GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמה לרנר: אני רוצה להגיב לנושא של דיור נתמך.
נעמה לרנר: דיור נתמך ניתן היום לאנשים בתפקוד מאוד מאוד גבוה.
נעמה לרנר: מה שהדיור הנתמך היום נותן זה מספר שעות מאוד מאוד זעום של ליווי.
נעמה לרנר: הוא נותן את המטריה כדי לצאת לדיור נתמך – עוזר בעמידה מול משרד השיכון כדי לקבל את העזרה בשכר דירה, שהיא מאוד מינימאלית.
נעמה לרנר: הוא עוזר במציאת הדירה, בריהוט שלה וזה ואחר כך האדם פחות או יותר נעזב לנפשו- -
ליליאן שפרן: לא נכון, לא נכון נעמה, לא נכון! - -
נעמה לרנר: - - הוא מקבל שעתיים שבועיות עד ארבע שעות שבועיות מהיכרות מאוד משמעותית עם הדבר הזה.
נעמה לרנר: ארבע שעות שבועיות זה כבר דורש ממש ממש החלטה חריגה.
נעמה לרנר: אנשים מקבלים מעט מאוד שעות, שעות ספורות.
קארין אלהרר: ליליאן, מה - - -
ליליאן שפרן: אני מצטערת אבל זו דוגמה לסוג של הכפשה וזה מעצבן אותי.
ליליאן שפרן: למרות שהיא עושה עבודה מאוד חשובה, באמת.
ליליאן שפרן: דיון נתמך נבנה כפיילוט מקצועי עם הג'וינט, גם עם גופים שונים במשרדי הממשלה- -
קארין אלהרר: תגידי מה נותנים.
ליליאן שפרן: יש מערך שירותים לפי הרצון והצרכים של האדם.
ליליאן שפרן: חוץ מהליווי הפיזי שיש לו דירה וכל זה שהיא ציינה יש שעות שניתן - -
קארין אלהרר: כמה שעות במקסימום - -
ליליאן שפרן: לכל אדם - -
קארין אלהרר: במקסימום כמה ניתנו?
ליליאן שפרן: 10 שעות שבועיות.
נעמה לרנר: יורד תוך שנתיים.
ליליאן שפרן: יש שעות שהדייר מקבל את התמיכות - - - השעות גם קשורות לליווי, גם למישהו שיבוא פנימה.
ליליאן שפרן: יש שימוש באמצעים דיגיטליים של סיוע דיגיטלי אם רוצים סיוע של תמיכות ממוחשבות למיניהן שיכולות לתת תמיכה.
ליליאן שפרן: אמרתי לפני חצי שעה שאנחנו בונים מודל - -
קארין אלהרר: ליליאן, כמה שעות נותנים במקסימום?
ליליאן שפרן: אני מצטערת, זה לא התחום אחריות שלי, זה שייך לקהילה.
ליליאן שפרן: היא אומרת 10 אני סומכת על מה שהיא אומרת.
סול שלי: במקסימום בהתחלה, בחצי שנה הראשונה.
ליליאן שפרן: יכול להיות, יכול להיות - -
קארין אלהרר: ואחר כך מה?
ליליאן שפרן: ואחר כך בהתאם - - - לפעמים ההיכרות שלי, אתם זוכרים שאני לא אחראית על - - - השעות יורדות בהתאם לאדם, לצרכים שהוא צריך ולבקשת העזרה שלו.
ליליאן שפרן: אני כן אגיד ואמרתי גם לפני כן, אני יודעת שיש תהליך של בנייה של מודל לאנשים שזקוקים ליותר שעות, ליותר תמיכות, שגם אנשים - -
ליליאן שפרן: אני יודעת שזה עכשיו ממש בשיא העבודה על הדבר הזה.
ליליאן שפרן: זה אגף קהילה עושה, לא אני, אבל אני יכולה להגיד את זה.
נעמה לרנר: אני אפוטרופוס של בחורה שמקבלת את השירות הזה.
נעמה לרנר: היא מהנמוכים שלכם.
נעמה לרנר: יש לה מש"ה והיא נמצאת בדירה בדיור נתמך.
נעמה לרנר: היא מקבלת שעתיים שבועיות.
קארין אלהרר: ומה היא עושה ב- -
נעמה לרנר: מה שאנחנו עושים זה אנחנו מתגברים כאפוטרופוסים שלה את כל הצרכים שלה מסביב.
נעמה לרנר: אם לא היו לה זוג הורים מדהימים שמשקיעים שם כמויות של כסף ואם לא היה לה אותי עם המרץ והפשן שלי לעשות את זה היא הייתה נושרת בחזרה לדיור מוגן שממנו היא באה ושממנו היא יצאה עם תרופות פסיכיאטריות בערימה כזו שאי אפשר היה לעמוד בזה.
נעמה לרנר: ועם זה שהפיקוח שלה הציע לה לעבור בגלל שהיא עם הפרעות התנהגות למעון ידידה שהוא מעון פנימייה, מוסד לאנשים עם מוגבלות שכלית והפרעות התנהגות קשות.
ליליאן שפרן: בדיוק בשבילה מפתחים את המודל הזה.
נעמה לרנר: היא בחורה שמקבלת היום שעתיים בשבוע והתהליך היה שמרגע שהיא בחוץ היא כבר לא מש"ה, היא עברה לאגף השיקום, היא כנראה ברמת תפקוד מאוד מאוד גבוהה.
