GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפר שלח: איך אתם מסתכלים על הדבר הזה ומה אתם חושבים לעשות כדי לסייע למוסדות האלה, שכמו שציפי פינס אמרה, לקח עשרות רבות של שנים לבנות אותם, וכדי שלא יתרסקו?
דביר ז'ורנו: אני מסכים באופן כללי שמבחני התמיכה השנה לא רלוונטיים, כי אין פעילות.
דביר ז'ורנו: למעשה, בגלל ההגבלות של משרד הבריאות יש השבתה מלאה, ולכן לא רלוונטי להשתמש במבחני התמיכה הקיימים.
דביר ז'ורנו: ברשותך, אני רוצה להסביר איך אנחנו רואים את הדברים ומה הרציונל הכללי שהנחה אותנו כשנדרשנו לסוגיה שעומדת על הפרק.
דביר ז'ורנו: קודם כל, באופן כללי, יש לנו סך הכול 420 עמותות שנתמכות על ידי משרד התרבות, המחזור שלהן בסדר גודל 2.5 מיליארד ש"ח ותקציב התמיכה השנתי הוא בסדר גודל של מיליארד ש"ח, זאת אומרת בממוצע אנחנו מדברים על 70% הכנסות עצמיות של הגופים.
דביר ז'ורנו: ברור לנו שההגבלות ככל הנראה יימשכו בחודשים הקרובים, יפגעו בצורה די משמעותית בהכנסות העצמיות, וגם כאשר ייפתחו הגופים – בתקווה שזה יהיה כמה שיותר מהר בהתאם להנחיות של משרד הבריאות – יהיה איזשהו חשש מסוים, יהיו הגבלות על היקף התפוסה באולמות, ולכן יש צפי לירידה בהכנסות העצמיות של הגופים.
דביר ז'ורנו: צריך לומר שהגופים כרגע ממשיכים לקבל את כספי התמיכה מטעם מבחני התמיכה, מקבלים מקדמות בהיקף של 40% מכספי התמיכה שחולקו בשנה שעברה באופן כללי.
דביר ז'ורנו: בנוסף לזה, למעשה, המענק לעסקים שאושר עוד בתכנית הקודמת של מה שהיה 80 מיליארד וגדל ל-100 מיליארד מענק לעסקים בגין הוצאות קבועות, ניתן למעשה גם לעמותות שהן גופי תרבות שעומדים בקריטריונים מסוימים של 30% הכנסות עצמיות.
דביר ז'ורנו: כמו שראינו, זה רלוונטי למרבית הגופים, והמטרה שאותם גופים יוכלו להתמודד עם הירידה בהכנסות העצמיות שלהם ולשלם את ההוצאות הקבועות שממשיכות.
דביר ז'ורנו: מלבד זה, כמובן שהגופים זכאים לשלושה חודשי ארנונה חינם, שניתנו באופן רוחבי במשק.
דביר ז'ורנו: הם השתמשו באפשרות להוציא עובדים לחל"ת, כולל באפשרות לא לפדות את ימי החופש לפני.
דביר ז'ורנו: הם מקבלים מימון של השכר של העובדים שלהם שנמצאים בחלת.
דביר ז'ורנו: לגופים רלוונטיים אנחנו גם מציעים מטעם החשב הכללי מסלול של הלוואות; כמובן שזה פחות רלוונטי להרבה מהגופים, שלא יכולים להציע תכנית עסקית כדי לממן בחזרה את הדבר הזה.
דביר ז'ורנו: אני כן אומר שמשרד האוצר באופן כללי מעדיף להימנע מסיוע נקודתי לענפים ספציפיים ומעדיף סיוע רוחבי כמה שאפשר.
עפר שלח: אבל זו בדיוק הבעיה, כי התרבות שייכת – לפחות עד עכשיו, רוב הזמן עסקנו דווקא בחיפוש פתרונות שהיא כן תעבוד בצורה כזו או אחרת – עד עכשיו מתחילת המשבר לענפים שאתה יכול לקרוא להם ענפים בסיכון.
עפר שלח: הם נכנסו מוקדם, הם יוצאים מאוחר, אם בכלל, הם אולי יהיו הראשונים להיסגר גם בסגר מתחדש, כמו שאנחנו רואים בימים האלה.
עפר שלח: האופק שלהם הוא לא אופק של חזרה כמו של עסקים אחרים, זאת אומרת: הם לא יכולים להיות כמו כולם.
דביר ז'ורנו: מן הצד השני אתה יכול לומר, שבניגוד לעסקים פרטיים, מדובר בגופים שזוכים לתקצוב משמעותי מדי שנה באופן מסוים, תקצוב שמובטח על ידי המדינה, ולכן אפשר לומר שהם דווקא מופלים לטובה ביחס לעסקים האחרים.
דביר ז'ורנו: בסוף כן רצינו להימנע מקריסה של גופי תרבות בישראל, גופים שהם נכסי צאן ברזל של תרבות בישראל.
דביר ז'ורנו: זה לא סביר שבגלל משבר, שהוא בסופו של דבר אקסוגני והוא מאוד מאוד חריג, למעשה כל שדרת גופי התרבות המרכזיים תקרוס.
