GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירה רזין: כן ראינו שיותר ועדות עברו תהליך של הסמכה וחלק מהתהליך של ההסמכה כולל בדיקה של הפיקוח, כן ראינו שחלק מהוועדות יוזמות תוכניות מפורטות בשביל לנסות להתגבר על העניין ולמנוע עבירות בנייה מראש.
מירה רזין: אני כבר ציינתי את הנושא של אכיפה יזומה.
מירה רזין: גם כשמאותרות עבירות בנייה, הנושא של ביצוע הריסות, הוא פעולה שננקטת ממש מעט, זאת אומרת כמעט לא רואים וכתוצאה מזה בעצם עברייני בנייה יודעים שגם אם הם בונים הסיכוי שיהרסו להם הוא לא גבוה.
מירה רזין: דיברנו על המרשם הפלילי שלא נעשה דיווח, וגם לרשם המקרקעין, כשאדם בא לקנות נכס חשוב מאוד שהוא יידע אם על הנכס הזה יש עבירה.
מירה רזין: ברגע שלא נעשה הדיווח שצריך להיעשות הוא לא יודע על זה.
מירה רזין: עיקרי ההמלצות שלנו.
מירה רזין: אחת, עקב המחסור בפקחים, זה אולי בוועדות מקומיות, אנחנו רוצים לחשוב על הסוגיה ולחשוב על אפשרות שתהיה מסגרת עבודה משותפת לכמה ועדות.
מירה רזין: לחזק את כל הממשק הזה שכולל את התכנון, את הרשות ואת הפיקוח על הבנייה וליזום תוכניות מפורטות במקומות שרואים שאין תוכניות כדי למנוע מראש אפשרות של עבירות בנייה.
מירה רזין: לבצע סקר של עבירות בנייה ולבצע פעולות של אכיפה בשטח וסיורים של מה שקורה.
מירה רזין: יש כלים שמאפשרים, לאחר שמאותרת עבירה, כל מיני פעולות שאפשר לפעול, הן מבחינה מנהלית, הן מבחינה שיפוטית, לא ראינו שמיצו את זה, אבל ברגע שימצו את כל האפשרויות ואת כל הכלים שיש ברור שהאכיפה תהיה יותר טובה.
מירה רזין: זה בגדול ההמלצות של הדוח.
סעיד אלחרומי: שאלה.
סעיד אלחרומי: האם הייתה התייחסות לתיקון 116 לחוק תכנון ובנייה?
סעיד אלחרומי: קמיניץ?
מירה רזין: לא, כל הנושא הזה של הפיקוח, בעצם בעקבות דוח קמיניץ ניתנו כלים יותר מפותחים לנושא של הפיקוח.
מירה רזין: חלק מהנושאים שבדקנו זה בדיוק הכלים שניתנו כדי לאפשר ליחידות לפעול טוב יותר לאכיפה.
עפר שלח: האם בדקתם האם כתוצאה מתיקון 116, יש פחות, יש יותר אכיפה?
סעיד אלחרומי: מה שאנחנו מרגישים בשטח זה שיש יותר אכיפה.
מירה רזין: יש, ניתנו גם יותר סמכויות ליחידה הארצית לפיקוח על הבנייה, יש את כל הדיווחים.
סעיד אלחרומי: זה ביחידה הארצית, לא בוועדות המקומיות?
מירה רזין: זה גם וגם, היחידה הארצית זה שתי שכבות, יש את הוועדות המקומיות שבהן נעשה הפיקוח ויש את היחידה הארצית שנעשה פיקוח.
מירה רזין: בהחלט נעשות יותר פעולות, אבל עדיין מבחינת הממצאים בשטח זה לא - - -
סעיד אלחרומי: האם הביקורת הזאת כוללת את היחידה הארצית?
מירה רזין: כן, הביקורת הזאת כוללת את היחידה, הנתונים הכללים הם של היחידה הארצית לפיקוח ולבנייה, כל הנתונים על הוועדות, על ה-131 ועדות, זה משם.
מירה רזין: יש הגברה.
סעיד אלחרומי: שזה בעצם עד סוף 2019, הבדיקה הזאת?
מירה רזין: כן, 19', אפילו חלק מהנתונים זה 18'.
חמד עמאר: מה שאני רואה כאן ומה שאת נתת סקירה, את יותר שמה דגש על הנושא של פיקוח, על הנושא של אכיפה, על נושא של הריסות, ולא ראיתי את המשקל שלכם כאן, בסיכום שלכם, יותר על התכנון, יותר על הידע והתכנון בקרקע פרטית, יותר על הדברים שיביאו את האכיפה למצב שאנחנו לא צריכים את האכיפה.
חמד עמאר: אם יהיה לי תכנון ואם תהיה לי יכולת להוציא היתר בנייה ואם תהיה תוכניות מתואר ותוכניות מפורטות, במיוחד במגזר הדרוזי, אני מדבר על המגזר הדרוזי, הציבור לא יילך לעבירת בנייה.
חמד עמאר: פעם אמרו, תשמע, אנשים לא הולכים להוציא היתר בנייה, זו הייתה אחת הטענות, כי הם לא רוצים לשלם את כל ההוצאות של היתר בנייה, אבל התברר שזה לא נכון, הקנסות וגובה הקנסות שאנשים חוטפים היום וההריסות, רק אתמול ראינו מה קרה בבית ג'אן, על רשת ששמו כמעט היה אסון גדול בבית ג'אן בגלל חוסר תכנון.
