GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה בסמכות שרת המשפטים, לא?
שאול שוחט: אינני יודע, אינני יודע.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה בסמכות שרת המשפטים.
קארין אלהרר: לא, השרה אמרה - - -
שאול שוחט: אני לא יודע בסמכות מי.
שאול שוחט: אני אומר לך את האמת.
שאול שוחט: אני יודע שלא בסמכותי.
שאול שוחט: אני לא בודק סמכויות.
שאול שוחט: אני לא בודק סמכויות של אחרים.
קריאה: לא עושים את הבחינה - - -
שלי יחימוביץ': גם מחברות הכנסת אני מבקשת לאפשר לשופט לדבר.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, את צודקת.
קארין אלהרר: אבל, שלי, צריך לדעת בסמכות מי הדבר הזה.
שאול שוחט: כדאי שתבדקו.
שאול שוחט: תבדקו אתם.
שלי יחימוביץ': אבל צריך גם לאפשר לו לגמור משפט.
קריאה: אתה אחראי על הנזק?
קריאה: מה זה "תבדקו אתם"?
קריאה: אנחנו פה כדי לקבל תשובות.
גיא אברהם: אז שרת המשפטים כן מוסמכת.
שאול שוחט: אז שתעשה מה שהיא חושבת שנכון.
רותם בסט: אבל, אדוני, למה אתם מתנגדים לתת פקטור?
שלי יחימוביץ': חברים, אני מעולם לא השתמשתי בפטיש הזה.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להשתמש בו, פשוט כי זה נראה מאוד מגוחך.
שלי יחימוביץ': תחסכו לי את המראה המגוחך הזה.
שלי יחימוביץ': מי שמתפרץ שוב מוצא מהאולם, וזה לא איום סתמי.
שלי יחימוביץ': כפי שראיתם, כבר הוצאתי שניים.
שלי יחימוביץ': לשמחתי, לא השתמשתי בפטיש.
שלי יחימוביץ': זה נראה לי - - -
שאול שוחט: לא, הכול בסדר.
שאול שוחט: לא צריך פטיש.
שאול שוחט: אני חושב שעניתי בעיקר על הדברים - - -
שלי יחימוביץ': ענית על כל השאלות?
שאול שוחט: אני חושב.
גיא אברהם: רק על שאלה אחת לא ענו.
שלי יחימוביץ': אמרת את זה כמין עובדה שאין לחלוק עליה.
שלי יחימוביץ': פסילת שאלות כן מייצרת גם מידה של אי-שוויון וגם את המקריות התמוהה הזאת, וכמו שאמר כאן קובי קיסוס: אני צריך להתפלל לאלת המזל שבמקרה השאלות שעניתי עליהן נכון לא ייפסלו.
שלי יחימוביץ': פקטור זה דבר שהוא כל כך נקי, כל כך כוללני וכל כך לא מפלה.
שלי יחימוביץ': למה ההתנגדות האידיאולוגית הזאת?
קריאה: הוא לא רגרסיבי.
שאול שוחט: הוועדה הבוחנת ישבה ושקלה אם יש באמת מקום לתת פקטור, והגיעה למסקנה.
שאול שוחט: אתם קוראים לזה: כשל בבחינה.
שאול שוחט: אנחנו לא חושבים שנפל כשל בבחינה.
שאול שוחט: השאלות, שאנחנו פסלנו, והסברתי, לא היו שאלות שלא היו נכונות או שלא היו טובות.
שלי יחימוביץ': אבל די כבר לגונן על זה.
אבי קורצברג: אני הייתי עובר את הבחינה, אם היית משאיר אותן.
שאול שוחט: זו התשובה.
קריאה: מי שניסח את הבחינה - - -
אבי קורצברג: באותן עשר השאלות - - -
שלי יחימוביץ': אדוני, אני מבקשת לצאת.
אבי קורצברג: אני אצא החוצה.
שלי יחימוביץ': תוציא אותו, בבקשה.
אבי קורצברג: בעשר השאלות האלה הייתי עובר.
שאול שוחט: אבל העניין הוא - - -
קריאה: זה לא יאומן.
אבי קורצברג: היוהרה שלכם.
אבי קורצברג: - - -
שלי יחימוביץ': (מוזמן, אבי קורצברג, יוצא מחדר הישיבות.