דביר ז'ורנו: זאת תוצאה שהיא לא רצויה מבחינתנו, ולכן אנחנו היינו מוכנים לבוא ולדון עם משרד התרבות על סיוע נקודתי לענף, וזה נעשה כמובן בכפוף לעקרונות ששמנו על השולחן – בכפוף לצעדי התייעלות, בכפוף לזה שמיקדנו את הסיוע בגופים עם הכנסות עצמיות גבוהות, רצינו גם לייצר מודל תמיכה שהוא כמה שיותר פשוט, מבוסס על נתוני עבר, אנחנו לא רוצים עכשיו לאסוף נתונים של שנת 2020, שאין הרבה מה לעשות איתם.
דביר ז'ורנו: מה שעוד שמנו על השולחן זה התחייבות להחזרת עובדים, כי כשמשרד האוצר מקצה את התקציב התוספתי הזה, בסופו של דבר הוא לא רוצה שהכסף יישאר אצל הגופים, אלא יחלחל למטה ויוביל להעסקת עובדים.
דביר ז'ורנו: אנחנו גם לא מתביישים לומר שאנחנו הולכים להטיל חובה על קיצוץ של שכר הוצאות הנהלה והוצאות כלליות, דורשים התייעלות מצד הגופים, ובנוסף אנחנו רוצים גם לתמוך בגופים באמצעות מימון של פרויקטים של התייעלות.
דביר ז'ורנו: אם יש פרויקטים שיכולים בסוף לייצר חיסכון לגופים האלה לטווח ארוך, אנחנו מוכנים לממן אותם.
דביר ז'ורנו: באופן כללי, שנת 2020 בוטלה כשנת הערכה.
דביר ז'ורנו: משרד המשפטים אישר למשרד התרבות לבטל זאת, ולכן שנת 2020 לא תהיה שנה שמסתכלים עליה כבנצ'מרק להבין את היקף הפעילות שבוצעה.
דביר ז'ורנו: זה מעניק המון המון גמישות לגופים לפעול, כדי להבטיח כמה שאפשר את השרידות שלהם.
דביר ז'ורנו: זה משהו שחשוב להבין.
דביר ז'ורנו: אנחנו הנחנו בהתחלה במתן הסיוע, שהגופים האלה ייפתחו בחודש יוני.
דביר ז'ורנו: ראינו איזשהו תהליך של התנעה, ובסופו של דבר הגל השני הביא את ההנחות שלנו להשתנות בצורה מאוד קיצונית.
דביר ז'ורנו: עכשיו אנחנו מסתכלים מחדש על ההנחות שלנו, כדי לוודא שהמענה שהוכרז עליו בסדר גודל של 200 מיליון שקל הוא אכן רלוונטי לצרכים הנוכחיים.
דביר ז'ורנו: לגבי הסיפור של הקולנוע שדובר עליו, כמו ששר התרבות הסביר, אנחנו הקצינו שישה מיליון שקל לטובת מימון של סיוע נוסף במקרה של התייקרות בעקבות ביטול ימי צילום, בעקבות הגבלות של משרד הבריאות, וגם הגדלנו את הקרן לסיוע לאומנים במצוקה בשלושה מיליון שקלים.
עפר שלח: דיבר שר התרבות, למשל, על הפקה אחת ספציפית, שיכולה להעסיק 1,000 איש.
עפר שלח: היא לא רק יכולה להעסיק 1,000 איש, אלא היא גם מכניסה כסף בסופו של דבר, הרי הקולנוע זה לא דבר אלטרואיסטי.
עפר שלח: בסוף בהחלט יכול להיות – ואנחנו רואים את זה בתפוקה של ענף הקולנוע במדינת ישראל בשנים האחרונות – שזה גם יכסה את עצמו ויכניס עוד כסף לענף.
עפר שלח: זה לא יבוא משישה מיליון שקל.
דביר ז'ורנו: צריך לומר שהמטרה של השישה מיליון שקל היתה להפקות שכבר יצאו לדרך, ויש סכנה שעכשיו יתגלה בהן איזשהו חולה קורונה וכל ההפקה תיכנס - - -
עפר שלח: על זה אני מדבר, ולכן זה לא רלוונטי ממילא.
עפר שלח: האם יש כוונה לשים עוד כסף – בעיקר מפני שלא נכנס פנימה כסף מחו"ל שהיה אמור להיות בכל מיני קופרודוקציות – ולאפשר להפקות האלה לצאת לדרך, כי הן מעסיקות כמות מאוד גדולה של אנשים?
עפר שלח: אנחנו מדברים על החזרה של אנשים לעבודה.
דביר ז'ורנו: אני הסברתי לפני כמה משפטים, שלפני שאנחנו מדברים על סיוע נקודתי, על סיוע ספציפי, בגלל שזה אירוע חריג, חייבים לנתח אותו ולוודא לפני, שאנחנו ממצים את כל המקורות הקיימים וזה באמת סוג של מוצא אחרון.
דביר ז'ורנו: בעולם הקולנוע, עד עכשיו לא השתכנענו שזה המצב.
דביר ז'ורנו: למיטב זכרוני, אתה יושב ראש הוועדה גם היית שותף לדיונים בשתי הכנסות הקודמות לגבי חוק הקולנוע.
עפר שלח: נכון, והצלחנו להביא עוד כסף מעבר למה שנקבע בחוק הקולנוע.
דביר ז'ורנו: נכון, אנחנו מדברים פה על תקציב חמש שנתי, שזאת באמת פריבילגיה שאין לאף מוסד תרבות ולאף ענף תרבות בקרב כל הגופים שנתמכים על ידי משרד התרבות; בעצם אופק של 100 מיליון שקל מדי שנה עד 2023.