קארין אלהרר: החליפו לה מוגבלות?
נעמה לרנר: בוודאי, כדי שהיא תוכל לקבל כסף מהאגף.
נעמה לרנר: לגמרי.
קארין אלהרר: היא עברה ממש"ה לאגף השיקום.
קארין אלהרר: כדי שהיא תוכל לקבל - -
נעמה לרנר: כי לפני שנתיים אי אפשר היה לקבל במש"ה גם את השעתיים האלה.
ליליאן שפרן: מה שאני אומרת שלחלוטין אני מסכימה עם נעמה שיש אנשים שלצערנו בדיור הנתמך לא יכולים לתת להם מענה.
ליליאן שפרן: אנחנו בדיוק על זה עובדים כדי שיהיה.
ליליאן שפרן: והדבר הנוסף שאנחנו עושים אותו היום זה נושא התקצוב האישי שזה לא קשור לדיור נתמך, קשור-לא קשור, שהתקצוב האישי המטרה שלו שלאדם יהיה סל תקצוב אישי והוא יוכל לנהל את חייו בתקציב הזה כפי שהוא רוצה.
ליליאן שפרן: שוב, דבר שאנחנו - -
קארין אלהרר: עובדים עליו.
חגית קליגר: אני רוצה בשני משפטים רק לומר משהו לגבי המסגרות.
חגית קליגר: אני לא מדברת על מסגרות דווקא בתוך הקהילה, אני מדברת גם על מסגרות שמחוץ לקהילה עבור אותם ילדים או מתבגרים עם אוטיזם.
חגית קליגר: יש להרבה מהם הפרעות התנהגות, זה לא משהו שהוא נורא נדיר, אבל בכל פעם שאני באתי ושאלתי זה חלק מהמוגבלות.
חגית קליגר: וכשאני שאלתי איזה מסגרות יש שמכילות אנשים עם הפרעות התנהגות לא נתנו לי במשרד אף פעם את התשובה שיכולתי לראות איזושהי מפה מול עיניי, איזשהו מיפוי.
חגית קליגר: כשפניתי לפסיכיאטר שהוא מנהל בית חולים, עם גדעון, פעמיים הוא נפגש איתו, הוא אמר לי, אני לא מכיר את המסגרות, זה רק הרווחה, אני יכול רק להגיד לך שהוא לא מתאים למעון רמת טבריה.
חגית קליגר: אבל כשחזרתי לרווחה הרווחה אמרה לי הוא לא מתאים לפרופיל של המסגרות האחרות, אבל מה המסגרות האחרות שאני אוכל בעצמי ללכת ולראות מעולם לא יכולתי.
חגית קליגר: זה היה כל הזמן פלונטר כזה.
קארין אלהרר: יונית, רצית עוד משפט?
יונית אפרתי: רק ביחס לקורס המטפלים.
יונית אפרתי: כשאנחנו מסתובבים במסגרות אנחנו לא רואים את אותו יחס, אנחנו רואים שרק כ-60% עברו קורס מוסמך.
יונית אפרתי: הבעיה עם הקורס מוסמך שהוא ניתן רק אחרי שנה.
יונית אפרתי: כלומר, אפשר לצאת אליו רק אחרי שנה - -
קארין אלהרר: מה זה, שנה ניסיון?
יונית אפרתי: שנת עבודה, רק אחרי שהמטפל עובד כשנה רק אז הוא יכול לצאת לקורס.
קארין אלהרר: זה מתואם ליליאן, מכירה את זה?
ליליאן שפרן: לראות יציבות של אדם - -
יונית אפרתי: ואז יוצא מצב של תחלופה מאוד גבוהה בתחלופה הראשונה.
יונית אפרתי: ואז יוצא מצב שלא כל המטפלים- - - קורס המטפלים ניתן למוסדות, הוא לא ניתן בדירות כי הם לא מוגדרים כמטפלים, הם מוגדרים כמדריכים, אבל זה אומר שהם - -
ליליאן שפרן: לא, הוצאנו גם מדריכים.
ליליאן שפרן: מדריכים הוצאו, עובדה.
יונית אפרתי: אוקיי, אז אנחנו רואים בדירות ובהוסטלים שהם לא עוברים את הקורס.
יונית אפרתי: העדר שפה, כמו שציינת, אנחנו רואים מדריכים שדוברי אמהרית או רוסית או ערבית שלא יכולים להשתתף בקורס.
יונית אפרתי: ועלות הקורס היא על חשבון העובד או על חשבון המסגרת.
קארין אלהרר: טוב, אוקיי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
קארין אלהרר: האמת שזה מסוג הדברים שאני לא יודעת מאיפה להתחיל.
קארין אלהרר: קודם כל להודות לליליאן ולעפרה שהגעתן.
קארין אלהרר: נשמעו כאן דברים לא פשוטים, אני בטוחה שהיה מאוד לא פשוט לשמוע את הדברים.
קארין אלהרר: אבל אני חושבת שטוב שהדברים נאמרים וטוב יהיה אם הם יטופלו ברצינות שמתבקשת.
קארין אלהרר: תראו, אפשר לחוקק חוקים נהדרים ולפעמים נפלט לכנסת איזה חוק טוב.