חמד עמאר: אתם לא שמתם דגש על התכנון וחוסר תכנון, שמתם יותר דגש על העבודה של הפיקוח ועל העבודה של מפקחים.
חמד עמאר: כמה מהנדסים חסרים, כמה דברים כאלה אני לא ראיתי כאן, הממשק בין קרקע פרטית לקרקע מדינה לא ראיתי כאן.
חמד עמאר: אני חושב שאם אנחנו רוצים להתקדם בנושא של תכנון בנייה, גם לנקודה הזאת צריך לשים דגש, כי אחת הטענות הגדולות שלי שאני טוען כבר 11 שנים, שהמדינה לא יודעת לתכנן בקרקע פרטית.
חמד עמאר: רוב הקרקע במדינת ישראל היא קרקע מדינה, קרקע פרטית נמצאת במיוחד במגזר הדרוזי ובמגזר הערבי ושם המדינה לא השכילה ללמוד איך לתכנן בזה, איך לתת למתכננים לעבוד ולתת אפשרות גם פיתוח ליישוב וגם יכולת לשים בית ספר, לשים טיפת חלב, יכולת להרחיב את הכבישים, יכולת לעשות את התשתיות.
חמד עמאר: אני מקווה שבדוח הבא תשימו לב לנקודה הזאת.
עפר שלח: אנחנו ניתן לענות לך, מיד אנחנו נעלה את מינהל התכנון שאליהם תוכל לפנות כי בסופו של דבר פעולת הביקורת היא פעולת הביקורת.
עפר שלח: לגבי פעולת הביקורת, האם אכן בדקתם רק את הפיקוח או שהסתכלתם על הפיקוח באופן יותר רחב?
מירה רזין: הדוח התייחס לפיקוח, אבל כפי שאמרתי בדבריי, שציינו פה לשבח ועדות שמתכננות, דיברנו על התכנון המפורט שממנו אפשר לגזור היתרי בנייה ולבנות, על זה שיש ועדות שראינו שמתכננות עכשיו תוכניות על מנת שאפשר יהיה לבנות ולמנוע עבירות בנייה.
מירה רזין: אמרתי את זה וזה גם מצוין פה בדוח לגבי 12 ועדות, וגם לגבי המלצה, שדיברנו על חיזוק הממשקים בין תכנון לפיקוח, זה בדיוק המענה.
סעיד אלחרומי: זו אחת ההמלצות.
עפר שלח: בהקשר הזה באמת אני מבקש להעלות את האדריכלית אורית לנדסברג.
אורית הלנה לנדסברג: לגבי הנושא של התכנון יש להפנות את השאלה לטלילה ממינהל תכנון שנמצאת איתכם גם.
עפר שלח: טלילה, אני רוצה להפנות אלייך את השאלה של חברי הכנסת, גם חבר הכנסת עמאר וגם חבר הכנסת אלחרומי, לגבי באמת הממשק בין תכנון לבין פיקוח, כי זה, אני לא רוצה להגיד קל, אבל חסר.
עפר שלח: כשאתה פונה בפיקוח אל אנשים שביצעו עבירות בנייה, אבל יכול להיות שהם ביצעו עבירות בנייה מפני שהתכנון לא נתן להם תשובה או לא יכול לתת להם תשובה.
טלילה הראל: אז קודם כל מינהל התכנון מכין את רוב תוכניות המתאר הכוללניות שמקודמות גם במגזר הערבי וגם במגזר היהודי, בנוסף במסגרת החלטה 959 אנחנו אחראים על תכנון מפורט ביישובים דרוזיים.
טלילה הראל: כיום אנחנו מקדמים, בשיתוף עם הרשויות המקומיות, כ-40 תוכניות מפורטות בהיקף של כ-20,000 יחידות שרובן נמצאות על קרקע פרטית.
טלילה הראל: אז תכנון יש, יש תכנון גם כוללני, שהוא נעשה בשיתוף פעולה מלא עם הרשות המקומית, וגם תכנון מפורט בחלקו לפי החלטת הממשלה, כי כידוע מינהל התכנון לא אמון על התכנון המפורט, אלא אנחנו עושים את זה דרך החלטות ממשלה.
טלילה הראל: יש עוד שני מקרים יוצאי דופן, במקרה של תוכניות מועדפות לדיור שאנחנו מקדמים ששם יש סוגיות של תשתיות ארציות, גם - - -
עפר שלח: טלילה, האם אתם אחראים על אישור של תוכניות מתאר?
טלילה הראל: אנחנו אחראים על קידום תוכניות מתאר כוללניות, האישור של התוכניות נעשה במסגרת מוסדות התכנון בוועדות המחוזיות.
עפר שלח: את יודעת להגיד לי, למשל, כמה רשויות במגזר הערבי ובמגזר הדרוזי, לצורך העניין, אושרה להם תוכנית מתאר בחמש השנים האחרונות?
טלילה הראל: רוב הרשויות, אנחנו מדברים על 139 רשויות במגזר שיש להם תוכנית בתוקף או בהליכי אישור.
חמד עמאר: את הדברים האלה אני שומע כבר מאז 959.
חמד עמאר: את הזכרת את 959, 959 אושרה לפני חמש שנים והסתיימה, עד עכשיו אני שומע על תכנון, עדיין לא ראיתי אפילו היתר בנייה אחד.