דביר ז'ורנו: בתוך המבחן הזה, בתוך החוק למעשה, יש סעיף שמדבר על כך שמינימום 15% מהסכום ילך לדוגמה לעידוד הפקות קולנוע פרטיות.
דביר ז'ורנו: זה משהו שהיום למעשה לא קיים.
דביר ז'ורנו: זה 15% מתוך 100 מיליון שקל, מדברים על 15 מיליון שקל, שכרגע מוקצה לטובת הפקות פרטיות.
דביר ז'ורנו: האם זה נראה לך סביר בהינתן מצוקה כזאת - - -?
עפר שלח: דביר, אני לא רוצה להזכיר איך הסעיף הזה נולד, זה ממש לא הסעיף שהייתי נתלה בו.
אורלי פרומן: בדיוק, נתת דוגמה לא טובה.
עפר שלח: אבל ה-100 מיליון שקל האלה מניבים למדינת ישראל גם כסף וגם שווה כסף בסכומים אדירים.
עפר שלח: תעשיית הקולנוע שלנו משגשגת.
עפר שלח: זאת אחת ההשקעות היותר טובות שאתם יכולים לעשות, ובכוונה אני משתמש במילה "השקעה" ולא במילה "תמיכה", באמת לאפשר לענף הזה להמשיך לעבוד, הן מפני שהוא מעסיק אנשים והן מפני שבסופו של דבר הוא גם יניב פירות.
דביר ז'ורנו: אנחנו מאוד בעד שכמה שיותר מה-100 מיליון שקל שאנחנו מקצים לא ילך לתקורות, לא ילך לכל מיני מסלולים שהם פחות רלוונטיים עכשיו, לא ילך להקמה של קרנות נוספות, מה שהוחלט עליו לאחרונה, וילך לפעילות – ילך לטובת הפקות קולנוע שאנשים באמת צורכים.
דביר ז'ורנו: הדרך לייצר עוד מקורות מימון להפקות קולנוע יכולה לבוא גם באמצעות הסטות מתוך התקציב הקיים.
דביר ז'ורנו: עד עכשיו, לצערנו, לא שמענו מה אפשר לעשות על מנת לקחת את התקציב הקיים, לעשות עליו עבודה כמו שצריך, ולראות כל מה שהוא לא הפקת קולנוע שם, פשוט לא רלוונטי השנה.
דביר ז'ורנו: יש מפיקים שצריכים את הכסף הזה ואנחנו נשמח לעשות את ההסטות המתחייבות.
דביר ז'ורנו: אבל לחשוב שמשרד האוצר יוסיף עוד כסף לאנשים שלא מוכנים לעשות את העבודה הבסיסית הזאת, זה משהו שלא יקרה.
אורלי פרומן: בגלל שעדיין אין תקציב מדינה, אמרת שמקבלים עד עכשיו 40%.
אורלי פרומן: אנחנו כבר בחודש אוגוסט אוטוטו, כבר הרבה מעבר ל-40%, אז דווקא בתקופה הזאת אי-אפשר גם את זה לשנות ולפחות את השוטף להזרים לא בקצב של "עד שיהיה תקציב מדינה"?
דביר ז'ורנו: כרגע אנחנו מתנהלים תחת סעיף 3ב לחוק יסוד: משק המדינה, ונאלצים לשלם קודם כל את ההוצאות המחויבות לפי חוק – החוזים, האמנות, כל הדברים הקשיחים, שכר וכו'.
דביר ז'ורנו: המדיניות של החשב הכללי שהוא בסוף זה שאחראי על ההקצאה בזמן התקציב ההמשכי, כי כרגע בהתאם לוועדות החריגים שהוקמו היא 40% שם היקף המקדמות ששולמו שנה שעברה.
דביר ז'ורנו: ככל שיהיה צורך בהגדלה - - -
אורלי פרומן: אבל על זה אני קובלת, עד שיהיה תקציב מדינה, אנחנו לא יכולים להישאר בשנה שהיא איננה – אל תגיד לי שנה שעברה – דומה לשנה שעברה, לפחות בשוטף.
אורלי פרומן: בתקציב שאנחנו יודעים שהוא קיים, שהוא יעבור בסוף, שצריך יהיה בסוף להוכיח בדיעבד שגם השתמשו בו, די עם התרגילים האלה.
אורלי פרומן: אנחנו באוגוסט, תעבירו כבר למוסדות שמונה חלקי 12 כמו שצריך, לפחות את זה, וגם תזרזו את כל החלוקה של ה-200 מיליון.
אורלי פרומן: אגב, השישה מיליון זה לא תוספתי לעולם הקולנוע, זה ממילא היה קיים שם להפקות זרות, פשוט עשיתם הסטה, אז זאת לא תוספת, אבל בסדר, שיהיה הכסף.
דביר ז'ורנו: כמו שאמרתי, אנחנו מבחינתנו מאוד מאוד מעוניינים לייצר מבחנים כמה שיותר פשוטים ושיגיעו כמה שיותר מהר לגופים, וזאת הסיבה שהמבחנים והקריטריונים ששמנו על השולחן מתבססים על נתוני עבר.
דביר ז'ורנו: כל הנתונים שצריך על מנת לבצע את הכסף הזה קיימים, ולא צריך שהגופים ידווחו על נתונים חדשים וכו'.