קארין אלהרר: ואפשר לדבר בסיסמאות מהיום ועד מועד אחר, לדבר על שוויון ועל זכויות ועל חיים משמעותיים.
קארין אלהרר: ובסוף זה אמור להיתרגם לחיים שהם בכבוד, חיים שהם ראויים, שהיינו מאחלים לעצמנו, לילדים שלנו ולאהובים עלינו.
קארין אלהרר: הדבר שאמור להוליך ולהוביל, להוות עיקרון בסיסי לכל החשיבה המקצועית, שאני באמת לא מקלה בה ראש, היא הרצון של אדם.
קארין אלהרר: כי כולנו מבינים שאם אדם לא היה מתויג עם תווית של אדם עם מוגבלות הוא היה הולך לגור איפה שבא לו גם אם ההתנהגות שלו לא משהו.
קארין אלהרר: יש לי כמה שכנים שלא נראים לי אבל הם לא מתויגים.
קארין אלהרר: לא באמת, בסוף אדם שהוא לא עם מוגבלות הוא יעשה מה שהוא רוצה ואדם שהוא - -
ליליאן שפרן: הוא לא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
קארין אלהרר: תאמיני לי, תבואי לגור איתי בבניין הישן, עברתי.
קארין אלהרר: אני אומרת לך, אפשר לעשות מה שרוצים ולא מאוד פשוט לפקח על הדבר הזה.
קארין אלהרר: שם בגלל שהאדם מוגדר עם מוגבלות אז המיקרוסקופ עובד שעות נוספות ואז כל אחד יכול לבוא ולהגיד אני יודע מה טוב בשבילך.
קארין אלהרר: ובאמת עברנו, יש איזה צעדים קטנים ומדודים, אבל הם קיימים, עברנו ממקום של רק אני יודע מה טוב בשבילך למקום של גם אני יודע מה טוב בשבילך, אבל האיזון עדיין לא הושלם מבחינתי וגם לא מבחינת מי שיושב כאן מסביב לשולחן.
קארין אלהרר: אני חושבת שלמדינה יש אחריות מוגבלת.
קארין אלהרר: נתחיל מדיור במוסדות – זה כמו ילדים שהוצאו מבתי הורים, זה בדיוק אותו דבר, המדינה היא אחראית.
קארין אלהרר: היא אחראית לפסיליטיס שיהיו ברמה נאותה, שיהיה ריהוט שהוא לא שבור, שיהיו בגדים, שתהיה אמבטיה, שיהיה נקי.
קארין אלהרר: היא אחראית לכוח האדם שזה אומר שלא 32 שקל לשעה ולא 40 שקל לשעה.
קארין אלהרר: יש אנשים שהם בצוות שהם באמת עושים רק את הדברים הטכניים, אבל יש אנשים בצוות שאמורים לתווך התנהגות ואמורים להיות עם איזושהי הכשרה שהיא הרבה מעל ומעבר להכשרה של לקלח - -
ליליאן שפרן: אבל יש, רובם לא מטפלים, יש מלא צוות - - - אחד לשש יש תקינה ענקית של עובדים סוציאליים, פרא-רפואיים, יש עוד אנשים חוץ ממטפלים בתוך המערכת.
קארין אלהרר: ועדיין אני - - - את יודעת, אני לא עשיתי מיליון סיורים אבל עשיתי ממש כמה, גם לפני שנבחרתי לכנסת וגם אחרי שנבחרתי לכנסת, וראיתי הרבה מאוד מקומות שבהם האנשים ששוהים במוסד הם אנשים דוברי עברית ומביני עברית והאנשים שמטפלים בהם לא דוברים את אותה שפה.
קארין אלהרר: אני לא יכולה אפילו לתאר לעצמי איזה תסכול עמוק זה להיות במקום שאף אחד לא מבין מה אני אומרת.
קארין אלהרר: תאמיני לי, את יודעת איזה בעיות התנהגות אני אפתח, חבל על הזמן, היו מאשפזים אותי מהר מאוד.
קארין אלהרר: אז זה המינימום.
קארין אלהרר: וגם בנאדם שהוא לא מוכשר לתפקיד, אני לא מדברת על הפרא-רפואי, העובדים הסוציאליים, הפסיכולוגים, האחיות, לא מדברת על זה.
קארין אלהרר: אני מדברת על האנשים שאמורים לתווך את ההתנהגות שלי, הם לא יודעים לעשות את זה כי הם לא הוכשרו לזה.
קארין אלהרר: בא בנאדם, הוא גם בדרך כלל בא והולך מאוד מאוד מהר כי השכר לא מתגמל אותו.
קארין אלהרר: דרך אגב, זה לא בעיה רק במוסדות של הרווחה, גם של הבריאות וגם בעוד מקומות.
קארין אלהרר: הם באים לתקופות קצרות וזה לא עושה טוב לאף אחד.
קארין אלהרר: וזה עניין של להעלות תעריפים.
קארין אלהרר: כן, בסוף זה כסף.
קארין אלהרר: ויש דברים שהם לא כסף.
קארין אלהרר: הדברים שהם לא כסף זה היכולת שלנו להבין שכל אדם יכול לגור איפה שהוא רוצה, אנחנו פשוט צריכים להתאים את עצמנו אליו.
קריאה: שזה גם עולה כסף.