חמד עמאר: ראיתי תכנון, מדברים על תכנון, בתהליך תכנון, אנחנו נמצאים בתהליך תכנון, 20,000 דירות, 30,000 יחידות דיור, אבל מעשית שהאזרח, התושב יכול ללכת להוציא היתר בנייה אנחנו לא רואים, אנחנו לא רואים את זה באף יישוב.
טלילה הראל: אנחנו לא אחראים על הוצאת היתרי הבנייה, אנחנו אחראים על התכנון שיאפשר את זה.
חמד עמאר: אז מי אחראי?
חמד עמאר: אנחנו רוצים לשמוע את האחראי על היתרי הבנייה.
טלילה הראל: זו אחריות של הוועדה המקומית לעשות את זה.
חמד עמאר: אין בוועדות המקומיות.
חמד עמאר: הוועדות המקומיות שנמצאות במגזר הדרוזי הן ועדות אזוריות, אין להם בתוך היישוב, היישוב לא אחראי על הוועדה המקומית, לא כמו במגזר היהודי, לא כמו בעיריית חיפה, יש לה את הוועדה שלה.
חמד עמאר: ליישוב בית ג'אן אין ועדה שראש הרשות אחראי עליה, יש ועדה אזורית שמתכללת כמה וכמה יישובים בתוכה.
חמד עמאר: שם, את אומרת, צריכים להוציא את ההיתר, עד עכשיו אנחנו לא רואים את ההיתר.
טלילה הראל: זו סוגיה שאתה צריך להפנות לוועדות המקומיות.
טלילה הראל: אנחנו נותנים את המסד התכנוני שמאפשר את זה, אחר כך הוצאת ההיתרים היא לא באחריות שלנו.
חמד עמאר: בכמה יישובים יש לך הוצאת היתרים?
חמד עמאר: יש לך יישובים דרוזיים מוגדרים ויש לך תקציב שם ב-959 שאפילו כשבדקנו ניצול תקציבי הניצול התקציבי שלכם היה פחות מ-20%, במינהל התכנון.
טלילה הראל: על זה אין לי תשובה, אני צריכה לבדוק את הנתון הזה, אבל אנחנו כן מקדמים הרבה תוכניות מפורטות בהיקף כולל של 20,000 יחידות דיור.
טלילה הראל: יש הרבה תוכניות שכבר הוגשו למוסדות התכנון, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא גם עם הרשות המקומית, גם עם הוועדה המחוזית, רוב התוכניות הן במחוז צפון, שנותנת באמת עדיפות תכנונית לקדם את התוכניות האלה.
טלילה הראל: אנחנו עובדים בתהליך תכנוני מוסדר ושהפריסה היא במספר רשויות דרוזיות ולא ברשות אחת או שתיים.
טלילה הראל: אם אתם רוצים נתונים מפורטים יותר, אז אני יכולה לתת.
חמד עמאר: אנחנו נשמח לקבל.
סעיד אלחרומי: אני חוזר על השאלה של היושב ראש, כמה תוכניות מתאר של היישובים הערביים, של המגזר בכלל, אושרו בחמש השנים האחרונות?
סעיד אלחרומי: תני לי מספר, אם יש לך.
טלילה הראל: אני כבר אעביר לך את המספר, בסדר?
עפר שלח: אנחנו נחכה לזה, כי זה חשוב, אנחנו רואים פה בדיוק את המבוך הבירוקרטי שהאזרח נמצא בו ואז הוא בונה ללא היתר ואז אנחנו מגיעים לפיקוח ולדוח הזה.
עפר שלח: אני רוצה לעבור לפרק אחר, בינתיים אנחנו נחכה לתשובה הזאת, ואם לא, אנחנו נקבל אותה במועד אחר, והוא הפרק שעוסק בתאונות הדרכים במגזר הערבי.
עפר שלח: עשיתם דוח ספציפי.
עפר שלח: צריך לברך על זה כי לאור הנתונים שאתם שמים בהתחלה ולאור מה שאני מניח ברור לכל אזרח שעוקב אחרי התחום יש בעיה ספציפית ובעיה ספציפית מהותית, אז אני רוצה לנצל גם את הנוכחות של חברי הכנסת כאן.
עפר שלח: מירי, בבקשה להציג את זה.
מירה רזין: אז באמת הדוח לנושא של הבטיחות, לפי הנתונים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שיעור המעורבות של אוכלוסייה מהחברה הערבית בתאונות דרכים קטלניות גבוה ביחס לשיעורם באוכלוסייה.
מירה רזין: אנחנו רואים לפי השקף שהמשקל שלהם באוכלוסייה הוא כ-21% בשעה שבתאונות דרכים, הגרף קצת משתנה, אבל מדובר על 29% נכון לשנת 2018.
מירה רזין: אם מסתכלים גם על הנפגעים אז הגיל שלהם הוא מאוד מאוד צעיר, קבוצת הגיל מאפס עד 24 זו קבוצה משמעותית.
מירה רזין: כשאנחנו בודקים מה הגורמים למעורבות היתר של החברה הערבית, אז אחת, זה נושא של תשתיות ירודות, נושא שני זה נושא של האכיפה הלוקה בחסר בתוך היישובים, נושא שלישי זה מודעות נמוכה לכללי הבטיחות בדרכים והרביעי זה תרבות נהיגה בעייתית.