שאול שוחט: העניין הזה יעמוד לבירור בעתירות שנמצאות בבית המשפט, ושבית המשפט יחליט אם המהלך הזה היה נכון או לא.
גיא אברהם: מה בינינו לבין רואי החשבון?
גיא אברהם: תענה לי, ואני אצא.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא לענות לקריאות ביניים.
קריאה: יש פה עוול – מתחברים.
גיא אברהם: מה, אנחנו שקופים?
קארין אלהרר: סליחה, - - -
שלי יחימוביץ': עוד לא קיבלנו - - -
קארין אלהרר: אבל אף אחד לא יודע - - -
שלי יחימוביץ': אבל עוד לא קיבלנו תשובה לשאלה למה לא פקטור.
גיא אברהם: הכשלים שם הרבה פחות חמורים מאשר אצל - - -
שאול שוחט: הוועדה הבוחנת חושבת שזה לא נכון – - -
איילת נחמיאס ורבין: זו כאילו הודאה בזה שנכשלתם?
שאול שוחט: - - שזה לא נכון להעביר - -
שאול שוחט: - - עורכי דין על דרך של פקטור.
קריאה: למה רואי חשבון כן?
שאול שוחט: אני לא יודע לגבי רואי חשבון.
איילת נחמיאס ורבין: גם מול עורכי הדין שנמצאים בשוק שהם לא ראויים - - -
שלי יחימוביץ': איילת, אני אוציא אותך.
איילת נחמיאס ורבין: את צודקת, את צודקת.
איילת נחמיאס ורבין: קשה לי.
שלי יחימוביץ': אני מנסה פה להרגיע את הרוחות, ואת מלבה אותן.
איילת נחמיאס ורבין: שלי, את צודקת.
שלי יחימוביץ': לא תתאפשר יותר זכות דיבור.
שלי יחימוביץ': הדובר האחרון הוא השופט השוחט, והוא יסיים את דבריו.
שאול שוחט: אני סיימתי.
שאול שוחט: זו התשובה שלי.
שאול שוחט: הוועדה חושבת שזה לא נכון לתת פקטור.
שאול שוחט: אנחנו חושבים שעורכי דין צריכים לעבור את הבחינה ולא לקבל את רישיון עריכת הדין באמצעות פקטור.
קארין אלהרר: ברפואה זה בסדר?
קארין אלהרר: ברואי חשבון זה בסדר?
שאול שוחט: זה מה שאנחנו חושבים.
אמיר אוחנה: אבל למה?
אמיר אוחנה: מה הסיבה?
שאול שוחט: זו הסיבה.
איילת נחמיאס ורבין: זו הודאה באחריות.
איילת נחמיאס ורבין: זו הודאה באשמה.
שלי יחימוביץ': אנחנו רגילים, במיוחד מאנשים רציניים כמוך, לקבל תשובות מושכלות.
שלי יחימוביץ': לא קיבלנו תשובה מושכלת.
שלי יחימוביץ': שאלנו: למה?
שלי יחימוביץ': ושמענו: ככה.
שלי יחימוביץ': "ככה" זה לא תשובה, וסליחה שאני אומרת.
שאול שוחט: זה לא עניין של "ככה".
שאול שוחט: ברגע שהוועדה חושבת - - -
שלי יחימוביץ': שומעים אותנו.
שאול שוחט: אני מסביר.
שאול שוחט: ברגע שהוועדה, והיא ישבה שעות רבות על הבחינה, והבחינה יצאה כפי שהיא יצאה, לא חושבת שצריך לתת פקטור ולאפשר לעורכי דין, שלא עברו בבחינה שנעשתה, אחרי אותן הקלות שעשינו מבחינת פסילת השאלות ומבחינת הוספת המסיחים, גם להוסיף פקטור נוסף.
שלי יחימוביץ': אבל אתם כן פסלתם- - -
ארז גולדמן: - - -
שלי יחימוביץ': אדוני, תצא, בבקשה מהחדר.
שלי יחימוביץ': תצא בבקשה.
שלי יחימוביץ': (מוזמן, ארז גולדמן, יוצא מחדר הישיבות.
שלי יחימוביץ': ) אתם פסלתם לנבחנים שענו נכון על שאלות.
שלי יחימוביץ': פסלתם להם שאלות שהם ענו עליהן תשובות נכונות.
