GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עופר רימון: יש קורסים ברשת לפיתוח "לומד עצמאי": אנחנו יותר ויותר נכנסים לעניין שהמורה נותן לתלמידים קורס, התלמידים לומדים את הקורס, והמורה הופך להיות מכוון, התומך, זה שדוחף את התלמידים.
עופר רימון: זאת תפיסה חדשה, ואני חושב שאנחנו אחת המערכות המתקדמות בעולם מבחינת התפיסה הזאת.
עופר רימון: בנוסף, הכנסנו מערכת לשירותים פרטיים אונליין בחינם.
עופר רימון: ערב הקורונה גם היה לנו מחקר שה-OECD עשה, מחקר TALIS, שפורסם ב-2019.
עופר רימון: המחקר אמר את הדבר הבא.
עופר רימון: במדינת ישראל 53% מהמורים מדווחים לנו שהם כבר משלבים את הנושא של למידה דיגיטלית מרחוק בשגרה בצורה מאוד גבוהה.
עופר רימון: זה הממוצע של ה-OECD.
עופר רימון: הם אמרו שמדינת ישראל היא המדינה שעשתה את הקפיצה הגדולה ביותר לעומת המחקר הקודם, שהיה ב-2013.
עופר רימון: אנחנו לקחנו את המחקר שלהם ודחפנו אותו לתוך המערכת שלנו, כדי לבדוק מה ההשפעות שאנחנו רואים.
עופר רימון: העברנו את אותן שאלות, ומצאנו ככה:
עופר רימון: שבתי הספר בתוכנית התקשוב זה בעצם 68%.
עופר רימון: כלומר, הם נמצאים 15% יותר מהממוצע של מדינת ישראל.
עופר רימון: ובתי הספר הלא מתוקשבים נמצאים באזור ה-28%, שזה שיפור לעומת המחקר הקודם, שיפור קטן.
עופר רימון: במילים אחרות, אם כל בתי הספר היו מתוקשבים – כלומר, אם היינו עושים את מה שרצינו והתקציב לא היה מקוצץ – אני מאמין שהיינו היום בין עשר המדינות המובילות בעולם בתחום הלמידה הדיגיטלית.
עופר רימון: לצערי אנחנו נמצאים כרגע במקום טוב באמצע.
עופר רימון: כל הדברים האלה היו הרקע לבניית תפיסת הפתרון.
עופר רימון: בסוף פברואר היו כמה בתי ספר סגורים, ואמרו לנו לבנות תוך שבועיים תפיסת פתרון.
עופר רימון: בנינו תוך שבועיים תפיסת פתרון ועלינו איתה באמצע מרץ.
עופר רימון: תפיסת הפתרון שלנו כללה חמישה רכיבים מרכזיים.
עופר רימון: הדבר הראשון, סדר יום לימודי.
עופר רימון: העברנו את המסר למורים: לא משנה מה יהיה, לא משנה מה יקרה, לכל תלמיד תהיה מסגרת למידה.
עופר רימון: אתם צריכים להבין שהעניין של סדר יום לימודי הוא גם יסוד מאזן.
עופר רימון: זה לא שאתה אומר להם עכשיו להיכנס חמש שעות לזום, זה לא ריאלי, זה מתיש את כולם וגם לא לכל הילדים יש את האפשרות הזאת.
עופר רימון: אז אתה מאזן את זה.
עופר רימון: אתה אומר להם, תיכנסו עשר דקות לשיעור זום, ניתן לכם משימות, לכו לסביבה דיגיטלית, תעשו את המשימה הזאת והזאת, תחזרו, תקראו את הספר וכן הלאה.
עופר רימון: זה הציר שמנהל לנו את הלמידה.
עפר שלח: מי עיצב את תפיסת ההפעלה הזאת?
עפר שלח: הרי זה לא רק עניין של יכולות דיגיטליות, יש פה גם תשומה פדגוגית מאוד גדולה.
עפר שלח: הרי כמו שאתה אומר, ילד לא יכול לשבת חמש שעות מול הזום, בטח כשהוא בבית וכל הגירויים האחרים נמצאים סביבו.
עפר שלח: מי עיצב את התפיסה שאומרת איך זה צריך להיות?
עופר רימון: אני תכללתי את התפיסה, ואיתי היה צוות מאוד חזק.
עופר רימון: קודם כול, היה מנכ"ל שנתן הנחיות, והיה צוות שסייע לי.
עופר רימון: מירי שליסל, יו"ר המזכירות הפדגוגית, ועוד 40 מפמ"רים סייעו לנו לחדד את העניין בכל מקצוע.
עופר רימון: המינהל הפדגוגי וכמובן מנהלות אגפי הגיל – אורנה פז, מנהלת אגף לחינוך קדם-יסודי, אתי סאסי, מנהלת אגף לחינוך יסודי, ודסי בארי, מנהלת אגף לחינוך על-יסודי.
עופר רימון: עינב לוק, מנהלת אגף שפ"י, שעזרה לנו להכין חומרים על שיח מכבד ברשת.
עופר רימון: כל צוות אבטחת המידע שלנו, שנתן כללים איך לא יהיה לנו פוגרום בתוך החדרים הווירטואליים.
עופר רימון: ועוד ועוד.
עופר רימון: משרד שלם.