מירה רזין: כל אלה יחד גורמים למעורבות יתר בתאונות.
מירה רזין: אם נחלק את הנושא, אז נושא של חינוך, אנחנו כן רואים שבשנים האחרונות יש יותר ויותר תוכניות חינוך שנכנסות לבתי הספר, גם מושקע בזה יותר כסף, גם תוכניות של הרלב"ד ופה יש שיפור.
מירה רזין: היה לנו דוח לפני כעשר שנים ובנושא הזה אנחנו רואים שיפור מבחינת תוכניות שמושקעות בחברה הערבית, בשנים האחרונות מושקעים יותר כספים והתקווה שנראה את התוצאות בשנים הקרובות.
מירה רזין: בנושא של תשתיות, אנחנו רואים, זו דוגמה מהיישוב תל שבע, יש כמה בעיות, אחת זה בעיה מבחינת סלילת כבישים ומדרכות, הרבה קילומטרים חסרים ובנוסף גם הרשויות עצמן, הם לא חוקקו חוקי עזר שיאפשרו להם לגבות את ההיטלים על מנת לממן את זה.
מירה רזין: כשיש תשתיות שקיימות אנחנו רואים שיש מפגעים, כמו למשל המכל הזה שהוא על המדרכה, ואז זה מחייב את הולכי הרגל לרדת לכביש, או מבנה בלתי חוקי שקיים באמצע הכביש.
מירה רזין: כל הדברים האלה משפיעים וגורמים לתאונות דרכים.
מירה רזין: איך אפשר לקדם, מה ההמלצות שלנו ואיך אפשר לפעול על מנת שהמספרים יירדו?
מירה רזין: אז אחת, בתחום החינוך וההסברה, בעצם להגביר את הפעולות בתחום הזה ולחנך את הדור, גם את הילדים, מודעות גדולה לנושא של נפגעים ושל תאונות דרכים.
מירה רזין: נושא שני זה נושא של שיפור התשתיות ונושא שלישי זה אכיפה, כי כששני הדברים האחרים בנוסף עליהם אכיפה היא מאוד חשובה.
מירה רזין: כל אלה ביחד אנחנו מקווים שיורידו את המספרים.
עפר שלח: נתחיל את הסבב.
עפר שלח: נמצאת איתנו מנכ"לית הרלב"ד, עורכת דין רחלי טבת ויזל.
עפר שלח: בקשה.
רחלי טבת ויזל: שלום לכם.
רחלי טבת ויזל: אני קודם כל באמת מודה למשרד המבקר, אני חושב שזה אחד הנושאים המאוד מאוד חשובים לטיפול על ידי משרד המבקר, ואני אגיד שתי מילים בהמשך למה שדיברת על הנתונים וקצת לדייק אותם ולהגיד איפה אנחנו חושבים שהבעיה ודוח המבקר מצביע על זה.
רחלי טבת ויזל: מסורתית אנחנו מדברים על פחות או יותר 30% מההרוגים ופצועים קשה שהם מהחברה הערבית על אף שהם בערך 21%-20% מהאוכלוסייה.
רחלי טבת ויזל: אנחנו חוקרים את זה במשך כמה שנים ופילחנו בכדי להבין איפה נקודות התורפה ובאמת יש שתי קבוצות שמאפיינות יותר מאשר במגזרים אחרים, הילדים המאוד מאוד צעירים, דיברנו השבוע על היפגעות בתאונות חצר, בעיקר בדרום ובצפון, בחברה הערבית בלבד, אנחנו כמעט שלא רואים את זה בחברה הכללית, ונהגים צעירים בגילאי 19-17 עם רישיון שנה או שנתיים.
רחלי טבת ויזל: אני אתן לך דוגמה, בתקופת הקורונה אנחנו ציפינו שתהיה ירידה מדהימה במספרי תאונות הדרכים, זה היה אמור לשרת את כולם.
רחלי טבת ויזל: הירידה לא הייתה מדהימה, במספרים אבסולוטיים קטנה, יחסית לנסועה הייתה עלייה יחסית לשנים רגילות, עלייה, ורוב האנשים שנפגעו הם אנשים צעירים וחלקם הגדול, יותר מ-50%, מהחברה הערבית, צעירים מהחברה הערבית, חלקם אפילו בלי רישיונות נהיגה.
רחלי טבת ויזל: אני אומרת את הדברים האלה בזהירות.
רחלי טבת ויזל: חברי הרשימה המשותפת מאוד מאוד מעורבים במה שקורה בחברה הערבית בנושא תאונות דרכים ובוודאי חבר הכנסת חמד עמאר, גם בחברה הדרוזית, אבל בכלל באופן כללי כיושב ראש השדולה - - -
חמד עמאר: אני לא מהרשימה המשותפת.
רחלי טבת ויזל: אמרתי, חבר הכנסת חמד עמאר, יושב ראש השדולה ומהחברה הדרוזית.
רחלי טבת ויזל: לא אמרתי מהמשותפת.
חמד עמאר: חשבתי שבטעות אמרת.
חמד עמאר: אל תטעי טעות כזאת חמורה.
רחלי טבת ויזל: לא, לא, אני יודעת.
עפר שלח: זו טעות, זה לא עלבון, זה בסדר.
חמד עמאר: בשבילי זה - - -
עפר שלח: בסדר?
