבר.
עפר שלח: בהצלחה, אליהו.
עפר שלח: חבר הכנסת טסלר, בבקשה.
יעקב טסלר: לא השתתפתי בכל הדיון, אני מתנצל, היו לי דברים אחרים.
יעקב טסלר: אני מכבד את אדוני, מוקיר ומעריך.
יעקב טסלר: אני רק אמשיך את הדברים ששמעתי מעמיתי, ח"כ פינדרוס.
יעקב טסלר: אני רוצה להגיד משהו באופן כללי: מצד אחד רוצים לראות אותנו, כל ההשכלה הגבוהה וכו', תומכים בכך שהחברה החרדית תשתלב בעבודה, ולפי הכישרונות, כל אחד בדברים שלו.
יעקב טסלר: בפועל מה שקורה בשטח, לא ספקולציות, הוא כפי שחבר הכנסת אוריאל אמר קודם, אלו שכן מחליטים שהם נכנסים ומתחילים ללמוד תואר, בפועל כשהם מגיעים לעבודה אף אחד לא מקבל אותם.
יעקב טסלר: אולי אני מקצין כשאני אומר "אף אחד", אבל אני מתכוון לומר שהם נתקלים בקושי רב.
יעקב טסלר: כמו ששמענו עכשיו את הבחור שסיפר: יש לי כבר בית ספר, אני כבר מוכן ללמוד את הליבה, והנה, מקבלים סטירה מצלצלת.
יעקב טסלר: זה גורם לאנשים שכן החליטו לעשות את הצעד הזה לומר: תסתכלו לנו בעיניים, אתם באמת רוצים אותנו, את טובתנו?
יעקב טסלר: או שאתם רוצים לבוא ולומר שיקלטו אתכם במידה – אני מקצין – שתורידו את החליפה?
יעקב טסלר: תקבל אותי איך שאני.
יעקב טסלר: אני רוצה ללכת עם חליפה, רוצה ללכת עם כובע, רוצה ללכת כפי שאני הולך ומוכן.
יעקב טסלר: בכך אני מדבר על אלה שכבר נמצאים בשלב הזה, אבל יש שלב אחד קודם.
יעקב טסלר: זה ברור שיש לנו את החינוך והמסורת מדור לדור.
יעקב טסלר: אני חושב, ידידי עפר, שאין באמת הידברות.
יעקב טסלר: בהידברות אפשר להשיג הרבה דברים.
יעקב טסלר: אני אישית השתתפתי כחבר מועצת העיר אשדוד, לפני שהגעתי לכנסת, בנושאים רבים בחינוך ולא גיליתי במשרד החינוך את ההקשבה כדי להבין.
יעקב טסלר: איך שנכנסתי לישיבה הייתה תחושה שבעצם כבר יודעים בדיוק מה לענות, התשובה כבר הייתה כתובה על הקיר ושומעים אותך מתוך נימוס.
יעקב טסלר: אני לא אומר, יש דברים שבהם אנחנו לא צודקים, יש דברים שבהם הצד השני לא צודק.
יעקב טסלר: לדעתי, שורש הבעיה הוא שלא מבינים את הניואנסים, לא מבינים עד כמה אנחנו מוכנים למסור את נפשנו, עד כדי הליכה לכלא לצורך העניין, וכסף ושאר הדברים לא מדברים אלינו.
יעקב טסלר: ברגע שיהיה תיאום ציפיות, שנבין אחד את השני, מה הדברים ומה הכללים שמהם אנחנו לא סוטים ימינה ושמאלה, אין לי ספק שנוכל להגיע לאיזשהו מתווה.
יעקב טסלר: כל זמן שזה לא קורה לא נראה לי שיקרה פה משהו.
עפר שלח: אני חושב שסיכמת יפה, יעקב, את הבעייתיות של הדברים.
עפר שלח: אני אגיד לך מה הבעייתיות בעיניי – זה שיחות שיש מאז שאני בבית הזה עם חבריי החרדים – אנחנו מתקרבים, או עוברים, את הנקודה שבה אי אפשר להתייחס לציבור החרדי כאל סקטור.
עפר שלח: אמר פה חבר הכנסת פינדרוס על חומות הגטו – כמובן שהיה לי נוח אז נתפסתי על המשפט הזה, בסדר גמור, אבל במספרים האלה, בגודל הזה, השאלה של ההשתתפות החרדים בחיים הישראליים בכל המובנים היא כבר לא לדיון; או שזה יבוא או שכל המבנה שיש פה יתמוטט על הציבור הכללי ועל הציבור החרדי כאחד, ולו בפן התעסוקתי.