עופר רימון: אני מייצג פה את כל הצוות האדיר והמדהים הזה.
עופר רימון: אבל יותר מזה, אני לא רק מייצג אותם, אני מייצג גם את מורי מדינת ישראל.
עופר רימון: עשינו סקר בקרב 300 מנהלים ו-1,200 מורים.
עופר רימון: לקחנו מדגם מייצג של בתי ספר מכל המגזרים, כולל בדואי בדרום, ומכל שלבי הטיפוח.
עופר רימון: מכל בית ספר דגמנו ארבעה מחנכים, ואת כולם שאלנו את אותן שאלות.
עופר רימון: לגבי כל רכיב בתפיסת הפתרון שאלנו האם השתמשתם, האם לא השתמשתם, איך זה עבד.
עופר רימון: בעניין מערכת שעות ניסינו, אבל כמעט ולא מצאנו מנהל שבית הספר שלו לא נתן מערכות שעות.
עופר רימון: יש לנו דוגמאות של אלפי מערכות שעות.
עופר רימון: ומה אני רוצה להגיד לך בזה?
עופר רימון: יש דבר שכואב לי.
עופר רימון: אתה יודע, מדינת ישראל פרגנה לרופאים ולאחיות, ובאמת כל הכבוד, הם עשו עבודה נהדרת.
עופר רימון: אפילו היה מטס בשמיים.
עופר רימון: אבל לא שמעתי מישהו אחד שפרגן למורים ולמנהלים במדינת ישראל.
עופר רימון: אני הייתי איתם בתקופה הזאת יום-יום.
עופר רימון: מורי מדינת ישראל עבדו קשה, הזיעו, לא ויתרו, גם כשהם לא ידעו אם הם יקבלו על זה שכר בזמן שהיו דיונים עם האוצר, שהיה להם רעיון שאולי הם לא יקבלו שכר וכו'.
עופר רימון: אנחנו יצאנו למערכת כשכל המפקחים שלנו בחל"ת, כל המדריכים שלנו בחל"ת, והמורים, לא ברור אם הם בחל"ת או לא והאם הם מקבלים תשלום או לא.
עופר רימון: ולמרות זאת, לא עניין אותם כלום, הם לימדו.
עופר רימון: ואני אגיד מה מפריע לי.
עופר רימון: ויקו אטואן עשה סדרה על למידה מרחוק.
עופר רימון: בגלל שהיו כל כך הרבה רעשים, הוא שואל אותי אם אני מגדיר את זה כהצלחה או כישלון.
עופר רימון: שאלתי אותו, תגיד, איפה אתה גר?
עופר רימון: הוא אומר לי, במיתר.
עופר רימון: שאלתי אותו כמה ילדים יש לך.
עופר רימון: שאלתי אותו, הילדים שלך היו בתהליך למידה?
עופר רימון: הוא אומר לי כן.
עופר רימון: הוא אומר לי, אני עבדתי מאוד קשה, אבל כל פעם שנכנסתי לבית כל אחד ישב בפינה ולמד.
עופר רימון: אמרתי לו, תגיד, זה קרה בגללך או בגלל אשתך?
עופר רימון: הוא אומר לי, לא, זה עבודה של המורים שלהם.
עופר רימון: אז אני אומר לכל אחד: לפני שאתם מבקרים, תחשבו מה קרה אצלכם בבית.
עופר רימון: הילדים למדו, וזה הישג שאני לא חושב שהרבה מערכות חינוך יכולות להתגאות בו.
עפר שלח: הדברים נאמרו ונשמעו.
עפר שלח: אני מטבעי מתקשה בפרגון, אז הבאתי את חברת הכנסת אורלי פרומן, שהיא הרבה יותר טובה בזה ממני.
אורלי פרומן: בוקר טוב, עופר יקירי, אחד הטובים במשרד החינוך.
אורלי פרומן: אני רוצה להתחבר לנקודה האחרונה שלך, לעניין המורים.
אורלי פרומן: רק בשבוע שעבר היה בוועדת החינוך של הכנסת דיון על מעמד המורה.
אורלי פרומן: כל הדיון הזה החל מהמקום המאוד מפרגן.
אורלי פרומן: אני יודעת שהייתה הרבה ביקורת כלפי המערכת, ולפעמים לא עושים הפרדה בין הניהול הכללי של התהליך הזה לבין המורים כפרטים, שבאמת עשו עבודת קודש.
אורלי פרומן: אבל הדיון במעמד המורה כן היה ממקום של הערכה לעומת חוסר ההערכה החברתית והמעמד החברתי שלהם במדינה, על כל המשתמע מכך.
אורלי פרומן: כך שאני מבינה מאוד את מה שאתה אומר.
אורלי פרומן: ואתה גם צודק, לא שמענו את ראש הממשלה עומד קבל עם ואומה ומודה לאנשי החינוך בכל המסגרות על התקופה המאוד ארוכה שהמערכת הייתה סגורה והם היו שם.
אורלי פרומן: הם היו שם, אדוני היושב-ראש, הרבה מעבר להוראה.
אורלי פרומן: הם היו שם בבעיות אישיות, בבעיות משפחתיות, הם היו שם בשיחות עם ההורים, והם גם לימדו והפנו ללמידה.
אורלי פרומן: עופר, יש לי שאלות.