דביר ז'ורנו: אנחנו עובדים יחד עם משרד המשפטים, עם החשב הכללי באוצר ועם משרד התרבות כדי שהכסף ייצא כמה שיותר מהר.
דביר ז'ורנו: צריך תמיד להשתפר בדברים האלה והביקורת הזאת מובנת מבחינת קצב הביצוע.
אורלי פרומן: הערה אחרונה, כי אתם חוזרים על ההערה הזאת בכל דיון ובכל ועדה, שאתם מעדיפים להימנע מסיוע לענפים ספציפיים ולדבר על השלכות רוחביות.
אורלי פרומן: עולם התרבות הוא לא עוד עולם.
אורלי פרומן: זה עולם שמתנהל אחרת, זה עולם שהוא נכס למדינת ישראל.
אורלי פרומן: אם אנחנו נמצא את עצמנו בסוף עידן הקורונה, המשבר הכלכלי או מתי שהממשלה תחליט שהגיע הסוף למשבר הבריאותי/כלכלי הזה, אנחנו עלולים למצוא את עצמנו עם גופים ועם מוסדות סגורים ועבודה של שנים שהושקעה על ידי כל כך הרבה אנשים מוכשרים תרד לטמיון.
אורלי פרומן: זה לא עוד עולם, זה לא להשוות אותו רוחבית לעולמות אחרים.
אורלי פרומן: תתייחסו לעולם התרבות והאמנות עם המאפיינים של העולם הזה, עם המקום המאוד ייחודי שלו בחברה הישראלית ובמדינת ישראל, עם אותה נשמה יתרה שכולנו כל כך זקוקים לה.
אורלי פרומן: יש פה אנשים מוכשרים שיצרו לאורך שנים, אל תתנו לעסק הזה ליפול ואל תתייחס לזה כאל עוד תחום כמו כל כך הרבה תחומים.
אורלי פרומן: יש הרבה מאוד מאפיינים של עולם התרבות והאמנות, שלא קיימים בעולמות אחרים, כמו שאפשר גם להגיד עליהם, ולכן אי אפשר לדבר רק רוחבית.
דביר ז'ורנו: קודם כל אני חייב תיקון, החשב הכללי הרגע עדכן אותי שהמקדמות עלו ל-70%, אז זה משהו שחשוב להגיד – זה לא 40% אלא 70%, אז הרבה יותר כסף יגיע למוסדות ביחס לשנה שעברה.
דביר ז'ורנו: ביחס למה שאמרת, זאת היתה הפתיחה לדברים שלי.
דביר ז'ורנו: אמרתי שאנחנו מעדיפים להימנע מסיוע נקודתי, אבל למרות שאנחנו להימנע מסיוע נקודתי, החלטנו כן לתת אותו תחת תנאים מסוימים בגלל החשיבות שאנחנו רואים במניעת קריסה של גופי תרבות בצורה כל כך מסיבית, אם לא היינו עושים את ההתערבות הזאת.
עפר שלח: אני רוצה להודות לך.
עפר שלח: יש לנו עוד רבע שעה, אנחנו חייבים להתכנס.
עפר שלח: כידוע, בימי רביעי יש לנו גג קשיח.
עפר שלח: אני רוצה לתת כמה דקות לשני אנשים שלא הוזמנו אבל ביקשו לדבר.
עפר שלח: אני רוצה לתת לכל אחד כמה דקות לתאר את המשבר מנקודת מבטו.
עפר שלח: ערן איוניר, אתה שחקן.
ערן איוניר: אני רוצה לדבר מהמקום שלי.
ערן איוניר: אני שחקן עצמאי, אני לא נתמך וארבעה חודשים לא עובד.
ערן איוניר: יש לי שתי בנות וחובות חודשיים קבועים.
ערן איוניר: אני גם מדבר עם חברים שלי, גם שחקנים שהם בחל"ת ומקבלים 6,000 שקל, שזה סכום שמאוד קשה לחיות ממנו.
ערן איוניר: אני חושב שעולם התרבות נמצא לפני קריסה מאוד גדולה וחייבים לגבש כוחות.
ערן איוניר: יש פה אנשים מוכשרים.
ערן איוניר: אני חושב שכולם חייבים להתכנס ולחשוב איך אפשר לצאת מזה ובאיזה דרכים אפשר לפצח את זה, כי הציבור דורש תרבות, הוא חייב אותה.
ערן איוניר: אנחנו רואים את זה אפילו באירוע זום כשאנחנו עושים משהו קטן, איך אנשים מגיבים, כי יש צורך מאוד גדול.
ערן איוניר: מצד שני, אנחנו צריכים לשרוד.
ערן איוניר: אני 30 שנה עובד וזה מה שאני יודע לעשות, וחבל שהמדינה לא לוקחת את האנשים האלה ומהר מהר מטפלת בהם.
ערן איוניר: אנחנו ברחובות, בהפגנות, ואף אחד לא עושה כלום.
עפר שלח: אני מבקש להעלות את נגה בריינס מאיגוד העורכים בקולנוע ובטלוויזיה.
נגה בריינס: בוקר טוב.
נגה בריינס: אנחנו מאגדים את עורכי הקולנוע והטלוויזיה.
נגה בריינס: אני רוצה לחזור לסיבה שלשמה התכנסנו, וזה ביקורת על משרד התרבות.