קארין אלהרר: זה עולה כסף אבל החדשות הן שגם לגור ולהחזיק מוסד עולה לא מעט כסף.
קארין אלהרר: פעם מישהו עשה את החישוב, זה לא עולה הרבה מעבר לשהות במוסד כשרוצים לשים אותו בקהילה.
קארין אלהרר: אז כולם יודעים.
קארין אלהרר: אתם יודעים, כשבאים ואומרים לי, תראי, זה מיליארדים של שקלים – יש לי עוד איזה שהות בטיעון הנגדי.
קארין אלהרר: כשאומרים לי כאן זה עולה מלא כסף אין לי שהות.
קארין אלהרר: אני אומרת שזה פשוט לא נכון.
קארין אלהרר: זה לא עולה כסף, זה עניין של מעבר תפיסתי.
קארין אלהרר: התחלתם במעבר התפיסתי, אני מפצירה בכם, תמשיכו במלוא המרץ ובמהירות.
קארין אלהרר: אי אפשר שנצטרך לבקר במוסדות, גם אנחנו וגם אתם, המפקחים שלכם, ונמצא זוועות כאלה.
קארין אלהרר: כל בנאדם הוא בנאדם בסיפור שלם, יש לו משפחה, יש לו הורים, יש לו ילדים.
קארין אלהרר: אתם יודעים, יושבים כאן ושומעים את הסיפור הזה ואת הסיפור הזה ובאמת הלב מתכווץ והבטן מתהפכת לנו.
קארין אלהרר: וזה רק הסיפורים שהגיעו לכן, מה עם כל אלה שלא שמענו עליהם מעולם.
קארין אלהרר: אז אני ממש מבקשת, יש דבר כזה ששיתוף פעולה מביא לתוצאות טובות יותר.
קארין אלהרר: אל תהיו במקום מתגונן, תהיו במקום מחבק את הביקורת כי היא ביקורת בונה.
קארין אלהרר: אני מבטיחה לך ליליאן שלפני 15 שנים כשהיו מדברים עם הרווחה ואומרים להם דיור בקהילה הבעיטה שהיינו מקבלים בישבן הייתה ממש ממש כואבת.
קארין אלהרר: זה לא היה.
קארין אלהרר: זה לא היה גם לא למעט שבמעט.
קארין אלהרר: זה היה רק ההזויים מ"בזכות" שהם לא יודעים על מה הם מדברים.
קארין אלהרר: והיום, הופה, זה כבר משהו שמדברים עליו לגמרי פתוח ואפילו מכוונים לשם.
קארין אלהרר: אז אני אומרת, תשתפו פעולה.
קארין אלהרר: לפעמים, את יודעת, יש הרבה שכל במשרד הרווחה אבל יש גם לא מעט שכל בחוץ.
קארין אלהרר: ואני אומרת לכם שהדרך להתמודד עם הדבר הזה זה לא להוציא מכתבים שאוסרים כניסת אנשים למוסדות.
קארין אלהרר: אתם הייתם צריכים לתת הרשאות לאנשים להיכנס כדי שיעזרו לכם לעשות את עבודת הפיקוח כי אין לכם מספיק תקינה לפקח על כל כך הרבה מוסדות.
קארין אלהרר: אפשר לסדר את זה בקוסמטיקה עם סמלים, קוד מוסד ולהראות שיש פחות מוסדות.
קארין אלהרר: אבל תכלס, בניינים, מבנים שבהם גרים אנשים, יש המון.
קארין אלהרר: אתם רוצים לפקח על זה זה האינטרס שלכם ומעבר לזה זו החובה שלכם.
קארין אלהרר: תעזרו בכוחות האלה.
קארין אלהרר: ומעבר לזה, גם בשינוי שאני שומעת ורואה את ההתחלה שלו, תעזרו בידע.
קארין אלהרר: אל תהיו נגד, תהיו ביחד.
קארין אלהרר: תהיו בעד.
קארין אלהרר: זה לא כאילו, יגידו לי איזה נאיבית, מה, המשרד ישתף פעולה?
קארין אלהרר: כן המשרד ישתף פעולה, זה קורה לפעמים.
ליליאן שפרן: המשרד משתף פעולה עם הרבה גורמים, כולל הורים, כולל משפחות, כולל עמותות.
קארין אלהרר: כן, אבל ליליאן אם אנחנו - -
ליליאן שפרן: אנחנו לא בונים לבד את הדברים, בכלל לא.
קארין אלהרר: לא, לא אז אני אומרת, אבל אם אנחנו עדיין שומעים על מצבים שבהם אומרים להורים זה או my way או the high way אז אוקיי, ההורים לא מרוצים.
קארין אלהרר: בצדק, גם אני לא הייתי מרוצה.
קארין אלהרר: המטרה היא שיתוף, המטרה היא שקיפות, לא במובן הסיסמה של זה.
קארין אלהרר: יש כמה אופציות, בואו נראה להם כמה אופציות ולא נשלח אותם לעולמם לבד, למקום שהם יתחילו לעשות שופינג והם אפילו לא יודעים איפה להתחיל.
קארין אלהרר: אני אומרת את הדברים כי אני יודעת שיש עם מי לדבר במשרד הרווחה.
קארין אלהרר: בדרג המקצועי אני יודעת שיש עם מי לדבר.