אורלי פרומן: האם יש הבדל ברמת התפקוד בלמידה המקוונת בין בתי הספר היסודיים, חטיבות הביניים והעל-יסודיים?
אורלי פרומן: איך אתם מתגברים על הפער הדיגיטלי המאוד משמעותי במגזר הערבי והמגזר הבדואי?
אורלי פרומן: יש אוכלוסיות שלמות שכבר לא לומדות מספר חודשים כי אין איך להגיע אליהן והם לא מגיעים לבתי הספר, כאשר בית הספר של החופש הגדול קצת מקרטע גם הוא.
אורלי פרומן: ומה התוכנית לעתיד המאוד קרוב, לעוד כחמישה שבועות, כששנת הלימודים אמורה להיפתח?
אורלי פרומן: מה הדפ"אות השונות שיש לכם, בין אם המערכת תיפתח כסדרה ובין אם נהיה בקצה השני, שבו כולם לומדים באופן מקוון, כולל האפשרויות שבאמצע?
עופר רימון: לפני שאני אענה לאורלי אני רוצה להגיד עוד שני דברים.
עופר רימון: דיברתי על כך שתפיסת הפתרון נשענה על חמישה דברים, וציינתי את הרכיב הראשון, סדר יום לימודי - - -
עפר שלח: עפר, יש עוד לא מעט אנשים ואנחנו רוצים להיות במבט צופה קדימה.
עפר שלח: אני מבין את הצורך להסביר את הדברים, אבל בוא נתקדם.
עופר רימון: אם לא מעניין אותך לשמוע איך תוך שבועיים הקמנו מערכת שידורים של משרד החינוך עם 26 ערוצים בעברית ובערבית, כאשר כל חברות הטלוויזיה התגייסו, אז אני אדלג על זה.
עפר שלח: תשמע, אני פוליטיקאי, לא עובדים עליי עם התרגילים האלה.
עפר שלח: בזה אני יותר טוב ממך...
עופר רימון: אני בטוח...
עופר רימון: אם נסתכל על האתגרים שלנו, הייתי אומר שהצלחנו להחזיק את המערכת בשיניים במהלך הקורונה, אבל זה לא מספיק.
עופר רימון: לא דיברנו על למידה אפקטיבית, ולשם אורלי חותרת.
עופר רימון: יש המון מחקרים שמדברים על מתי למידה דיגיטלית היא אפקטיבית ומתי לא.
עופר רימון: כמובן שהתארגנות תוך שבועיים לא יכלה לתת לנו אפשרות לעשות בדיקת אפקטיביות, אבל המערכת כן צריכה ללכת לכיוון של למידה אפקטיבית.
עופר רימון: אם אתה תתקשב את כל בתי הספר, אתה תהפוך להיות בתוך העשירייה הראשונה בעולם בתחום התקשוב.
עופר רימון: אם נצליח לפצח איך לעשות את זה בצורה אפקטיבית נהפוך להיות המדינה המובילה בעולם וכולם יבואו לכאן להבין איך עושים את זה.
עופר רימון: אנחנו היום נמצאים בהזדמנות חד-פעמית, ואם באמת הייתה כאן איזושהי התגייסות והבנה שאנחנו בתקופה מטורפת.
עופר רימון: ..
עופר רימון: בחיים לא חוויתי דבר כזה, התחושה שמערכת שלמה היא וירטואלית, היא בענן, ואתה צריך לנהל את האירוע הזה – אני אפילו לא יכול להסביר כמה זה קשה כשכל הידיים שלך קשורות מאחורי הגב, כש-1,700 בתי ספר לא מתוקשבים, כשאין לך פריסת אינטרנט נכונה ומהודקת, כאשר אין לך סינכרוניזציה בין חדר וירטואלי לבין מערכת הניהול הבית-ספרית.
עופר רימון: אבל אני אומר לך כאן
עופר רימון: שאם תהיה החלטה של משרד האוצר ללכת עם ההצעה שמשרד החינוך הציע, אם תהיה החלטה במדינה שעוזבים את הכול ונותנים לחינוך לעוף קדימה.
עופר רימון: אני חושב שאנחנו נמצאים בתקופה שהיא הזדמנות, הזדמנות לעשות קפיצה שלא חלמנו עליה ולהוביל את המערכת לעידן חדש.
עפר שלח: אני מסכים איתך לחלוטין, אבל בוא נלך דבר-דבר.
עפר שלח: תכף גם נעלה את נציגי הנהגת ההורים וארגונים וכאלה ואחרים והבעיות יוצגו אחת אחרי השנייה.
עפר שלח: אבל בראייה קדימה ל-1 בספטמבר, איך אתם מתכוונים להתמודד עם הפערים האלה, שאת חלקם אורלי הציגה?
עופר רימון: מאוד פשוט.
עופר רימון: אם ייתנו לנו תקציב ל - - -
אורלי פרומן: דבר במספרים.
עפר שלח: מה הניח משרד החינוך מול משרד האוצר?
עפר שלח: איזה סכום?
עופר רימון: אני לא נמצא בתוך המשאים ומתנים האלה.
עפר שלח: אבל אתה בקיא בתחום.
עפר שלח: קודם כול, האם זה אפשרי לתקשב ככה חצי ממערכת החינוך?
עפר שלח: ואם כן, על איזה סכום אנחנו מדברים?