נגה בריינס: אנחנו כאילו עוסקים פה באיזושהי חנופה ובגלגול המצוקה, אבל המשרד לא מתנהל כמו שצריך.
נגה בריינס: נורא נורא חבל לי שלא מופיע פה שר התרבות וראשת מנהל התרבות והמנכ"ל.
עפר שלח: היה פה שר התרבות ללא מעט דקות וענה על כל שאלה שהופנתה.
נגה בריינס: אוקי, אז אני מקווה שהוא גם יצפה בזה אחר כך, כי מה שקורה כרגע זה שיש מבחני תמיכה למוסדות בתחום התרבות.
נגה בריינס: אני אתן לך דוגמה, יש הגבלת שכר על שכר מנכ"ל בתיאטרון.
נגה בריינס: בהבימה השכר הזה חורג בכ-8,000 שקלים ב-2018 וגם שכר המנהל האומנותי חורג ב-9,000 שקלים – זה לחודש.
נגה בריינס: זה תיאטרון שחייב 100 מיליון שקלים, זה תיאטרון בקשיים ו זה קורה גם במוסדות אחרים.
נגה בריינס: משרד התרבות עושה אחד משני דברים, או שהוא מאשר את חריגות השכר האלה, או שהוא מתעלם מהן, כי משרד התרבות הוציא מחקר, ניתוח כלכלי שהוא הזמין ושילם עליו, ובמחקר הזה כתוב שמעולם לא נקנס תיאטרון על חריגות שכר, שזה מעניין.
נגה בריינס: אז או שהמשרד מאשר את חריגות השכר או שהוא - - -
עפר שלח: נגה, את אומרת דברים נכוחים, צריך לטפל בהם ונמצאת פה חברת הכנסת פרומן שהיתה מנכ"לית משרד התרבות, אני עוסק בזה הרבה בעבודה שלי בכנסת, צריך לטפל בהם בלי קשר, אבל אנחנו עכשיו - - -
נגה בריינס: עפר, איך המשרד יחלק את ה-205 מיליון שקלים הנוספים שהוא קיבל, כשהוא לא בודק את הנתונים?
נגה בריינס: כשהוא מקבל את המידע as is ולא בודק מי מוסדות התרבות?
נגה בריינס: כשבאים ומראים לו שיש דיווחים שקריים והוא לא בוחן אותם?
נגה בריינס: איך המשרד יחלק את הכסף הזה?
נגה בריינס: אתה יודע, trickle-down economics a לא עובד – לא עובד.
אורלי פרומן: בתקופתי בדקו את זה, אני לא יודעת מה קורה עכשיו - - -
נגה בריינס: אני חושבת שמשרד התרבות חייב – חייב לעשות סדר.
נגה בריינס: הקורונה היא הזדמנות לפרק את המבנים הישנים והמושחתים, המוטים ולבנות חדשים והוגנים.
נגה בריינס: אני מבינה, אתה רוצה לשמור את זה לזמן אחר, אני בשמחה - - -
עפר שלח: עם המשפט האחרון שלך אני מסכים מאוד.
נגה בריינס: אם תוכל לעזור לנו לשחרר את כספי הביד, 35 מיליון שמשרד התקשורת מחזיק, ששייכים לגופי השידור.
נגה בריינס: אנחנו צריכים את הכסף הזה בשביל הפקות טלוויזיה וקולנוע, וזה יזרים כסף לשוק.
עפר שלח: אני מבין ששר התקשורת דורש מכם הפקות ציוניות או משהו כזה כדי לקבל את הכסף, לא? זה מה שקראתי לפחות.
נגה בריינס: אני אעשה את זה, אבל שישחרר את הכסף.
עפר שלח: בדיוק, תעשי הפקות ציוניות.
עפר שלח: נגה, למה את מתעקשת?
עפר שלח: אנחנו בדברי סיכום.
עפר שלח: אורלי, בבקשה.
אורלי פרומן: אני לא בהכרח יוצאת אופטימית מהדיון הזה.
אורלי פרומן: נראה לי שמשרד הבריאות עומד על הרגליים האחוריות; אחרת בתנאים מסוימים שכבר היו, עולם התרבות היה אמור להיפתח ב-14 ביוני, אחר כך נדחה ליולי, ואני יודעת שאוטוטו כבר היו הצגות.
אורלי פרומן: אני חושבת שהוא פשוט נעמד על הרגליים האחוריות.
אורלי פרומן: חבל שלא שמענו אותו, אבל הוא צריך להבין שאי-אפשר להמשיך ולהחזיק בעוצר את כל האנשים והמוסדות האלה.
אורלי פרומן: היה מתווה, שחררו את המתווה שהיה ובואו נתחיל.
אורלי פרומן: אני קוראת לשר הבריאות לקחת אחריות על העניין הזה, על מאות אלפי עובדים ועשרות מוסדות, ולפתוח את הנכס היקר הזה למדינת ישראל.
עפר שלח: אני חושב שבסוף אנחנו מגיעים לנקודה, שדווקא בענף הייחודי הזה – הבעיה היא אותה בעיה שאנחנו רואים בניהול של הקורונה בכלל, ועיקרה הוא מן ניהול מאוד סכמתי, לא אינדיבידואלי, לא יורד באמת לרזולוציות הנכונות של הענפים הספציפיים, ובענף אולי הכי יצירתי מכל מה שאנחנו מדברים עליו – חוסר יצירתיות מוחלט.