עפר שלח: סיכמנו?
רחלי טבת ויזל: אני רוצה להגיד על זה כמה דברים.
רחלי טבת ויזל: הרלב"ד, וזה גם מופיע בדוח המבקר, הייתה שנה אחת, ב-2018, שבה השקענו תקציבים, קיבלנו עוד איזה שהיא תוספת של 15 מיליון שקל, ישירות הזרמנו קודם כל שמונה מיליון שקל לתוכניות התערבות למנוע בחברה הערבית.
רחלי טבת ויזל: היום למשל חינוך תעבורתי בבתי הספר בכיתות י' יש הרבה יותר מאשר בחברה הכללית.
רחלי טבת ויזל: יש מקומות שמקבלים שם ולא אצלנו.
רחלי טבת ויזל: נגענו ב-20,000 ילדים דרך פעילות כדורגל בכלל, בנים ובנות שדיברנו איתם על בטיחות.
רחלי טבת ויזל: ארגוני אימהות, קאדים במסגדים.
רחלי טבת ויזל: בהשקעה לא גדולה, של שנה אחת, של 2018, וראו את זה במשרד המבקר, הצלחנו להוריד את המספרים.
רחלי טבת ויזל: זאת אומרת המספר ירד בכמה אחוזים.
רחלי טבת ויזל: צריך להבין, זה נכון שהתשתיות הן מאוד בעייתיות בחברה הערבית, אין חולק על כך בכלל, אבל רוב ההרוגים, אם אני לא מדברת על הילדים ותאונות חצר, נהרגים בבין עירוני, לא בתוך העיר ובכפר עצמם.
רחלי טבת ויזל: בוודאי שזה שייך, מכיוון שאם יש לך תשתיות לקויות בעיר שלך ואתה אחר כך יוצא החוצה אז אתה מסגל לעצמך דפוסי התנהגות בעייתיים והקילומטרז' העצום שהם עושים למקומות העבודה.
עפר שלח: שזה גם קשור לנגישות של תחבורה ציבורית.
רחלי טבת ויזל: חד משמעית.
רחלי טבת ויזל: הם עושים קילומטרז' באמת בלתי יאומן.
רחלי טבת ויזל: זה נושא אחד, נושא שאני רוצה לדבר עליו, ונגעו בזה בדוח המבקר, אני חושבת שזו הזדמנות שאדוני יתייחס לזה, הסיפור של ההנהגה.
רחלי טבת ויזל: אני לא אומרת שההנהגה לא איתנו, ההנהגה בעיקר איתנו בכנסת, כשאנחנו עושים כנס ראשי רשויות הם איתנו, קאדים במסגדים הם איתנו, אבל אם אדוני יקרא את הדוח יש מקומות שאנחנו רוצים לתת ואין כל כך מי שייקח.
רחלי טבת ויזל: לדוגמה מתוך התקציבים הדלים היו חמישה מיליון שקל שקיבלנו על פי החלטת ממשלה ואנחנו, הרלב"ד יצא בקול קורא לרשויות המקומיות במגזר הערבי, אין להם תוכניות תמרור, שזה נורא ואיום, אמרנו, בואו, אנחנו נתמרץ אתכם על מנת להגיש תוכניות תמרור - - -
חמד עמאר: נגעת בהנהגה, לא הבנתי.
רחלי טבת ויזל: ההנהגה המקומית, זה בדיוק מה שאמרתי, לא ההנהגה בכנסת.
רחלי טבת ויזל: דיברתם נכון על השלטון המקומי, רוב הרשויות שהדוח עסק בהן אפילו לא הגישו לרלב"ד בקשה לקבל את הכסף בשביל לעשות תוכנית תמרור.
רחלי טבת ויזל: אנחנו עם 15 אנשים על כל השלטון המקומי, אנחנו עובדים מול כל רשות ורשות, אבל בסוף ההנהגה המקומית, השלטון המקומי צריך להגיד שזה בראש סדר העדיפויות על מנת שנוכל לעזור לו.
רחלי טבת ויזל: התקציבים הם דלים, אדוני, באמת, כאילו אם כפר קאסם מקבלים כמה עשרות אלפי שקלים מהרלב"ד זה כלום לבטיחות בדרכים, התקציבים דלים וצריך להעלות אותם, אבל גם בתקציבים האלה צריך לנצל את המקסימום שאפשר על מנת שהדברים האלה יקרו.
חמד עמאר: יש לך תקציב צבוע למגזר הערבי?
רחלי טבת ויזל: ברלב"ד, בוודאי.
חמד עמאר: כמה מתוך התקציב?
רחלי טבת ויזל: בשנה האחרונה, שהיא שנה פחות טובה, יש 17 מיליון שקל שצבועים לחברה הערבית מתוך 74 מיליון שחלקם הם גם משכורות ושוטף, זה מעל מה ש - - -
חמד עמאר: כמה ניצול תקציבי יש מתוך ה-17?
רחלי טבת ויזל: במה שאנחנו נותנים יש ניצול תקציבי מלא, כי ברגע שאני נותנת 10,000 שקל לעירייה היא לא - - -
חמד עמאר: יש לך מצ'ינג ממול.
רחלי טבת ויזל: מצ'ינג אפס.
רחלי טבת ויזל: בחברה הערבית המצ'ינג אפס.