קארין אלהרר: אז באמת, אני מפצירה בכם, הדרג המקצועי ממשיך לעבוד הגם שהכנסת מתפזרת.
קארין אלהרר: יש לכם עכשיו ים של זמן, לא תצטרכו להגיע לוועדות הכנסת, לא נציק לכם, זה אומר מלא זמן במשרד.
קארין אלהרר: זה אומר גם מלא זמן לתכנן את הדבר הזה שיקרה במהירות וברצינות הראויה והמתבקשת.
קארין אלהרר: אני מבטיחה לכם שכל מי שתרצו מכאן יעזור בעניין הזה.
קארין אלהרר: אבל המפתח אצלכם.
קארין אלהרר: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לכאן.
קארין אלהרר: חגית, להצטער על מותו של גדעון, שהוא מוות מיותר לחלוטין.
קארין אלהרר: ומכאן לקרוא גם למנהלי המוסדות, הניה כאן אולי נציגה פחות טובה לומר את הדברים אבל אני אומר אותם בכל זאת.
קארין אלהרר: המפתחות בידיים של משרד הרווחה אבל באופן - - - הם נמצאים בהנהלה של המוסדות וזה על הראש שלכם.
קארין אלהרר: ובסוף זה יתבטא.
קארין אלהרר: אז תיקחו את האחריות הזאת במלוא הרצינות.
קארין אלהרר: תודה רבה לכולם הישיבה נעולה.
שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים בדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה כשבמוקד הישיבה דוח מוכנות צבא היבשה למלחמה של נציב קבילות החיילים, האלו, במילואים יצחק בריק שיושב כאן לשמאלי.
שלי יחימוביץ': זה דוח שלא נולד בדרך קונבנציונלית, הוא נולד מכך שנציב קבילות החיילים חשוף מאוד מטבע הדברים לקבילות של חיילים.
שלי יחימוביץ': מהליכה שלו לשטח ומפגשיו עם קצינים וחיילים כשאליהם מדי פעם, לפרקים, מצטרפים גם חבריהם ליחידה ומדברים איתו בלא מורא ובלא משוא פנים, ומספרים לו על המתרחש ביחידותיהם.
שלי יחימוביץ': האלוף בריק יהיה האורח המרכזי של הוועדה הזו.
שלי יחימוביץ': דוח זה צמח מלמטה למעלה ולא כהחלטה מערכתית של מבקר – בין אם מבקר פנים ובין אם מבקר המדינה – לקחת נושא ולבדוק אותו כלפי מטה.
שלי יחימוביץ': מה שלפחות, לעניות דעתי, לא מפחית מחשיבותו ואפילו הופך אותו לדוח מעט שונה מן הרגיל.
שלי יחימוביץ': ולכן, גם מטיל סוג אחר של זרקור ומבט על מה שמתרחש בצה"ל.
שלי יחימוביץ': אנחנו כמובן נעסוק בפרקים הבלמ"סים בלבד.
שלי יחימוביץ': אני מדגישה זאת כאן גם באוזני הדוברים, גם באוזני חברים הכנסת.
שלי יחימוביץ': הפרקים הבלמ"סים הם המשבר בכוח האדם, התרבות האירגונית ואיכות האימונים של מערך המילואים, על כל תתי הנושאים שעולים בפרקים אלה.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין שרמת הלחצים והפניות לבטל את הדיון הזה חרגה מעבר לכל פרופורציה וכמעט שאין לה תקדים.
שלי יחימוביץ': כבר היו דיונים אחרים שהיה ניסיון לבטל אותם.
שלי יחימוביץ': כאן היה ניסיון הביטול במגוון דרכים: בהפצרות, באזהרות, בניסיונות להראות כאילו לוועדה אין סמכות לדון בזה, דבר שכמובן אין לו שחר.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה היה מיותר לחלוטין.
שלי יחימוביץ': מערך התדרוכים המיותר נגד האלוף במילואים בריק הזין עוד ועוד את הוויכוח, בעיני זה לא ויכוח – זו ביקורת.
שלי יחימוביץ': ביקורת היא נשמת אפו של כל גוף מתפקד, ואין שום צורך להפעיל מערך כל כך עמוק ואינטנסיבי של לחצים כדי שהיא לא תישמע,, או כדי שמי שמשמיע אותה יהפוך לאדם שצריך להשמיץ אות או להטיל דופי בכשירותו, ולצערי הרב זה מה שקרה כשאתמול גם נשלף נשק יום הדין: נאמר לי שזה פוגע במורל הציבור ובחוסן של צה"ל.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאחד הדברים שפוגעים אף יותר בחוסנו של הצבא הוא חשש מביקורת וחוסר מוכנות להתמודד איתה.
שלי יחימוביץ': לרגע, אתמול, במהלך השיחות הרבות שקיבלתי, נוצר מצב כאילו האויב בכלל זה בריק ולא חזבאללה, איראן או חמאס.
שלי יחימוביץ': הדברים לא מקובלים עלי.
שלי יחימוביץ': אני קראתי את הדוח ואני חייבת לציין שאיני מסכימה עם חלקים ממנו ועם חלקים אחרים כן.
שלי יחימוביץ': אני מקבלת את דברי הרמטכ"ל וסומכת את ידי על דבריו.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לקרוא חלק מדבריו על מנת להכניס את הדברים לפרופורציה.