עפר שלח: עומד שר התרבות, שבא וענה ביושר ובכנות על כל מה ששאלנו אותו, אבל בסופו של דבר אנחנו רואים את התהליך שהוא מתאר, וזה מן תהליך שהוא היה יכול לקיים גם אם הוא היה שר התעשייה, לצורך העניין.
עפר שלח: במקום שהמשבר הזה ינוהל בדרך שקובעי המדיניות מתווים מדיניות בקווים הרחבים ומתחת לזה עובדים גופים אופרטיביים שבאמת יורדים לפרטים ובאמת רואים אם ואיך, על פי אותם כללים, אפשר לעשות הופעה בפארק הירקון או קונצרט קאמרי באולם שבדרך כלל מיועד לקונצרטים של הפילהרמונית בהרכב המלא שלה, או ללכת לקולנוע, שזה ממש מתבקש.
עפר שלח: קולנוע זה דבר שמביא תשואה אדירה בכל המובנים שלה.
עפר שלח: כמו שאמרתי לחילי, נכון שאנחנו מנהלים את הדיון בנקודה שהיא פחות נוחה, כי עכשיו עם 1,700 חולים חדשים ביום והאזהרות שהמערכת עומדת בפני קריסה, הדיון שמתקיים הוא כביכול סגר או לא סגר, עכשיו אל תבוא לי עם פתרון של חוט ומחט.
עפר שלח: אבל כמו שאת אומרת אורלי, זה מה שהיה צריך לקרות כבר מזמן.
עפר שלח: זה לא קורה.
עפר שלח: זה לא קורה, בגלל הדרך שבה המשבר הזה מתנהל.
עפר שלח: אני חושב שהציפייה ממשרד התרבות צריכה להיות לנצל את הזמן הלא טוב הזה שאנחנו נמצאים בו לחשיבה איך הוא מפרק את הדבר הזה ויוצר מצב שכשישתפרו הזמנים – ואנחנו מקווים שזה יהיה בטווח קצר של שבועות – וידברו באמת על שחרור הרסן, זה ישוחרר באופן שייעשה המקסימום כדי שתהיה תרבות, ולא בגישה של איזה זכות וטו מלאה שיש לאנשי משרד הבריאות, שהם מאוד עסוקים ב-1,000 דברים אחרים.
עפר שלח: במקום שהם יתוו מדיניות וכל מה שלמטה יתאים את עצמו אליהם, הכול עולה אליהם למעלה כדי שהם יקבלו החלטה, והם לא יכולים לקבל החלטה כזאת באופן הזה, ואז מתקבלות גם החלטות שכל אחד מסתכל – כמה פעמים שמענו פה, ובצדק שמענו – על איקאה או על בתי כנסת, כי מסתכלים הצידה על ענפים אחרים ואומרים למה הוא כן ואני לא.
עפר שלח: אף אחד לא באמת מבין למה הוא כן ואני לא.
אורלי פרומן: קשה לי מאוד לחשוב שאין פה גם שיקולים פוליטיים, כמו שמלווים את תקצוב עולם התרבות, גם בהחלטות לפתוח אותו.
אורלי פרומן: קשה לי לחשוב שאין פה שיקולים פוליטיים.
עפר שלח: אני חושב שתהיה הסכמה בין חברי הוועדה או בין חברי הכנסת הנוכחים, שאת המבנה הפוליטי הקיים צריך לשנות.
עפר שלח: אני לא חושב שבהצבעה הזאת ניכשל.
עפר שלח: ככה או ככה, בניגוד לדיונים אחרים, לא חשבתי שאצא פה מהדיון הזה – אמרתי את זה בתחילתו – עם פתרונות חדשים.
עפר שלח: אבל הדבר הזה צריך להישמע, הוא צריך להישמע בכל מקום.
עפר שלח: אנחנו מדברים על משהו שהוא בחשיבות שלו – תמיד מדברים על חשיבות לנשמה, וגם את דיברת אורלי, וכמובן אני מקבל את זה, אבל גם לכלכלה הישראלית.
עפר שלח: הוא מעסיק הרבה מאוד אנשים, הוא מביא תשואה לישראל בעולם בהמון מובנים, וצריך להשמיע את הקול הזה פעם אחר פעם.
עפר שלח: בוקר טוב, אנחנו נדון היום במוכנותה של מערכת החינוך לשנת הלימודים הבאה דרך הפריזמה של דוח מבקר המדינה שעסק בהיערכות משרד החינוך ללימוד מרחוק באמצעים דיגיטליים.
עפר שלח: כמו שאנחנו רואים, הדוח הזה הוא דוח מלפני שמונה שנים, וחלו מן הסתם שינויים רבים מאוד, אבל הנושא הוא נושא קריטי לקראת שנת הלימודים הבאה.
עפר שלח: אני מזכיר ששנת הלימודים נפתחת בספטמבר, ולצערנו אנחנו בצפי לכך שהחודשים מייד לאחר מכן יהיו חודשים שבהם המבחן של מערכת הבריאות יהיה בשיאו עם הכניסה לחורף, ומלבד הקורונה יהיו גם שפעת ותופעות חורף אחרות.
עפר שלח: כל הדבר הזה עלול להביא ללחצים מאוד גדולים לסגירה חלקית או מלאה של מערכת החינוך, ואז הסוגיות של דרך הלימוד מרחוק ואיך הוא משפיע על האספקטים השונים של החינוך יעמדו למבחן.