חמד עמאר: אז אם יש לך ניצול של 17 מיליון שקל זה צריך להיות - - -
סעיד אלחרומי: זה לא המציאות, זה לא מדויק.
רחלי טבת ויזל: יש שני סוגים של תקציב.
רחלי טבת ויזל: יש תקציב שהוא ברמה הלאומית.
רחלי טבת ויזל: לדוגמה אם אני עושה עכשיו קמפיין הסברה לפלאפונים או לחגירה, אני לא מתרגמת מעברית לערבית, הקמפיין לחברה הערבית יהיה שונה לחלוטין עם מסרים אחרים וסגנון אחר, עם מפרסמים מהחברה הערבית, במדיות אחרות.
רחלי טבת ויזל: זאת אומרת זה משהו אחר והרבה כסף מושקע בהסברה.
רחלי טבת ויזל: 18 מיליון שקל עוברים למשרד החינוך, חלק גדול מזה למען החברה הערבית בכיתות י'.
רחלי טבת ויזל: תקציב שעובר ישירות למטרות הבטיחות בתוך החברה הערבית זה תקציב שאנחנו נותנים לכל יישוב ויישוב.
רחלי טבת ויזל: בסך הכול חילקנו השנה, אדוני, ארבעה ו חצי מיליון שקל לכל היישובים במדינת ישראל, זאת אומרת שמקום כמו כפר קאסם יכול לקבל 20,000 שקל מאיתנו.
רחלי טבת ויזל: זה הכול, אלה התקציבים.
רחלי טבת ויזל: כשהתחלנו את תקציב הרלב"ד, לפני 13 שנים - - -
חמד עמאר: היה 400 מיליון שקל.
רחלי טבת ויזל: לרלב"ד היו 550 מיליון שקל, היום יש לה 74, אבל התחלנו כמעט עם 40 מיליון שקל שחילקנו ברשויות המקומיות.
רחלי טבת ויזל: בשנה שעברה חילקנו עשרה מיליון שקל ברשויות המקומיות, השנה חילקנו ארבעה וחצי מיליון שקל.
רחלי טבת ויזל: זה מה שיש לנו לתת.
חמד עמאר: לכל הרשויות המקומיות?
עפר שלח: אנחנו לצערנו לא בדיון על הרלב"ד, אולי נגיע לזה פעם.
רחלי טבת ויזל: לא, פשוט אדוני שאל.
עפר שלח: אני מבין, אבל ההערה הכללית שגם אומרת שהניצול, כשיש תקציבים, למשל לנושא התמרור, שדיברת עליו, אין בהכרח ביקוש שעונה על ההיצע היא הערה שנשווה לשים אותה על השולחן.
עפר שלח: סעיד, בבקשה.
סעיד אלחרומי: קודם כל בקשר לניצול המשאבים של הרשויות המקומיות, זה תפקידה של ההנהגה המקומית.
סעיד אלחרומי: לצערי הרב נושא האכיפה כמעט שלא קיים ולמה הוא לא קיים?
סעיד אלחרומי: גם מתוך ניסיון אישי.
סעיד אלחרומי: הייתי בתפקיד הזה של ראש רשות והתעסקתי עם נושא הבטיחות בדרכים.
סעיד אלחרומי: בזמנו הייתה לי בעיה רצינית עם הרכבים השמודים, אחר הצהריים, בארבע אחרי הצהריים הצעירים היו נוסעים עם רכבים שמודים, אין לו רישיון, אין לו מספר, אין לו כלום והוא מסתובב.
סעיד אלחרומי: כשאני נפגש עם המשטרה ומבקש לטפל בזה, מגיע אליי שוטר סיור, מתי הוא עושה את האכיפה?
סעיד אלחרומי: בשבע וחצי, שמונה בבוקר, לאנשים שיוצאים לעבודה בבוקר.
סעיד אלחרומי: אבל אלה לא הצרכים שלי, לכן ההפרש וההבדל העמוק בין גישת האכיפה שלא מתמקדת דווקא באלה שמבצעים את העבירות זה מגיע למצב שאפילו חברי מועצות, חברי המועצות המקומיות, לא רוצים לנגוע באכיפה, כי הם יקבלו על הראש, כי השוטרים יסתובבו בשעות הבוקר ולא יחפשו את העבריינים.
סעיד אלחרומי: דרך אגב, זה גם בנושא העבריינות בכבישים הראשיים.
סעיד אלחרומי: אני לא ראיתי שלוקחים את הנושא של הכבישים הראשיים, רישתו במצלמות, אבל לא הגיעו לעבריינים האלה שמשתוללים בכבישים, מסכנים את החיים של האנשים עצמם, של תושבי היישובים, אבל איפה הם עומדים?
סעיד אלחרומי: בכניסה ליישובים.
סעיד אלחרומי: נכנס אדם שחוזר מהעבודה, תעצור בצד, מחפשים איך לעשות לו קנס מתחת לאדמה וככה ביצעו את האכיפה.
סעיד אלחרומי: ככה זה לא יעבוד.
סעיד אלחרומי: לכן אנחנו בבעיה רצינית, צריך להחזיר את האמון בין ההנהגה המקומית לבין שאר הגורמים, גם לטפל באכיפה, אבל גם לנצל את מה שיש ב - - -
רחלי טבת ויזל: אני אענה על זה בקצרה, א', אני לא במשטרה ולכן - - -
סעיד אלחרומי: אני יודע, אני לא מדבר - - - זה לפרוטוקול.