עופר רימון: כמו שהבנת מהסקירה לאחור, הצרכים הם אדירים ותקשוב זה דבר יקר.
עופר רימון: אבל צריך לעשות את הפעולות הנכונות כדי להיות אפקטיביים.
עופר רימון: יש צוות מאוד גדול במשרד שעובד על זה.
עופר רימון: דרך אגב, זה לא רק צרכים ללמידה מרחוק, אתה גם אולי תרצה לפצל גן או תרצה שתהיה עוד סייעת.
עופר רימון: יש המון צרכים.
אורלי פרומן: אבל אנחנו ערב תקציב המדינה, ערב פתיחת שנת הלימודים, בטוח שמתם נייר לאוצר.
אורלי פרומן: זה בסדר אם אין לך את הנתונים כרגע, אבל בינתיים תבקש מהחבר'ה שלך לברר בחשבות על מה מדובר.
אורלי פרומן: על איזה סכום אנחנו מדברים כדי להביא את כל 3,600 בתי הספר למצב שהם יוכלו להיות מתוקשבים ויהיו להם את כל האמצעים ללמידה מקוונת כמו שצריך?
עופר רימון: מדובר על סכומים מאוד גדולים, מאות מיליוני שקלים.
עופר רימון: למיטב ידיעתי המסמך כן הונח באוצר ולמיטב ידיעתי יש דיונים בעניין הזה.
עופר רימון: למיטב הבנתי ראש הממשלה ושר האוצר מבינים את הצרכים האלה, אבל מי שמוביל את הדבר הזה זה שר החינוך.
עופר רימון: הוא מוביל את כל המהלך הזה מלמעלה.
עופר רימון: אני חייב להגיד לכם שאני לא ראיתי הרבה אנשים שמגיעים למשרד כל כך חדורי מוטיבציה ומבינים כל כך מהר את הבעיה ונותנים לנו לעבוד ולעשות את זה.
עופר רימון: זה המסר שעובר כרגע בכל משרד החינוך, מלמעלה ועד אחרון החיילים.
עופר רימון: ואם לסכם את כל הסקרים שעשיתי, אני שומע את כל המורים בשטח אומרים: תנו לנו להמשיך את הלמידה מרחוק, נכנסנו למחוזות חדשים שלא הכרנו.
עופר רימון: בתקופה הזאת, במשך חודש, יותר מ-110,000 עובדי הוראה עברו השתלמויות והדרכות שלנו.
עופר רימון: בדרך כלל כשאתה נותן הדרכה מתוקשבת זה כמו בן אדם שעומד ליד הים: אתה יכול ללמד אותו לשחות, והוא יכול או להקשיב או לא להקשיב.
עופר רימון: אבל אם הוא בתוך הים והוא צריך להינצל אז הוא יקשיב לך טוב מאוד.
עופר רימון: זה המצב שהמורים היו בו.
עופר רימון: אלה לא היו הדרכות של עקרונות וכו'.
עופר רימון: אלה היו הדרכות של "יש לי בעיה, אני פותח חדר room, הוא לא נפתח, מה לעשות?".
עופר רימון: ואני אומר לכם, בשלושה חודשים המערכת התקדמה כמו בשלוש שנים.
עופר רימון: ובגלל זה אני רוצה להגיד שיש לנו פה הזדמנות חד-פעמית.
עפר שלח: אני עוצר אותך.
עפר שלח: תכף אני עושה סבב בין שאר הגורמים, אבל לסיום אני רוצה לשאול אותך האם יש איזשהו מדד שאומר איפה ההישגים של מערכת החינוך נמצאים יחסית לשנה רגילה?
עפר שלח: זאת אומרת, כמה הרווחנו או כמה הפסדנו מכך שחצי משנת הלימודים הייתה בתנאים של למידה מרחוק חלקית או מלאה?
עפר שלח: האם בסופו של דבר התלמידים שלנו נמצאים באותו מקום שהם היו לו השנה הזאת הייתה שנה רגילה?
עופר רימון: עפר, אני בעצמי ביצעתי הרבה מאוד סקרים בתחום החינוך.
עופר רימון: השאלה היא מה אתה בודק.
עופר רימון: להגיד כמה השתמשו במערכת שעות למשל, את זה אני יודע להגיד.
עופר רימון: אבל לעשות מחקר אפקטיביות זה דבר שאי אפשר לעשות במצב כזה, וגם אין מדינה בעולם שעשתה מחקר אפקטיביות, כי למחקר אפקטיביות אתה צריך שלושה דברים.
עופר רימון: אחד, אתה צריך לשלוט על המשתנה.
עופר רימון: פה אין לך שום משתנה שאתה מסוגל לשלוט עליו, כי כמות השינויים שקרו תוך שבועיים היא צונאמי שלא חווינו כמוהו.
עופר רימון: דבר שני, כדי לתכנן מחקר אפקטיבי המינימום שאתה צריך זה זמן להכין את המחקר.
עופר רימון: ודבר שלישי, זה לא ריאלי לעשות את זה כשילדים והורים בבית ולאף אחד לא ברור איפה אנחנו עומדים, האם בכלל הם יקבלו שכר או לא, האם הלמידה היא חובה או לא וכן הלאה.