עפר שלח: אנחנו ננסה היום לקבל על זה תשובות מכמה שיותר מקומות.
עפר שלח: נתחיל מהמצע שלנו, שהוא דוח מבקר המדינה.
שמעון עמר: הדוח הזה הוא דוח ישן.
שמעון עמר: אני רוצה לציין שבימים אלה אנחנו עובדים על שני דוחות שעוסקים בנושא הזה, אחד בנושא של למידה מרחוק, שהוא חלק מדוח הקורונה שמבקר המדינה מתכנן לעשות; ויש עוד דוח, שבימים אלה אנחנו מסכמים אותו, בכל הנושא של תקשוב במערכת החינוך, שהוא רלוונטי גם לתקופה הזאת.
שמעון עמר: אבל מכיוון שהכול עדיין בגדר של טיוטות ועדיין בתהליכי עבודה, אני לא יכול להתייחס אליהם.
שמעון עמר: מה שנגיד על הדוח הנוכחי הוא לא רלוונטי, כי יצטרכו לתת פה תשובות לגבי מה שרלוונטי להיום, ולא להיכנס לפרטים קצת אנכרוניסטיים.
שמעון עמר: זהו.
עפר שלח: אנחנו בדרך כלל מתחילים עם הסוגיות והבעיות שעולות מהשטח ורק אחר כך מבקשים את התשובות, אבל במקרה הזה אני מבקש להתחיל עם משרד החינוך.
עפר שלח: עופר רימון, סמנכ"ל תקשוב, טכנולוגיה ומערכות מידע, בוקר טוב.
עופר רימון: בוקר טוב, אני אציג בקצרה, במעוף הציפור, מה קרה פה בעשור האחרון, איפה מצאנו את עצמנו ערב הקורונה, מה הייתה תפיסת הפתרון שלנו בגל הראשון, ומשם אנחנו נוכל לדבר על היערכות לקראת ההמשך.
עופר רימון: אני רוצה להזכיר לכולם שבסוף פברואר הייתה כאן קבוצה של צליינים מדרום קוריאה שחזרו לדרום קוריאה והתברר שהם נושאים את הנגיף.
עופר רימון: אחרי שמשרד הבריאות פרסם את המקומות שהם שהו בהם, בתי הספר הראשונים התחילו להיסגר, בסוף פברואר.
עופר רימון: שלושה בתי ספר.
עופר רימון: לבתי הספר האלה אנחנו נתנו פתרונות נקודתיים.
עופר רימון: במקביל, ראינו שהעסק הזה מתרחב ובנינו את תפיסת הפתרון למקרה שכל המערכת תושבת.
עופר רימון: תפיסת הפתרון שבנינו נבנתה על כל המהלכים שעשינו בעשור האחרון, כשהראשון שבהם הוא הדוח שהציגו כאן, דוח מבקר המדינה.
עופר רימון: אני בדיוק נכנסתי אז למשרד, ספטמבר 2009, והובלתי את תוכנית התקשוב הלאומית הראשונה.
עופר רימון: גדעון סער היה אז שר החינוך וד"ר שמשון שושני היה מנכ"ל משרד החינוך.
עופר רימון: נבנתה אז תפיסה של התאמת מערכת החינוך למאה ה-21, ובמרכזה תקשוב בתי הספר.
עופר רימון: הרעיון של תקשוב בתי הספר נשען על חמישה רכיבים.
עופר רימון: הראשון זה כמובן תשתיות.
עופר רימון: להכניס פנימה תשתיות שמאפשרות לבית הספר לעבודה בצורה מתוקשבת.
עופר רימון: הדבר השני זה התחזוקה, הדבר השלישי זה בסיס הכוח האנושי, שזה רכז תקשוב בכל בית ספר, הדרכה בבתי ספר, פיתוח מקצועי של עובדי הוראה ושל מנהלים וצוותי ניהול.
עופר רימון: כי אי אפשר להכניס את התקשוב בלי לטפל בגורם האנושי, שהוא הגורם המכריע.
עופר רימון: מעבר לזה, העמדנו לבתי הספר תשתיות למידה וניהול דיגיטליות, כי הרעיון שלנו היה להפוך את בתי הספר למתוקשבים גם מבחינה פדגוגית וגם מבחינה אדמיניסטרטיבית.
עופר רימון: לבתי הספר הועמדו תשתיות לתקשורת בין המורים לתלמידים, לניהול, וגם היצע מאוד מגוון של תוכן דיגיטלי שנשען על ספקי תוכן דיגיטלי, שאנחנו מאפשרים לבתי הספר לרכוש אותו.
עופר רימון: בשנת 2014 הסתיימה קדנציה והתקציב שלנו קוצץ ב-50%, אבל אנחנו לא אמרנו נואש.
עופר רימון: היינו במצב שתקשבנו 1,200 בתי ספר מתוך 3,600, ועשינו ארכיטקטורה מחודש לתוכנית, גם בגלל שהתקציבים קוצצו בחצי וגם בגלל שהטכנולוגית השתנו ונכנס מאוד חזק הנושא של טכנולוגיית ענן.
עופר רימון: הפכנו את כל התוכנית לתוכנית שמבוססת על טכנולוגיות ענן, מה שאיפשר לנו לתת יותר מענים מרכזיים ולתקשב עוד בתי ספר, אבל לא מתקציב תוספתי אלא מתקציבי המשרד עצמו.