רחלי טבת ויזל: אני רוצה לתת דוגמה אחת.
רחלי טבת ויזל: חגירת חגורות בטיחות בחברה הכללית היא כמעט 100% היום ובחברה הערבית היא פחות מ-50%.
רחלי טבת ויזל: אפשר אכיפה עד מחר, זה מאוד מאוד נכון ואני מניחה שהמשטרה גם נמצאת פה בזום, אבל בסוף אחריות הורית זה חלק מהעניין.
סעיד אלחרומי: אין ספק.
רחלי טבת ויזל: חגורת בטיחות זו אחריות.
סעיד אלחרומי: אין ספק, זו ההסברה שדיברת עליה, שההנהגה המקומית צריכה להתערב בזה.
סעיד אלחרומי: בהנהגה מקומית אני מדבר לא רק על ראשי רשויות, אלא על רמה של ראשי חמולות וראשי שבטים וכל זה, אבל אנחנו מתנקזים בסוף לנושא האכיפה, שלצערי הסיפור שם עגום מאוד.
חמד עמאר: אני יכול להתייחס?
חמד עמאר: כי אני חייב לצאת.
עפר שלח: אז בקצרה, חמד.
חמד עמאר: אני אתייחס בקצרה לנושא של תאונות הדרכים.
חמד עמאר: אני יושב ראש השדולה כבר יותר מ-11 שנים בכנסת בנושא של תאונות דרכים.
חמד עמאר: בדקתי את כל הנושא של המגזר הערבי.
חמד עמאר: קודם כל אני אומר לך, קח דוגמה השנה, יש ירידה באופן כללי במדינת ישראל בכמעט 19%, נכון?
רחלי טבת ויזל: רק לא במגזר הערבי.
חמד עמאר: במגזר הערבי יש עלייה.
חמד עמאר: זה צועק.
חמד עמאר: אבל יש כמה וכמה סיבות לנושא.
חמד עמאר: הסיבה הראשונה, הצעיר הערבי בגיל 18 עד 21 לא נמצא בצבא, כמו הצעיר הדרוזי, היהודי.
חמד עמאר: בגיל הזה שהם מסיימים כיתה י"ב הם יוצאים לרחוב, מקבלים רישיון נהיגה, אין מסגרת שסוגרת אותם ששם הם יכולים לקבל.
חמד עמאר: שם אנחנו רואים הכי הרבה תאונות דרכים שקורות, בגיל הזה, את נגעת בזה, 17 עד 19, זה שאין לו מסגרת.
חמד עמאר: שתיים, המגזר הערבי, רוב העבודה של אנשים שגרים בצפון, גרים במשולש, גרים רחוק מהמרכז, בבוקר הם נוסעים כמעט שעה וחצי-שעתיים להגיע לעבודה.
חמד עמאר: הולכים ועובדים בבנייה כל היום ובדרך חזרה הוא נרדם על ההגה ושם קורות תאונות דרכים.
חמד עמאר: וכשאנחנו מדברים על תשתיות, נכון שהתשתיות לקויות, אבל אם נבדוק לעומק נראה שמספר ההרוגים במגזר הערבי בבין עירוני, שכולנו נוסעים שם, הוא יותר מאשר בתוך העיר.
חמד עמאר: לכן נקודת ההסתכלות על המגזר הערבי צריכה להיות אחרת לגמרי מההסתכלות על המגזר הכללי.
חמד עמאר: יש את הנקודה של הצעירים במגזר הערבי, יש את הנסיעות המרובות של אותם האנשים שהולכים לעבודה.
חמד עמאר: שתי הנקודות האלה, אם נבדוק אותן לעומק ונצליח לתת להן את הפתרון אנחנו יכולים להוריד דרסטית את מספר ההרוגים, כי עשינו את זה כבר בנושא של תאונות חצר.
חמד עמאר: מ-19 הרוגים בתאונות חצר הגענו שנה אחת אחרי זה, אחרי הסברה נכונה, לאפס הרוגים.
חמד עמאר: ורוב ההרוגים איפה קרו?
חמד עמאר: בנגב.
חמד עמאר: רוב ההרוגים של תאונות חצר קרו בנגב, אבל עם עבודה טובה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והסברה נכונה למגזר הגענו לאפס, ועכשיו אנחנו עולים בחזרה.
חמד עמאר: לכן בשלוש הנקודות האלה אנחנו צריכים להתמקד ואז אולי נוכל לראות תוצאות אחרות, אם יש ירידה כללית בכלל האוכלוסייה גם נראה את הירידה במגזר הערבי.
חמד עמאר: לא יכול להיות מצב ששליש מההרוגים יהיו מהמגזר הערבי כאשר הם מהווים פחות מ-20%.
עפר שלח: נקודות מאוד חשובות.
עפר שלח: תיכף נפנה למשרד החינוך, כדי לשמוע מה הוא עושה בתחום, האם לכם בתוך הרלב"ד יש פרויקטור ייעודי למגזר הערבי?
רחלי טבת ויזל: בטח.
רחלי טבת ויזל: חד משמעי, בטח.
רחלי טבת ויזל: לנו בחטיבת החינוך וההסברה יש ראש אגף שעוסק אך ורק עם החברה הערבית.