עפר שלח: ההבדלים וההשתתפות בכוח העבודה וכן הלאה יהיו כאלה שציבור אחד יגיד – והוא כבר אומר, אתם יודעים את זה – יש פה פרזיטים שאני צריך לסחוב על הגב שלי, ציבור אחר אומר: הם מתייחסים אלי כמו אל פרזיטים ולא רוצים להקשיב לי.
עפר שלח: אבל המספרים כבר לא מסתדרים.
עפר שלח: אם אנחנו נותנים את ההקבלה לעולם הגיוס, כשבן גוריון דיבר על 400 איש סיני ועוקר הרים, זה לא המצב היום, שכל שישי או שביעי ממחזור הגיוס יוצא ממערכת החינוך החרדי.
עפר שלח: הדבר הזה מטיל אחריות על כל הצדדים.
עפר שלח: אני מקבל חלק מהדברים שנאמרו פה.
עפר שלח: צריך לנהל את זה בהקשבה, צריך לנסות באמת להבין, כמו בכל דבר, את הניואנסים שקשורים בזה וכן הלאה.
עפר שלח: אני מניח שאתה מעורה מספיק בחברה החילונית לדעת שברגע שאתה אומר "יש דברים שאני אמסור עליהם את הנפש" קצת האוזניים החילוניות נאטמות.
יעקב טסלר: צריך לשנות אולי את הניסוח.
יעקב טסלר: לגיטימי.
עפר שלח: יש הרבה דברים – ואני לא רוצה לדבר דווקא על השירות בצבא – בעולם הערכים שלי ואני אמסור עליהם את הנפש ועדיין אני מבין שכשאני בא לציבור הכללי ויש אנשים עם השקפה אחרת משלי אני צריך לנהל אתם דיאלוג ולהיות פתוח.
עפר שלח: פה זה הדברים הכי בסיסיים שהחברה הישראלית עומדת עליהם.
עפר שלח: אנחנו לא פה עכשיו בהתנצחות הרגילה בין פוליטיקאים חילונים לחרדים.
עפר שלח: אם הגישה היא כמו של ח"כ פינדרוס, שאומר: הנה, בשקט אנחנו יושבים עכשיו ומשיגים את הדברים לסקטור שלנו והכול בסדר – מזה טוב לא ייצא.
עפר שלח: אם הגישה תהיה: האחריות היא גם עלינו כנציגי ציבור לעשות צעדים אמיצים ולא רק צעדים שמייצגים את הסקטור שלנו, אז נוכל לבוא בטענות – ובאנו פה בין השאר – גם למוסדות, ממשרד החינוך, למועצה להשכלה גבוהה וכל המוסדות האחרים, שאמורים לתת את התשובה המדינתית לזה.
עפר שלח: אם תרמנו משהו לזה בדיון הזה אז עשינו את שלנו.
עפר שלח: צוהריים טובים.
עפר שלח: הנושא שעל סדר היום הוא התרומות לחיילי צה"ל ואי העמידה בתוכנית "ממדים ללימודים": מערך ההתרמה לחיילי צה"ל - דוח מבקר המדינה 66ב.
עפר שלח: "ממדים ללימודים" הוא כמובן רק חלק מהפרויקטים שממומנים מתרומות אבל הוא מאוד חשוב לכשעצמו והוא סימבולי בהקשר שסוגיות רבות שנוגעות לתרומות לצה"ל, וסוגיות רבות שנוגעות למעמדם של החיילים, ובעיקר למעמדם של הלוחמים - כי "ממדים ללימודים" היא תוכנית שבשלב הנוכחי מיועדת ללוחמים – משתקפות דרך הסוגיה הספציפית הזאת.
עפר שלח: דוח מבקר המדינה שהוא מלפני ארבע שנים, קודם – ואנחנו בוודאי נשמע את זה מרבים מהדוברים – לשינוי הגדול שאני מניח שבחלקו נבע מדוח מבקר המדינה במסגרתו אוחדו האגודה למען החייל ולבי וגם נקבע סט של קריטריונים לגבי השימוש בתרומות, אבל עדיין, כפי שיעיד הסיפור של "ממדים ללימודים", נותרו הרבה מאוד בעיות.