שאול שוחט: אלה שענו נכון על השאלות לא - - -
שלי יחימוביץ': אבל יש שאלות שנפסלו, שיש כאלה שענו עליהן נכון.
איילת נחמיאס ורבין: הפסילה הגורפת היא כמו פקטור.
איילת נחמיאס ורבין: זה אותו דבר.
קריאה: זה פקטור הפוך.
קריאה: זה פקטור הופך.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין: היו נבחנים שענו נכון על שאלה מסוימת, אך בדיעבד הוחלט לפסול שאלות שביניהן השאלות שהם ענו עליהן נכון.
שלי יחימוביץ': אבל לא פסלו להם את הנקודה שלהם.
קריאה: מקבלים את הנקודה.
שאול שוחט: הם מקבלים את הנקודה.
קריאה: לא מקבלים.
שאול שוחט: הם קיבלו את הנקודה.
שאול שוחט: זה לא שהם פספסו את הנקודה.
שאול שוחט: מי שענה נכון קיבל את הנקודה.
שלי יחימוביץ': ולא נפסלה לו השאלה.
שאול שוחט: לא נפסלה השאלה.
קריאה: אבל מי שלא ענה נכון עבר.
שאול שוחט: לכן לא הייתה בעיה עם זה.
קריאה: אם כך, מה הרעיון של פסילה?
קריאה: אתה תחזיר לי את הזמן - - -
שלי יחימוביץ': חברים - -
קארין אלהרר: סליחה, לא.
שלי יחימוביץ': - - לצערי, אני צריכה לסיים.
שלי יחימוביץ': אתם מוזמנים להכין את שאלותיהם לדיון הבא.
רותם בסט: אבל, שלי, לא קיבלנו את הנימוק הכי חשוב.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שלא קיבלנו נימוק.
רותם בסט: הם הפיקו לקחים שהיו כשלים, אז למה לא לתת - - -
קריאה: כבוד השופט, כשאתה כותב פסק דין, אתה לא מנמק את ההחלטה שלך?
אמיר אוחנה: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, אני רוצה להודות לך על הדיון החשוב הזה.
אמיר אוחנה: ראינו כמה זה משפיע דרמטית על חיים של אנשים, ואי-אפשר להישאר עם השאלה הזאת בחלל הזה.
אמיר אוחנה: "אנחנו החלטנו לא לתת פקטור" כי ככה, כי עורכי דין לא.
אמיר אוחנה: זו שאלה שחייבים להשיב עליה, ובעיניי חייבים לתקן את התשובה – לתת פקטור ולסייע פה לאנשים לחזור לחיים – לחזור לשגרת חייהם.
שלי יחימוביץ': יש עוד דבר אחד שלא ענית עליו, וזה היה דבר ממש תמוה.
שלי יחימוביץ': כששאלתי אותך איפה רבצו התשובות לשאלות במשך שלושה שבועות ומדוע הן לא פורסמו מיד, אמרת שזה בסמכות לשכת עורכי הדין.
שלי יחימוביץ': לשכת עורכי הדין אומרת: לא אנחנו – זה הוועדה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת מי אחראי על כך שהתשובות לא פורסמו מיד, כמו שקורה בבחינות הבגרות, כי הרי התשובות ידועות - -
קארין אלהרר: הלשכה בדרך-כלל - - -
שלי יחימוביץ': - - ומה קרה בשלושת השבועות שבהם התשובות הנכונות היו חסויות.
שלי יחימוביץ': האם זה אכן באחריותך, כמו שאומרת לשכת עורכי הדין?
שאול שוחט: מי שמפרסם את התוצאות של הבחינה זה לשכת עורכי הדין.
שלי יחימוביץ': לא תוצאות – תשובות נכונות.
שאול שוחט: את התשובות הנכונות.
שאול שוחט: הלשכה אמורה לפרסם את זה.
קריאה: למה היא עיכבה את זה?
קריאה: למה שלושה שבועות?
שלי יחימוביץ': למה אמרתם שזה באחריותו, אם זה באחריותכם?
קריאה: אני יכול קצת להתיר את הפלונטר כאן.
שלי יחימוביץ': לא, אף אחד לא יכול.
שלי יחימוביץ': רק תגיד לי.