עופר רימון: אל תשכח שכשיצאנו לדרך שום דבר כזה לא הוגדר, רק אמרו שעובדי ההוראה יוצאים לחופש עד סוף חופשת פסח וכשהם יחזרו מחופשת פסח "נחשוב מה לעשות".
עופר רימון: ואז פתאום מצאת את עצמך במצב שכולם בחל"ת.
עופר רימון: אז מה, אז אתה תבדוק אפקטיביות כשאומרים לכל המורים שלך שהם בחל"ת?
עופר רימון: ובכל זאת, אני אומר לך, הם עבדו לגמרי.
עפר שלח: להבנתכם, מסקרים רנדומליים שאתם עושים, משיחות שלכם, אתה יכול לומר אם בתי הספר השלימו את תוכנית הלימוד של שנה רגילה?
עופר רימון: לא, ממש לא.
עפר שלח: ולגבי התוצאות של המבחנים וכן הלאה, האם זה נותן לכם איזושהי אינדיקציה חלקית - - -
עופר רימון: קודם כול, עשינו שינוי בבגרויות ולכן קשה למדוד את זה, כי אתה שינית את כלי המדידה.
עופר רימון: התלמידים סיימו את הבגרויות האחרונות לפני זמן מאוד קצר, ועוד יש תהליך אצלנו של קבלת כל הנתונים, וחוץ מזה יש מועדי ב', מועד חורף, ורק אז אנחנו משקללים את שיעור הזכאות לבגרות.
עופר רימון: אבל ההערכה שלי היא שבנושאים האלה לא תהיה פגיעה.
עופר רימון: יש לנו למשל את אגף שח"ר, שזה כל הכיתות לתלמידים מאוכלוסיות בסיכון.
עופר רימון: מדובר על כיתות מב"ר, כיתות אתגר.
עופר רימון: יש לנו בערך 20,000 כיתות כאלה, כיתות קטנות, כיתות של התלמידים אולי הכי חשובים לנו במערכת.
עופר רימון: יצאנו למבצע, לקחנו את כל הנושאים לבגרות, התמקדנו בבגרות, וידאנו שכל מורה בכיתות האלה יודע לעבוד בזום.
עופר רימון: אני חושב שזאת אחת ההכנות האפקטיביות ביותר; אתה ממוקד, אתה עם התלמיד, אתה רואה את כל התלמידים, אתה יכול להקצות משימות ולחזור.
עופר רימון: ושם אני וידאתי ממש באופן אישי שכל הכיתות נמצאות בתהליך של למידה וירטואלית ושיש את כל הכלים לעשות את זה.
עופר רימון: ואל תשכח שאמרתי שיש לנו גם מערכת לשיעורים פרטיים לתלמידים, שיודעת להכיל עשרות אלפי תלמידים עם מורים שנותנים להם שיעורים אונליין.
עופר רימון: וגם יש לנו עוד הרבה כלים דיגיטליים.
עופר רימון: כך שהרבה פעמים המצב הזה אפילו יותר טוב מבית הספר, כי בבית הספר אין לנו מצב שלכל ילד יש מחשב.
עפר שלח: אני רוצה לעצור בשלב הזה ולעבור להנהגת ההורים הארצית.
עפר שלח: זאב גולדבלט, מנכ"ל עמותת ההורים הארצית, איתנו?
זאב גולדבלט: אני איתכם, אבל אני מבקש שמי שיישא את הדברים מטעמנו יהיה מרום שיף.
עפר שלח: שמעתם את הנושאים שהעלינו, שמעתם את התשובות הכלליות ממשרד החינוך.
עפר שלח: תנו לנו את הלקחים העיקריים שלכם משנת הלימודים שהסתיימה ומה הדברים הכי חשובים לקראת שנת הלימודים הבאה.
מרום שיף: אני רוצה בתחילת דבריי להתייחס לאחד המשפטים שעופר רימון אמר בתחילת דבריו.
מרום שיף: אני חושב שהוא צודק, באמת נעשה מאמץ אדיר על ידי משרד החינוך, על ידי המורים, להצליח בלמידה מהבית.
מרום שיף: אבל לצערי החוויה שאנחנו חווינו בתור הורים היא חוויה של כישלון.
מרום שיף: וככל שאנחנו יורדים בשכבות הגיל אנחנו רואים שזה לא עבד, וזה גם לא יעבוד בגני הילדים ובחינוך המיוחד.
מרום שיף: והשאלה היא למה, למרות המאמץ האדיר שהיה פה, מאמץ שאי אפשר לתאר אותו של המון גורמים, כולל משרד החינוך, הגענו בסופו של דבר לסיטואציה שהתחושות שלנו הן לגמרי הפוכות ממה שנאמר.
מרום שיף: אנחנו רואים בתהליך הזה שוני בין מוסד חינוכי אחד לשני, בין קהילות שונות, ולכן, כדי להצליח בלמידה הזאת חייבים לתת אוטונומיה למנהלי בתי הספר, בשילוב הקהילה.
מרום שיף: אחרת אנחנו לא נצליח, כי אי אפשר להתייחס למדינת ישראל כאל מקשה אחת.
מרום שיף: צריך להבין שהדבר הזה הולך ללוות אותנו בכל השנה הקרובה וכנראה גם בעתיד, ויש כמה נקודות בסיסיות בעניין הזה.