רחלי טבת ויזל: אסטרטגים וכו' מהחברה הערבית, אנחנו עובדים איתם.
רחלי טבת ויזל: גם בתוך חטיבת המבצעים יש לנו אנשים מהחברה הערבית שעובדים מול החברה הערבית ותוכנית לחברה הערבית מקפת.
רחלי טבת ויזל: בוודאי, זה חלק מהעניין.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את מקס אבירם, מנהל אגף זהירות בדרכים במשרד החינוך.
מקס אבירם: צהריים טובים, אדוני היושב ראש.
עפר שלח: הרבה, כפי שנאמר פה, נוגע כמובן לענייני חינוך, בטח בתאונות שמעורבים בהם צעירים ושמענו את זה בהקשר של המגזר הערבי שבו אנחנו עוסקים, מה עושה משרד החינוך בתחום הזה?
מקס אבירם: משרד החינוך, דבר ראשון, באמצעות אגף זה"ב מפעיל תוכניות ופעילויות ופעולות בתוך מוסדות החינוך החל מגני הילדים ועד לתיכון.
מקס אבירם: כל התוכניות והפעילויות כתובות בדוח הזה, דרך אגב, והן בהתאמה מופעלות גם במגזר הכללי וגם במגזר הערבי לזרמיו השונים.
מקס אבירם: אנחנו מקיימים פעילות רבה וענפה בתוך המערכת שמטרתה היא לחנך לשימוש נכון ובטוח במרחב התעבורתי שבו התלמידים שלנו חיים, ביישובים שלהם ובהתניידות שלהם בשטח גם בתוך היישובים שלהם וגם מחוצה לו.
מקס אבירם: אנחנו מפעילים תוכניות גם ביסודי, שתי תוכניות מרכזיות ביסודי.
מקס אבירם: אם אתה רוצה, אדוני היושב ראש, אני יכול להרחיב בעניין הזה, אבל התוכניות ביסודי - - -
עפר שלח: אני רק רוצה להבין כמה מהן, בתכנים שלהן ובתובנות שהן מובילות, הן ספציפית למגזר הערבי?
מקס אבירם: אדוני יכול לחזור על מה שהוא אמר כרגע?
עפר שלח: אני רוצה לדעת לצורך הדיון הבאמת תמציתי שלנו היום, מפאת קוצר הזמן, כמה מהתוכניות שאתם עושים הן אכן ספציפיות במסרים שלהן ובתכנים שלהן ובידע שמוביל אותם למגזר הערבי?
מקס אבירם: קודם כל התחום הזה של בטיחות בדרכים הוא תחום שנוגע באופן ישיר לכל משתמש דרך, הן כהולך רגל, הן כנוסע ברכב, הן כנהג והן כרוכב על אופניים וכו', כל הנושאים האלה מוכללים בתוכניות שלנו ופועלים גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי לזרמיו השונים.
מקס אבירם: כמובן שיש התאמות מקומיות כאלה ואחרות שנעשות גם על ידי כוחות ההוראה שלנו, צוותי ההוראה שאנחנו מכשירים וגם על ידי רכזי הזה"ב שנמצאים, בכמעט בכל בתי הספר במדינת ישראל יש דמות מרכזית בתוך בית הספר שנקראת רכז או רכזת זה"ב שמתפקידו לבנות את תוכנית הלימודים הבית ספרית כל שנה.
עפר שלח: מר אבירם, סליחה שאני קוטע אותך, אבל אנחנו במסגרת הדיון הזה יש לנו התמקדות, אני מנסה להבין ממך, למשל בנקודות שהעלו פה גם רחלי טבת וגם חברי הכנסת יש הבנה שיש תופעות מסוימות, גם חברתיות, תרבותיות וגם שנוגעות לתשתיות פיזיות, שגורמות לזה שבסופו של דבר אחוז התאונות והתאונות הקטלניות במגזר הערבי הוא הרבה יותר גדול מחלקם בחברה הכללית.
עפר שלח: מה בתוכניות של משרד החינוך מכוון אל מול זה?
עפר שלח: זאת השאלה שלי.
מקס אבירם: אז אני אומר.
מקס אבירם: ההתאמה של התוכניות, למשל אם אנחנו מתעסקים בהכשרה של הנהג בכיתות י', דבר שמנכ"לית הרלב"ד הזכירה, את תוכנית החינוך התעבורתי שאמורה לחנך את התלמידים לשימוש נכון בדרך מנקודת מבטו של נהג, אז בהתייחסות למרחב הפיזי שבו חי התלמיד ביישוב כזה או אחר יש התייחסות ספציפית לתנאים שקיימים שם וכמובן גם מעבר לזה, כי הנהג, מה לעשות, הוא מגיע גם למקומות אחרים במדינה.
מקס אבירם: אנחנו מתעסקים בתאונות חצר, אנחנו מתעסקים בשימוש נכון בדרך, אנחנו מתעסקים בחגורות בטיחות, אנחנו מנסים להגיע דרך התלמידים להורים בהיבט הזה של חגירת חגורות בטיחות ושימוש נכון ברכב ואי הסעת ילדים בתוך הרכב הפרטי בצורה שהיא לא בטוחה ולא נכונה וכן הלאה וכן הלאה.
מקס אבירם: זו הספציפיקציה שאנחנו מקיימים - - -
סעיד אלחרומי: באיזה כיתות אתם מתמקדים?