<< דובר >> אורי אלפרסי: אנחנו מפרסמים את התשובות, ברגע שאנחנו מקבלים אותן מהוועדה.
שלי יחימוביץ': מתי העברתם?
יוסי זויטיא: זה מה שיוצא מול הציבור?
שאול שוחט: אנחנו יודעים את התשובות - - -
שלי יחימוביץ': מתי התשובות היו בלשכת עורכי הדין?
שאול שוחט: התשובות נמצאות בלשכת עורכי הדין.
שאול שוחט: ברגע שאנחנו גם שמנו את השאלות, אנחנו כבר יודעים מה התשובה לשאלה.
שלי יחימוביץ': אז, למה לא פרסמתם מיד?
<< דובר >> אורי אלפרסי: לא מפרסמים.
<< דובר >> אורי אלפרסי: זה עניין של שנים.
<< דובר >> אורי אלפרסי: זה לא משהו חדש.
<< דובר >> אורי אלפרסי: זו החלטת יו"ר הוועדה.
יחיאל יוליוס רוזנברג: הלשכה מחליטה מתי לפרסם.
יחיאל יוליוס רוזנברג: - - -
אבי קורצברג: תסתכלי בנתונים.
אבי קורצברג: שלושה שבועות.
איילת נחמיאס ורבין: אמרתי.
איילת נחמיאס ורבין: מווסתים.
יחיאל יוליוס רוזנברג: לך תלמד בקריית-אונו, ותנסה להכשיל אותנו.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר משהו.
שלי יחימוביץ': מעבר לנושא הרוחבי, שיש כאן אפליה בוטה והדרה אלימה של קבוצות מוחלשות באוכלוסייה והנצחת אליטה וגילדה בצורה הבוטה ביותר בעולם, שגם עולה בקנה אחד עם האג'נדה של ראש לשכת עורכי הדין, ומעבר לכשלים, ואני לא אחזור עליהם - - -
<< דובר >> אורי אלפרסי: סליחה, חברת הכנסת, אפשר לחזור לשאלה?
גלעד וקסלר: רוצים עוד להבהיר.
<< דובר >> אורי אלפרסי: לענות לשאלה.
<< דובר >> אורי אלפרסי: רק שאלה.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת, לא.
שלי יחימוביץ': אתם כבר מיציתם את יומכם בישיבת הוועדה.
שלי יחימוביץ': לא הצלחתם לענות על שום שאלה בצורה קוהרנטית, ועניתם תשובות סותרות על כל דבר.
שלי יחימוביץ': אני פשוט – סליחה שאני אומרת את זה – לא מאמינה לכם.
שלי יחימוביץ': אני לא מאמינה לכם.
שלי יחימוביץ': קרה כאן דבר, וזה בדיוק המשך המשפט שלי.
שלי יחימוביץ': מעבר לתחושה העזה של שימור גילדה בכל אמצעי אפשרי, בחינה שהיא לא הוגנת, לא צודקת ושגויה ומוטעית, ולא משנה באיזה מילים נכנה אותה, מעבר לעובדה שיש כאן התעמרות בבני אדם שממש מוסרים את חייהם כדי לעסוק במקצוע הזה, ורבים מהם – שמענו כאן – הם חבר'ה צעירים שבאו מסיבות אידיאולוגיות, כדי לסייע לציבורים חלשים, כדי לגונן על הצדק, ובסוף הם נתקלים אל מול חומה כזאת, ולא אחזור על כל הכשלים הטכניים העצומים שנובעים כנראה מתפיסת עולם בבחינה הזאת, אני רוצה לומר שהתשובות שקיבלנו מלשכת עורכי הדין מבישות, ואני רוצה לדעת מה קרה לתשובות של הבחינות במשך שלושה שבועות.
שלי יחימוביץ': מה עשו בהן?
שלי יחימוביץ': איזה מניפולציות עשו בהן?
שלי יחימוביץ': למה הן לא פורסמו?
שלי יחימוביץ': אם אומר כבוד השופט, ואני מאמינה לו שהוא מסר את התשובות יחד עם השאלות - -
שאול שוחט: התשובות היו, ולא שמסרתי.
שאול שוחט: התשובות קיימות.
שלי יחימוביץ': - - היו, ולקח שלושה שבועות לדגור על התשובות הנכונות במקום לפרסם אותן במיידי, משהו כאן לא תקין.