שלי יחימוביץ': פרסם הרמטכ"ל בעקבות הדוח הזה כי: "הצבא נמצא בכשירות ובמוכנות גבוהה למלחמה ביחס לכל תרחיש האיום והייחוס.
שלי יחימוביץ': כמי שאחראי על מוכנות הצבא למלחמה אני קובע כי צה"ל ערוך ומוכן לכל מלחמה שיידרש לה.
שלי יחימוביץ': צבא בעל עליונות מודיעינית ואווירית, יכולת יבשתית, וניסיון מבצעי עשיר שעומד למבחן יום יום בכל זירת המלחמה.
שלי יחימוביץ': כשירות הצבא לעולם תהיה חסרה, ישנם פערים והם מתקיימים לצד ניהול סיכונים וסדרי עדיפויות.
שלי יחימוביץ': עלינו המפקדים מוטלת החובה להתאים את תהליכי בניין הכוח לשמירת איכותו ועליונותו של צה"ל".
שלי יחימוביץ': הדברים האלה כלל לא עומדים בסתירה לדוח של האלוף במילואים בריק ואפילו להיפך.
שלי יחימוביץ': שוב אני אומרת, הביקורת והנכונות לקבל אותה היא חלק מהחוסן של צה"ל.
שלי יחימוביץ': אף אחד עוד לא מת מביקורת.
שלי יחימוביץ': אבל כן מתו אנשים כתוצאה מחוסר נכונות להאזין לביקורת.
שלי יחימוביץ': כאן בוועדה אנחנו נאזין בנכונות לביקורת זו.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר את סדרי הישיבה כדי של תהיינה אי-הבנות.
שלי יחימוביץ': הדיון הזה יהיה מסודר ולא תהיה בו השתלחות.
שלי יחימוביץ': לחברי הכנסת יש הזכות לומר את כל העולה על דעתם אבל הוא יתנהל בצורה מסודרת.
שלי יחימוביץ': יפתח את הדיון, ממש בקצרה, תת-אלוף במילואים יוסי ביינהורן, מנהל החטיבה לביקורת במשרד הביטחון.
שלי יחימוביץ': יצוין כאן שמבקר המדינה עורך כל הזמן דוחות שוטפים, רציניים, עמוקים בנוגע לכשירות צה"ל.
שלי יחימוביץ': אז יוסי, בקצרה, לדוחות שלכם נקדיש ישיבה נפרדת.
שלי יחימוביץ': במוקד הישיבה היום עומד דוח בריק.
שלי יחימוביץ': אחרי דברי יוסי ביינהורן אנחנו נשמע את האלוף במילואים יצחק בריק בדברי פתיחה שימשכו לכל היותר 20 דקות ובהם הוא יפרוש את עיקרי הביקורת ואת דבריו.
שלי יחימוביץ': אחר כך ידבר תת אלוף אורי גורדין – ראש מטה זרוע היבשה.
שלי יחימוביץ': לך אנחנו מקציבים עשר דקות.
שלי יחימוביץ': לאחר מכן חברי הכנסת על פי סדר הגעתם ואני מניחה שיגיעו עוד בהמשך.
שלי יחימוביץ': הם ישאלו שאלות ואנחנו נחזור לסבב נוסף – לבריק ולגורדין – אם יופנו שאלות אחרות לנוכחים הנכבדים האחרים שיושבים עימנו גם הם יענו.
שלי יחימוביץ': סד הזמן שלנו הוא שעתיים בלבד – ב-11 מתחילה ישיבת המליאה של הכנסת ואנחנו לא יכולים להמשיך את דיוני הועדות בזמן המליאה.
שלי יחימוביץ': עוד דבר אחד, אגב, ככל שלא נספיק לטפל בעניינים ויורגש חסר אנחנו נערוך דיון נוסף, נחליט אם הוא יהיה פומבי או בוועדת המשנה החסויה של הועדה לביקורת המדינה.
שלי יחימוביץ': בשעה 10 מערכת החינוך ועוד מערכות שובתות ל-25 דקות לזכר 25 נשים שנרצחו והיו אף הן קורבן לטרור מתמשך.
שלי יחימוביץ': הייתי שמחה מאוד להצטרף לשביתה זו אבל אנחנו לא נוכל להרשות לעצמנו.
שלי יחימוביץ': תחת זאת, אנחנו נעצור למשך דקה אחת בשעה 10, נפסיק את קיום הישיבה, נשב בשקט דקה ונציין את ההזדהות שלו ואת תמיכתנו במאבק בטרור מבית ומי שירצה יוכל גם להחזיק כרזה שקשורה לעניין.
שלי יחימוביץ': זה נתון להחלטתכם.
שלי יחימוביץ': נתחיל בדיון, תת-אלוף במילואים ביינהורן, בבקשה.
שלי יחימוביץ': בקצרה רבה.
יוסי ביינהורן: גבירתי היושבת-ראש, הדיון הוגדר בין השאר כדיון על הדוח שלנו על כשירות מערך המילואים וכוחות היבשה מ-2014.
יוסי ביינהורן: בעוד דקה אתאר בקצרה את עיקרי הליקויים שעלו שם.
יוסי ביינהורן: צריך לזכור שמבקר המדינה עוסק במוכנות צה"ל למלחמה שהיא איננה מתבטאת רק בכשירות מערך היבשה, גם על מערכים אחרים כמו זרועות האוויר, הים רק לאחרונה מערך מאוד חשוב בחיל האוויר, אנחנו עוסקים במוכנות הים שגם היא חשובה.