מרום שיף: אחת, הלמידה מתקיימת מהבית, וזאת למידה שתלויה במשקי הבית והיכולות שלהם – האם יש מכשיר קצה, מה הזמינות של ההורים בגיל הצעיר, מה סביבת הלמידה וכן הלאה.
מרום שיף: צריך להבין שלמידה מהבית מגדילה פערים בין אוכלוסיות שונות, בהתאם למצב הסוציו-אקונומי, השכלת ההורים והמעורבות שלהם בלמידה.
מרום שיף: לכן צריכים להבין שאי אפשר לעבוד רק בלמידה מהבית אלא צריך לשלב אותה בלמידה פיזית בתוך מערכת החינוך.
מרום שיף: אני עובר לפן הטכנולוגי.
מרום שיף: אני לא אתייחס לבתי הספר אלא דווקא לנתונים של ההורים, של המשפחות.
מרום שיף: ב-25% מבתי האב בישראל אין מכשירי קצה בכלל ואין תשתית תואמת.
מרום שיף: ב-50% נוספים אין מכשירי קצה שיאפשרו למידה של כלל הילדים באותו בית אב, בדגש על החברה הערבית.
מרום שיף: אם רוצים להצליח בזה צריך להקטין את הפערים ולראות איך מוצאים לזה פתרון.
מרום שיף: מדובר באמת על מספרים עצומים עם מחסור במכשירי קצה, שבלעדיהם אי אפשר לעשות את הדבר הזה.
מרום שיף: צריכים, כמו שעופר אמר, להעביר הכשרות לצוותי החינוך.
מרום שיף: צריך לעשות השתלמויות מואצות בחודשי הקיץ כדי להתכונן לשנת הלימודים הבאה, אחרת לא נצליח בדבר הזה.
מרום שיף: גם צריך לתת הכשרות להורים ולתלמידים, כי גם ההורים והתלמידים לא תמיד מוכנים ללמידה מהבית.
מרום שיף: זאת למידה שונה לחלוטין במהותה ותפיסתה מהלמידה שרגילים אליה בבתי הספר.
מרום שיף: אם להתייחס למגזרים אחרים, צריך להבין שבחברה הערבית ובחברה החרדית המצב לא דומה לשאר וזה לא נעשה אותו דבר.
מרום שיף: בחברה החרדית היה שימוש במרכזיות ובהקלטות למשל.
מרום שיף: חייבים לעשות דיפרנציאציה בין כולם, אחרת זה פשוט לא עובד.
מרום שיף: כמו שעופר אמר, אני חושב שחייבים לייצר קובץ מסודר שיכיל מדיניות והנחיות ברורות לתרחישים אפשריים, כולל זמני יישום ריאליים לביצוע ההנחיות.
מרום שיף: וכמובן צריך לתקצב בהתאם ולתת מראש את הפתרונות לדברים האלה ולא רק תוך כדי תנועה.
עפר שלח: מרום, לפחות במצב הבריאותי הנוכחי הלמידה אמורה להיות בחלקה בבתי הספר ובחלקה בלמידה מרחוק.
עפר שלח: האם אתם מבינים איך זה הולך להיראות?
עפר שלח: האם אתם שותפים בעיצוב של איך שזה הולך להיראות?
עפר שלח: נניח אני הורה לילד בכיתה ו', האם אתה יכול לתאר לי איך ייראה עולמו הלימודי של הילד שלי ב-1 בספטמבר?
מרום שיף: אנחנו מנהלים שיחות רבות עם משרד החינוך, אנחנו שותפים לתת-ועדות שמתעסקות בצורת הלמידה ב-1 בספטמבר.
מרום שיף: עם זאת, לפחות לגבי בתי הספר היסודיים יש בינינו מחלוקת עצומה לגבי איך הלמידה שם אמורה להיראות.
מרום שיף: אנחנו עכשיו מנסים להגיע לפתרון לגבי השאלה מה אמור להיות בבית הספר היסודי, כי שם יש הבדל עצום בין התפיסה שלנו לבין התפיסה של משרד החינוך.
מרום שיף: אני מאוד מקווה שנגיע לפתרון.
מרום שיף: ברשותך אני רוצה להגיד שיש נושא שאני עדיין לא מבין מה הולך לקרות בו.
מרום שיף: מדובר בדבר מאוד קריטי בעיניי: ילדים למשפחות בסיכון, משפחות שאו הילד או בן משפחה בדרגה ראשונה לא יכול להגיע לבית הספר.
מרום שיף: איך אנחנו הולכים ללמד את אותם ילדים שיישארו בבית?
מרום שיף: פה אין אפשרות אחרת מלבד הבית.
מרום שיף: צריך להבין איך במקרים האלה אותה מורה מלמדת בשלב הפיזי את הכיתה בזמן שאותו ילד שיושב בבית גם לומד.
מרום שיף: צריך להבין שלא מדובר פה על עשרה ילדים במדינת ישראל, מדובר כנראה על אלפי ילדים, על ילד או שניים בכל כיתה או שכבה.
מרום שיף: זה הרבה מאוד ילדים, וחייבים להתייחס אליהם ולתת להם פתרון.
מרום שיף: אני עוד לא שמעתי את הפתרון המושלם לזה - - -
עפר שלח: יהיו לנו נציגים שיתייחסו לנושא הספציפי הזה בהמשך.