קארין אלהרר: יצאו.
שלי יחימוביץ': הבנתי שהם יצאו.
קריאה: הוועדה התכנסה בדרך, אגב.
קריאה: חברת הכנסת יחימוביץ, הוועדה התכנסה בדרך.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא לשסע את דבריי עכשיו.
שלי יחימוביץ': אנחנו מסיימים את הישיבה, ונשארו לי שתי דקות בדיוק.
שלי יחימוביץ': עלתה כאן שורה של עניינים תמוהים, כמו ייצוג באמצעות אותו עורך דין בבג"ץ, העובדה שחברת-הבת, שמרוויחה כסף על הכשרת המתמחים לבחינת הלשכה, היא חברה שעברה מלשכת עורכי הדין, ועוד המון תמיהות שכבר לא נוגעות באג'נדה שאפשר לבקר אותה – אבל, תגידו: זה מה שבחרו עורכי הדין ללשכת עורכי הדין – אלא דברים שממש מצביעים על חשש לאי-סדרים, לחוסר יושר ולחוסר תקינות.
שלי יחימוביץ': כל הסיבות האלה, וגם באמת סוגיית הצדק וההוגנות וגם הדברים הקשים מאוד שעלו כאן – באמת התשובות הכול כך מגומגמות של נציגי לשכת עורכי הדיו והעובדה שלא הצלחתי לקבל תשובה קוהרנטית על שום שאלה שהוצגה כאן גם על-ידי חבריי חברי הכנסת וגם על-ידי המשתתפים היא מאוד-מאוד-מאוד בעייתית.
שלי יחימוביץ': אני סבורה שצריך כאן בדק בית מאוד-מאוד יסודי בלשכת עורכי הדין.
שלי יחימוביץ': אני מצפה משרת המשפטים לקחת את זה על עצמה כפרויקט.
שלי יחימוביץ': אנחנו, כמובן, לא נרפה מזה.
שלי יחימוביץ': דיבר כאן חבר כנסת אמיר אוחנה על כנס שהוא מארגן בנושא.
שלי יחימוביץ': אנחנו נתכנס לישיבה נוספת עם שרת המשפטים בקרוב.
שלי יחימוביץ': אנחנו נפרסם את המועד ונזמן אתכם שוב.
שלי יחימוביץ': הוצאו כאן הרבה אנשים במהלך הדיון.
שלי יחימוביץ': זה לא היה בלב שלם.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שזו באמת זעקה אמיתית של מצוקה ועוול.
שלי יחימוביץ': יחד עם זה, אנחנו לא יכולים לנהל כך דיונים; הם פשוט לא יתנהלו, אם יהיו צעקות מכל עבר.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת שתבינו גם אותי ושתבואו מצוידים לדיון הבא ביותר סבלנות.
שלי יחימוביץ': אנחנו, מבחינתנו, נעשה כל שביכולתנו כדי לסייע לכם.
שלי יחימוביץ': תודה, כבוד השופט.
יואל חסון: שלום לכולם, בוקר טוב, אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
יואל חסון: אני מודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ', יושבת ראש הוועדה, שאפשרה לי לנהל את הדיון החשוב הזה כאן בוועדה.
יואל חסון: האמת שזה גם קצת מחזיר אותי אחורה – בדיוק לפני תשע שנים ישבתי על הכיסא הזה כיושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה והנה אני פה.
יואל חסון: בדרך כלל אני לא מאמין שצריך לחזור לאותו תפקיד, צריך להתקדם בחיים, אבל עדיין אני שמח להיות כאן.
יואל חסון: בוודאי שאני, מהיכרות עמוקה עם הוועדה, גם זו הזדמנות, פלורינה, להגיד לך בהצלחה כמנהלת החדשה.
יואל חסון: שיהיה לך המון בהצלחה.
יואל חסון: אבל אני רוצה לומר כמי שישב בוועדה ומכיר את סודותיה אז אני אומר לכם שזו אחת הוועדות הכי משמעותיות וחזקות בכנסת עם יכולת השפעה ויכולת הנעה ויכולת גם לשנות ולגעת בכל נושא שרוצים, אם זה בוועדה הזאת, אם זה בוועדת המשנה או ועדות נוספות שיש כאן, אז אני מאוד שמח להיות כאן.