יוסי ביינהורן: אנחנו עוסקים ברציפות הפיקודית ובמחקר והפיתוח של הטכנולוגיות שצה"ל מקבל.
יוסי ביינהורן: במוכנות העורף שצה"ל נוטל בה חלק משמעותי – גם היא חלק מהכשירות למלחמה.
יוסי ביינהורן: עסקנו בדוחות גדולים על מוכנות לקידום איומים מתפתחים.
יוסי ביינהורן: להזכיר את צוק איתן – איום המנהרות – שהתחלנו לעסוק בו לפני המבצע, ובו ביטאנו לראשונה את האיום בלבנון שבימים אלו בא לידי ביטוי הטיפול בו.
יוסי ביינהורן: זאת עשינו כבר בדוח של 2014.
יוסי ביינהורן: בדוח הזה, שנגע בכשירות מערך המילואים וכוחות היבשה, הדוח הזה העלה ליקויים רבים ועמוקים שקשורים במחזוריות האימון ובאימונים של מערך המילואים, בהיעדר תרגילי חטיבות וגדודים, בעובדה שמפקדים שעושים מהלך קצר מאוד של פיקוד יכולים להגיע למצב שהם לא התאמנו עם היחידות שלהם ויכולים להיכנס למלחמה, זה היה מצב האימונים אז.
יוסי ביינהורן: משך האימונים והתכנים שלהם לא מאפשרים לבטא את הכשירות הנדרשת למלחמה כפי שנקבעה על ידי צה"ל.
יוסי ביינהורן: דיברנו שם על מוכנות הימ"חים והכשירות האחזקתית ביחידות המילואים.
יוסי ביינהורן: דיברנו על איוש נמוך של כוח אדם, פערי מקצועיות, כשירות כלי רכב וצמיגים, טיפולים תקופתיים לא מספקים, הסתמכנו גם על תחקיר שצה"ל עשה בעצמו שהתוצאה שלו הייתה שהאחזקה ביבשה מידרדרת והמוכנות למלחמה הולכת ונפגעת, זה היה כבר ב-2014.
יוסי ביינהורן: דיברנו על ציוד רפואי, דווקא שם ציינו שכלקח ממלחמת לבנון השנייה המצב תוקן.
יוסי ביינהורן: מערכת ממוכנת שנועדה לבדוק כשירות ומוכנות, צריך לקבוע מדדים, איך אני קובע שהכשירות היא ברמה כזו או אחרת.
יוסי ביינהורן: צה"ל קבע לעצמו מודל ממוחשב שאנחנו בדקנו אותו והמודל היה חסר מאוד.
יוסי ביינהורן: היו חסרים בו נתונים והוא לא אפשר באמת לבדוק את הכשירות.
יוסי ביינהורן: הדבר הבא היה נושא של הבקרה על הכשירות, גם פנימית עם אגף המבצעים שאוסף נתונים, מציג אותם לפורום מטכ"ל כדי שתהיה התאמה בין הצגת המשימות לכוחות לבין היכולת שלהם לבצען.
יוסי ביינהורן: הדבר הבא זה הליקויים והבקרה.
יוסי ביינהורן: ב-2008 אושר חוק המילואים שבטח ידברו עליו בהמשך, שם נקבעה מתכונות מאוד ברורה – שהצבא צריך לדווח על כשירות היחידות שלו לשר הביטחון ומשם לוועדת חוץ וביטחון ולממשלה.
יוסי ביינהורן: מצאנו שהדיווחים הללו לא התקיימו.
שלי יחימוביץ': יוסי, חתור לקראת סיום.
יוסי ביינהורן: אני רוצה לחתום בעוד דבר אחד ולומר שמיד כשסיימנו את הדוח הזה, זה היה קצת לפני כניסתו של הרמטכ"ל הנוכחי – רב-אלוף גדי אייזנקוט – לתפקיד.
יוסי ביינהורן: הוא קיבל את הדוח הזה ומסר לי באופן אישי שזו תהיה תוכנית העבודה שלו עם כניסתו לתפקיד.
יוסי ביינהורן: בתיקון הליקויים שאנחנו קיבלנו מצה"ל ב-2015 אכן, לפחות בתחום האימונים חל שיפור וחלה התקדמות.
יוסי ביינהורן: אני מניח שתת-אלוף גורדין יוכל לתאר מה קרה מאז הדוח שלנו ועד היום בתחומים האלה שכפי שאתם רואים כולם נוגעים לכשירות כוח היבשה.
שלי יחימוביץ': עכשיו נעבור לנציב קבילות החיילים, האלוף במילואים יצחק בריק.
שלי יחימוביץ': בבקשה, עיקרי הדוח.
יצחק בריק: אני הוצאתי השנה שני דוחות.
יצחק בריק: דוח ראשון שהוא הדוח השנתי ה-46 של נציב קבילות החיילים ובעקבותיו הוצאתי דוח שני של מוכנות הצבא למלחמה שכולל 250 עמודים על 15 נושאים, אפשר לקרוא להם קריטיים, שחלקם פוגע בזרוע מאוד משמעותית ביכולת תפקוד הצבא במלחמה.