עפר שלח: אני רוצה לדבר איתכם על המסה הגדולה.
עפר שלח: אמרת שיש לכם מחלוקת לגבי בתי הספר היסודיים.
עפר שלח: מה המחלוקת?
מרום שיף: המודל של משרד החינוך מ-א' עד ד' מדבר על קפסולות.
מרום שיף: כשאתה מפצל את שכבות א' עד ד' לחצאי כיתות, קודם כול יש בעיה של כיתות ומרחבים, אבל בוא נגיד שאת זה יפתרו.
מרום שיף: הבעיה השנייה היא מי מלמד את הילדים שלנו.
מרום שיף: הפתרון של להביא אנשים מחוץ למערכת החינוך, בטח לשכבות א' ו-ב', שבהן ניתנות הקניות יסוד לכל אורך שנות הלמידה הבאות – בעינינו זה דבר לא ראוי.
מרום שיף: זה אומר שאנחנו מקצצים בפועל את הלמידה המשמעותית הפיזית של הילדים בשכבות הנמוכות ב-50%.
מרום שיף: ויותר גרוע מזה, אם לא נביא אנשים מבחוץ, את מי כן נביא?
מרום שיף: נביא את מורי כיתות ה' ו-ו'.
מרום שיף: ואז זה אומר שלילדי כיתות ה'-ו' במשך שנה לא יהיו מורים אמיתיים שילמדו אותם, מרחוק ומקרוב – וזה דבר שאסור שיקרה, אנחנו לא יכולים להפקיר שתי שכבות במשך שנה שלמה.
עפר שלח: אבל אם אני משרד החינוך אני אומר לך שאני לא יכול להביא מורים יש מאין, והצרכים הבריאותיים הם כאלה שצריך לפזר את הלמידה ולהקטין את כמות החשיפה, ולכן אני עושה את זה בקפסולות ובלמידה חלקית מרחוק.
עפר שלח: ולכן אני מותח פה ושם את השמיכה, הרי אי אפשר להגדיל אותה.
עפר שלח: מה הפתרון שלכם?
זאב גולדבלט: עד שמרום יעלה מחדש, תרשה לי להציג איזושהי סוגיה קטנה.
זאב גולדבלט: כשעופר הציג את ההיסטוריה של הקמת המערכת הוא ציין שהוא משקיע בזה כבר עשר שנים ובמהלך עשר השנים האלו הושקעו מאות מיליונים בהקמת המערכת, ובאותה נשימה גם הוא וגם אורלי פרומן אמרו שהם נותנים צל"ש למורים ולמנהלים – ובצדק – על זה שבתוך אפס זמן הם נאלצו להתמודד עם מערכת שהם לא הכירו ולא ידעו איך להפעיל אותה.
זאב גולדבלט: יש כאן דבר והיפוכו.
זאב גולדבלט: לא יכול להיות מצב שמשקיעים מיליונים בעשר שנים אבל בסוף הצוות שצריך להפעיל את זה והילדים שצריכים ללמוד באמצעות זה כלל לא הוכשרו להשתמש במערכת.
זאב גולדבלט: אז על מה השקענו את המערכת?
זאב גולדבלט: לכן לא פלא שמה שהציג קודם מרום זו אכן החוויה שלנו כהורים והחוויה של התלמידים.
זאב גולדבלט: אין פלא שהתוצאה היא שאנחנו חווינו חוויה של כישלון של המערכת.
זאב גולדבלט: על זה לא ניתנה כאן תשובה.
זאב גולדבלט: היה כאן איזשהו דיסוננס שעופר נגע בו, אבל הוא לא הסביר איך מגשרים על הדיסוננס הזה.
אורלי פרומן: זאב, זו בדיוק הנקודה שניסינו גם עפר ואנוכי להקשות על עופר רימון.
אורלי פרומן: עופר אמר שיש 1,900 בתי ספר מתוקשבים מתוך 3,600, קרי, 1,700 אינם מתוקשבים, חצי מהמערכת איננה מתוקשבת.
אורלי פרומן: זאת אומרת, כל ההנגשה הזאת לוקה בחסר.
אורלי פרומן: דבר שני, לגבי השאלה ששאלתי ולא נעניתי, ההבדל בין ההוראה המקוונת בין בתי ספר יסודיים לבין חטיבות ביניים ועל-יסודיים.
אורלי פרומן: בוודאי יש פה פערים מאוד גדולים.
זאב גולדבלט: אני אנסה לתת תשובה לגבי משהו שעפר שאל קודם את מרום לגבי בתי הספר היסודיים.
זאב גולדבלט: בתי הספר היסודיים, הכיתות הנמוכות, מחייבים תיווך של ההורים, וזה אומר שלפחות אחד מההורים צריך להיות צמוד לילד שמנסה ללמוד באמצעות הזום.
זאב גולדבלט: זאת אומרת, ההורה הופך למורה.
זאב גולדבלט: עצם העובדה שההורה הופך למורה זה דבר שמגדיל את הפערים בין הורים שהשכלתם כזאת לבין הורים שהשכלתם אחרת.
זאב גולדבלט: זאת אומרת, זאת מערכת שמרחיבה פערים ולא מצמצמת אותם.