יואל חסון: הדיון הזה הוא דיון חשוב מסיבה מאוד פשוטה – אין דבר שיכול להוציא מדעתו חבר כנסת שמזלזלים בחוק שהוא חוקק.
יואל חסון: ואת החוק להקמת הרשות אני חוקקתי ב-2008.
יואל חסון: והחוק נולד והגיע לעולם בדיוק כדי לפתור את הבעיה שאנחנו נמצאים בה היום.
יואל חסון: זאת הייתה כוונת המחוקק.
יואל חסון: אני מזכיר לכולם שכוונת המחוקק והכנסת והחלטות הכנסת מחייבות את כל מי שמעבר לכנסת – אם זה, כמובן, משרדי ממשלה, השרים, הפקידים, בכירים יותר ובכירים פחות.
יואל חסון: והתוצאה כיום, נכון לעכשיו, שהממשלה באמצעות גורמיה לא מקדמת את החלטת החוק ולא מבצעים את החלטת החוק כפי שרצתה הכנסת וכפי שחוקקה הכנסת.
יואל חסון: ובוא נדבר רגע על המהות לפני זה.
יואל חסון: בסוף הדיון אני אאפשר גם לנציגי המבקר להתייחס לכל הנושאים שהם התייחסו.
יואל חסון: לדוגמה, קראתי על זה הרבה, על הנושא של מיתוג ישראל והדוחות שעשיתם בנושאים האלה.
יואל חסון: העובדה שמדהימה אותי כל פעם מחדש, כמה כמעט בכל הסעיפים רמת הניצול התקציבי אף פעם לא מגיעה למאה אחוז.
יואל חסון: אתה רואה בתחילה בתקציב נאבקים על כל מיליון ונאבקים על כל דבר, אבל אחר כך ברמת השימוש – לדוגמה בנושא מיתוג ישראל לאורך שנים המשרדים לא מימשו מאה אחוז מהתקציב ולא מילאו אותו.
יואל חסון: זאת אומרת, החזירו מיליונים לאוצר המדינה או לקחו אותם למטרות אחרות בתוך המשרד.
יואל חסון: פה אנחנו עושים דיון על מועצה שמבקשת במצטבר בערך בין מיליון למיליון וקצת.
יואל חסון: תראו על מה הויכוח כאן, תראו על מה אנחנו כאן, תראו על מה אנחנו "מבזבזים" זמן פרלמנטארי.
יואל חסון: כי שני משרדי ממשלה, מי יותר, מי פחות, נעמיק בזה, כל אחד מתקשה או לא רוצה או לא יודע מה עוד תגידו, לא רוצה להעביר כמה מאות אלפי שקלים לפעילות הזאת.
יואל חסון: מה זה הפעילות הזאת?
יואל חסון: אני מכיר אותה מקרוב מכל הכיוונים, גם כחבר כנסת שפגש את המשלחות שהרשות מארגנת וגם במי שב-99' השתתף בעצמו במשלחת המרכזית של מנהיגים צעירים לארצות הברית.
יואל חסון: אתם יודעים כמה ממשתתפי המשלחות הישראלים מהקמת המועצה הזאת, והיום רשות, השתתפו – עשרות אם לא מאות ישראלים.
יואל חסון: כמה מתוכם הגיעו לעמדות בכירות במדינת ישראל?
יואל חסון: רבים.
יואל חסון: גם שרים, גם חברי כנסת, גם מנכ"לי משרדים, גם פקידים בשירות הציבורי.
יואל חסון: הגיעו ונהיו אנשים חשובים במדינת ישראל.
יואל חסון: תתפלאו, זה גם קורה בעולם.
יואל חסון: גם אותם אלה שאנחנו מביאים לכאן, והבאנו לכאן בעשרות השנים האחרונות, רבים מהם הפכו להיות אנשים חשובים ומשפיעים במדינות שלהם.
יואל חסון: כולל כאלה שאני פוגש בפרלמנט האירופאי שמזכירים לי שהם השתתפו כשפעם ראשונה הם הגיעו לישראל במשלחת דרך הרשות הזאת שהייתה אז מועצה.
יואל חסון: או במועצת אירופה שאני מגיע שאני מייצג שם את הכנסת או בכל מקום אחר.
יואל חסון: ארצות הברית בכלל מלא, מלא, אם זה מושלים, סנאטורים, מקומיים, ברמה הפדראלית.