יצחק בריק: אני מסיים בעוד כחודש 10 שנות כהונה כנציב, ביקרתי במעל 1,400 יחידות בשלושה סבבים של כל יחידות צה"ל.
יצחק בריק: דיברתי עם עשרות אלפי מפקדים וחיילים בעשור הזה בקצב של–3 4 פעמים בשבוע, ארבע שעות בכל יחידה.
יצחק בריק: אני מכיר את הצבא בשטח על כף היד, לדעתי יותר מכל אחד שיושב היום בצה"ל.
יצחק בריק: אני לא מדבר על תוכניות של התקפה אלא על מה שקורה בשטח.
יצחק בריק: טיפלנו בנציבות באלפי קבילות מערכתיות שהתחילו בקבילות בודדות.
יצחק בריק: יצאתי לשטח עם חבריי, כשאני בודק מערך אני מדבר עם מאות אנשים שקשורים למערך הזה.
יצחק בריק: מצאתי בעיות קשות מאוד במערכים לוגיסטיים, טכנולוגיים ומבצעיים.
יצחק בריק: העברתי את זה לידיעת הצבא.
יצחק בריק: כמו למשל תצפיתניות, מערך כיפת ברזל, ימ"חים, מחנות רמת הגולן, גדודים מעורבים.
יצחק בריק: הצבא לקח, טיפל ושיפר, הבעיה המרכזית היא למה אני הייתי צריך לעשות זאת.
יצחק בריק: אני קורא לזה תרבות ארגונית – מי צריך לקחת פה אחריות על בעיות כל כך עמוקות שקורות ולא מרימים אותם.
יצחק בריק: מי שטוען שרק עכשיו התחלתי לדבר על מוכנות טועה בגדול, עשיתי את זה בכל העשור האחרון, אני מטפל במוכנות הצבא בכך שאני מציג לצבא מערכים מבצעיים ולוגסטים והצבא מטפל, ומתקן, ומקדם את היכולת המבצעית שלו.
יצחק בריק: חבר'ה, יש לנו חיל אויר טוב, יש לנו חיל הים טוב, יש רבות מיחידות היבשה שהן טובות.
יצחק בריק: אני רוצה להגיד שיש לצה"ל חיילים טובים, מפקדים טובים – כמעט כל המפקדים הבכירים גדלו אצלי.
יצחק בריק: כולם חבריי ולא רבתי עם אף אחד, אין כאן שום דבר אישי נגד אף אחד, הכול בראייה של טובת מדינת ישראל, האינטרס היחיד שעומד לנגד עיני הוא שלא נחזור לטראומה של מלחמת יום הכיפורים.
שלי יחימוביץ': בריק, אני רוצה לומר שאף אחד לא מטיל ספק בכך.
שלי יחימוביץ': אתה אדם עתיר זכויות, אתה נושא את עיטור העוז, עשית הרבה מאוד תפקידים רבי משמעות כמו עוד הרבה אנשים מסביב לשולחן.
שלי יחימוביץ': ברור לנו שאתה פרו-מערכתי ואתה רוצה להועיל למערכת.
יצחק בריק: בצד כל אלה מתקיים תהליך הידרדרות במשך שנים ששיאו הגיע בשנים האחרונות.
יצחק בריק: הפחות טוב והבינוני הולך ומשתלט על הטוב.
יצחק בריק: בשלוש השנים האחרונות נוצר מפגש קטלני בין קיצוצים דרסטיים ולא מבוקרים, לעיתים גם לא אחראים, באלפי אנשי קבע, ובמקביל לזה קיצור שירות הבנים שיצר חוסר התאמה מוחלט ופערים קריטיים בין המשימות שניתנו לבין כוח האדם שצריך לבצע, והוא גרם להידרדרות, שטחיות ומצב של בינוניות במקום מצב שהיה טוב יותר לפני כן.
יצחק בריק: לכל זה מצטרפת תרבות ארגונית קלוקלת שהיא הליבה של הבעיה.
יצחק בריק: בזה אף אחד לא מטפל היום.
יצחק בריק: גם לא הצוות בראשות אילן הררי, שאני בטוח שיש בו אנשים מצוינים והוא עשה ביקורות מצוינות בעבר, שום צוות לא מתעסק בליבה של הבעיה שהיא התרבות הארגונית.
יצחק בריק: אם אותה לא נשנה כל תיקון ייפול מחדש.
יצחק בריק: חומרת המצב מחייבת הקמת ועדת חקירה אובייקטיבית חיצונית בראשות שופט עליון או בדימוס, כמו למשל ועדת וינוגרד, שקמה על מנת שנוכל להיכנס לתהליך שינוי מהיסוד של התרבות הארגונית של צה"ל שהיא זו המולידה את הכשלים המופיעים בדוח והכשלים החמורים שמגיעים בדוחות מבקר מערכת הביטחון לעיתים מבקר הצבא – דוחות שלא מספרים סיפור נחמד.
יצחק בריק: זה לא בריק אומר, מי שקורא את הדוחות בשנים האחרונות מבין שלא צריך את בריק בשביל להבין שיש בעיה מאוד חמורה במוכנות צבא היבשה למלחמה.
יצחק בריק: תוציאו מהראש שרק בריק אומר.
יצחק בריק: את הדוחות שהזכרתי אתם לא רואים ולא שומעים.