עופר רימון: הקצב ירד ומצאנו את עצמנו ערב הקורונה עם 1,900 בתי ספר מתוקשבים מתוך 3,600, אבל כשיש גם בשורה טובה של הרבה יותר מענים מרכזיים.
עפר שלח: למה הכוונה כשאתה אומר בית ספר מתוקשב?
עפר שלח: בבית ספר שאיננו מתוקשב אין אפשרות ללמד בלמידה מרחוק?
עופר רימון: בעולם כבר הבינו מזמן שהתפקיד של מערכת חינוך הוא להניח את התשתיות הנכונות בתוך בית ספר.
עופר רימון: זה כמו כבישים.
עופר רימון: ברגע שיש לך כביש המכוניות כבר עולות עליו, אבל אתה חייב להניח את התשתיות שיאפשרו את זה.
עופר רימון: להניח תשתיות ללמידה מרחוק זה קודם כול מחשב לכל מורה, אינטרנט שמגיע עד בית הספר ופריסת אינטרנט בתוך בית הספר, גם קווי וגם אלחוטי.
עופר רימון: זה גם מצריך יכולת לתחזק את כל המערכת.
עופר רימון: אתה גם צריך אדם שמרכז את העניין ומומחה בעניין, אנחנו קוראים לזה רכז תקשוב, שהוא אחד המורים בבית הספר.
עופר רימון: זה גם מצריך להנגיש להם תשתיות אפליקטיביות.
עופר רימון: כלומר, על הדברים הפיזיים יש תשתיות אפליקטיביות שעליהן רצים התכנים.
עופר רימון: בנוסף, צריך תוכן דיגיטלי עשיר.
עופר רימון: והדבר הכי חשוב – להכשיר את צוות ההוראה לעבוד עם הדברים האלה.
עופר רימון: אם למשל אני לא הייתי יודע שהסיבה שאתם לא שומעים אותי היא כי המארח לא פתח לי את המיקרופון, ואם המארח לא יודע לפתוח לי את המיקרופון – זאת דוגמה קטנה לחוסר כשירות.
עופר רימון: אבל זה לא נגמר בזה, זה עוד המון דברים, אני לא איכנס לזה.
עפר שלח: אני חוזר לשאלה.
עפר שלח: לפי מה שאתה אומר, 1,700 מתוך 3,600 בתי ספר הם בתי ספר שהרכיבים השונים של התשתית הזאת לא נמצאים אצלם.
עפר שלח: האם בתי הספר האלה יכולים ללמד מרחוק?
עופר רימון: למידה מרחוק זה מצב שאתה נמצא באינטרקציה בין המורה לתלמידים.
עופר רימון: בתקופת הקורונה כל בתי הספר היו בקשר עם התלמידים שלהם.
עופר רימון: אבל רמת הקשר משתנה לפי היכולת של בית הספר.
עופר רימון: יש לנו הרבה בתי ספר במגזר החרדי שעשו למידה מרחוק.
עופר רימון: המורה העלה בפודקאסט משימות לתלמידים, יש שם הרבה תלמידים מאוד ממושמעים, והיית רואה בית של שישה ילדים, בלי מחשבים ובלי אינטרנט, וכל ילד יושב בפינה שלו, שומע בטלפון את ההנחיות איזה עמודים הוא צריך לקרוא ואיזה שאלות הוא צריך לעשות, והוא באמת עשה את זה.
עופר רימון: האם זאת תקשורת ברמה שאתה נמצא בתוך חדר סינכרוני או ברמה שאתה עובד על מערכת שיש לה גם מערכת LMS, שגם נותנת למורה חיווי על מה שהתלמיד עושה?
עופר רימון: לא, זה לא ברמה הזאת.
עופר רימון: אבל האם יש שם למידה מרחוק?
עופר רימון: יש.
עופר רימון: כי המורה נמצא במקום אחד, התלמיד נמצא במקום אחר, ובכל זאת התלמיד לומד.
עופר רימון: אבל אני רוצה לחזור לסקירה ולהציג את תמונת המצב.
עופר רימון: ערב הקורונה אנחנו עומדים על 1,900 בתי ספר מתוקשבים ועם הרבה פתרונות מרכזיים, שאני אעבור עליהם במהירות.
עופר רימון: יש לנו פורטל מרכזי שיש בו מעל 20,000 פריטים.
עופר רימון: הכנסנו את הנושא של תוכנות ניהול פרטיות, שהקפיצו לנו את כל העניין של ניהול אדמיניסטרטיבי.
עופר רימון: בנינו תפיסת שירות שבה יש לנו תקשורת עם מנהלים דרך פורטל שבו הם מקבלים את כל ההנחיות, מוקד טלפוני, ומשם ליחידות המקצועיות, כאשר הכול מנוהל במערכת MLS.
עופר רימון: הכנסנו מאוד חזק בשנים האחרונות סביבות ענן.
עופר רימון: יש שתי סביבות ענן חינוכיות מרכזיות בעולם, אחת של מיקרוסופט ואחת של גוגל, שנבנו במיוחד עבור חינוך והן נותנות שלל מענים.
עופר רימון: "אקדמיה ברשת" זה פרויקט שבו אנחנו מכניסים מומחים לכל הכיתות באונליין.