זאב גולדבלט: דבר שני – זה דבר שמרתק את ההורים לבית, מונע מהם לעבוד, מה שהופך את הכשל הזה גם לכשל כלכלי.
זאב גולדבלט: אני רואה שמרום חזר.
עפר שלח: אז אני אפנה את השאלה למרום.
עפר שלח: מהו הפתרון שלכם?
מרום שיף: אנחנו חושבים שבתי הספר היסודיים צריכים ללמוד בכיתות רגילות ולא בכיתות מפוצלות, כי אין מספיק מורים ללמד את כיתות א' עד ד'.
מרום שיף: עם זאת, צריך להכניס לתוך הכיתות מחיצות.
מרום שיף: זאת השקעה חד-פעמית וזה יותר זול מאשר להוסיף מורים ולשלם להם משכורות נוספות, במיוחד כשלא מדובר במורים אלא בתומכי הוראה.
מרום שיף: בנוסף, צריך לייצר הפסקות מדורגות בתוך בית הספר היסודי כך ששכבות א'-ב', ג'-ד', ה'-ו' יהיו שכבות נפרדות ולא ייפגשו אחד עם השני בתקופת ההפסקה.
מרום שיף: בנוסף, צריך להתמקד בלימודי הליבה ובפן הרגשי והחברתי.
מרום שיף: אני חושב שזה ייצר מערכת חינוך הרבה יותר פשוטה וימנע את התחלואה.
מרום שיף: כמובן שצריך להגן על צוותי החינוך ולתת גם להם מחיצות מתאימות.
מרום שיף: אלה דברים שרואים בעולם, זה לא משהו שאנחנו המצאנו.
מרום שיף: כמובן שצריך לתת פתרון גם לילדים בסיכון: לשים בכל כיתה מצלמה ורמקול והם יוכלו לראות את המורה והלוח, וכך יוכלו ללמוד מהבית.
עפר שלח: אני רוצה לעבור למרכז השלטון המקומי.
עפר שלח: מיכל מנקס, סמנכ"לית חינוך, רווחה וחברה.
עפר שלח: בסופו של דבר כל הדברים הגדולים האלה נפרטים אחר כך ליכולותיה ותוכניותיה של כל רשות מקומית.
עפר שלח: איפה אתם בתוך הדיון הזה?
עפר שלח: איפה אתם בתוך הבעיה הגדולה של שנת חינוך שהולכת להיפתח בתנאים האלה?
מיכל מנקס: ראשית אבקש להשאיר זמן לעורכת דין נועה בן אריה, שמלווה אותי ואת התהליך בנושא הזה.
מיכל מנקס: אני אפתח ואומר שאנחנו בשיח שוטף גם עם ההורים ובעיקר עם משרד החינוך.
מיכל מנקס: אנחנו למדנו שחסרות תשתיות, בין אם בתוך הרשויות, בין אם בתוך בתי הספר, בוודאי שבנקודות הקצה.
מיכל מנקס: אנחנו נערכים לשלושה תרחישים.
מיכל מנקס: אחד, תרחיש שגרה רגילה.
מיכל מנקס: השני, תרחיש של סגר, שמבחינתנו, מבחינת משרד החינוך, אין זה אומר שלא תהיה פעולה כלשהי שנוגעת לתלמידים.
מיכל מנקס: והשלישי הוא התרחיש המשולב, שהוא המודל האופטימלי הזהיר והנכון.
מיכל מנקס: אחת הפעולות המהותיות – שהיא אחת מני רבות – היא פעולת המעטפת וההיערכות של למידה מרחוק, וזה בלי קשר למודלים ולמתווים, שאנחנו בדיונים ובשיח עליהם עם המשרד ועם ההורים.
מיכל מנקס: לא פשוט להחליט בנוגע לזה, אבל אני שוב אומרת, התשתית ללמידה מרחוק חייבת להיות שם מלכתחילה.
מיכל מנקס: אהבתי את המושגים שעופר דיבר עליהם.
מיכל מנקס: לעיתים אני מתבלבלת אם הוא מהפדגוגיה או מהטכנולוגיה, נראה שהוא גם וגם.
מיכל מנקס: באמת תענוג לעבוד ויש עם מי לדבר.
מיכל מנקס: אני מעבירה את הדיבור לנועה, שתדבר על החוסרים ועל הפערים.
נועה בן אריה: בוקר טוב ותודה רבה.
נועה בן אריה: אני רוצה לדבר בעיקר על החוסרים שהתבררו תוך כדי התקופה האחרונה.
נועה בן אריה: למעשה כל הנושא של התוכניות המתוקשבות פוגש ברשויות המקומיות את הפער בתשתית האינטרנטית, את היכולת להתחבר, בין אם זה בבית התלמידים ובין אם זה בבית הספר, ואת הפער בנושא ציוד הקצה.
נועה בן אריה: אלה שני פרמטרים שיצא לנו להתוודע אליהם בתקופה שהתלמידים נאלצו ללמוד מהבית.
נועה בן אריה: בשני הדברים הללו מצאנו שיש חוסרים בחלק מהרשויות המקומיות, גם בהיבט התשתיתי וגם בהיבט של ציוד הקצה.
נועה בן אריה: אלה דברים שבאופן עקרוני לא חונים במגרש של הרשות המקומית כמי שאמונה על העמדת התשתית הזאת.