יואל חסון: בכל מקום אתה פוגש אנשים שמספרים לך שבפעם הראשונה שהם באו לישראל וחוו את ישראל בפעם הראשונה זה היה במסגרת המועצה.
יואל חסון: הם אומרים מועצה, היום זה הרשות – כשאני אומר מועצה אני מתכוון לרשות.
יואל חסון: שלא נדבר עוד בימים האלה או באמת בשנים האחרונות, בעקבות הכניסה של הרשת, הפייסבוק, כל הדברים האלה, כמה לדברים האלה יש עוד יותר משקל ועוד יותר משמעות.
יואל חסון: וכמה אנחנו שומעים כאן, אם זה ממשרד החוץ, משרד התיירות, שגורמים רוצים להביא לפה גורמי השפעה ושיעשו תמונה קטנה באינסטגרם ושיעלו פוסט בפייסבוק על ישראל ושיצלמו את עצמם בשוק מחנה יהודה אוכלים שם ונורא נהנים מזה.
יואל חסון: אבל מבחינת תוצאה המימוש של זה הוא נמוך וכשיש לך גוף כמו זה מתייחסים אליו בצורה כמו שמתייחסים אליו.
יואל חסון: ועוד דבר נוסף, זה מצחיק, אבל אני אומר לכם את זה מידיעה – מנהיגים באירופה ובארצות הברית מתייחסים ברצינות לרשות הרבה יותר מהמנהיגים פה, כי הם מעלים את הנושאים של הרשות והשיתוף פעולה עם הרשות בין המדינות ברמת ראשי הממשלות, המדינה.
יואל חסון: אם זה קאנצלרית גרמניה ששוחחה אז עם ראש הממשלה ואם זה שרים ששוחחו עם שרים מקבילים שלהם בישראל.
יואל חסון: פה זה איזה משהו כזה בצד לא מעניין אף אחד.
יואל חסון: שם קאנצלרית גרמניה בכבודה ובעצמה מעלה את הנושא הזה בפני ראש ממשלת ישראל.
יואל חסון: היא כנראה - - - היא מעלה איתו רק נושאים שחשובים לה והיא מאמינה בהם ואומרת כמה זה חשוב לה שהדברים האלה ימשיכו, כמה הקיצוץ הזה והביטול זה לא טוב.
יואל חסון: ואחר כך כשחוזרים לפה לאווירה שלנו ומתחילים להתווכח מי ייתן פה כמה מאות אלפי שקלים ומי ייתן פה כמה מאות אלפי שקלים.
יואל חסון: מאות אלפי שקלים, חבר'ה, בואו נבין איפה אנחנו נמצאים.
יואל חסון: אז אני חושב, ואני אגב הייתי אמור גם לקבל את רשימת הביטולים – כמה משלחות בוטלו.
יואל חסון: כל משלחת כזאת, תראו גם איזה מדינות, הרי הייחוד גם של הרשות זה שהיא מגיעה למדינות שזה לא מדינות ה-Obvious, שיש בעוד הרבה משלחות אחרות: טייוואן, קוריאה, זה מקומות שזו דרך מצוינת להגיע לאנשים האלה, לחזק את זה בעוד נדבך.
יואל חסון: אני חוזר עוד פעם – כמה מאות אלפי שקלים לכל משרד, זה כל הסיפור.
יואל חסון: ואני עוסק בזה בקדנציה הזו ובקדנציות קודמות.
יואל חסון: בקדנציה הזאת זה קם מהיום הראשון של הקדנציה הזאת ועשיתי שאילתות ומכתבים ותשובות, אני יכול להגיד לכם, כל פעם כל אחד עונה לי משהו אחר.
יואל חסון: סגנית שר החוץ אומרת כן נעביר את הכסף.
יואל חסון: אחרי חודשיים אני מקבל מכתב ממנכ"ל משרד החוץ, לא אני לא מתכוון להעביר את הכסף.
יואל חסון: הסגנית אומרת ככה, המנכ"ל אומר ככה.
יואל חסון: כל אחד עונה תשובה אחרת.
יואל חסון: ראש הממשלה עונה לי, מאוד חשוב, אני בעד הרשות, אני רוצה שהיא תתוקצב.
יואל חסון: אבל הוא שר החוץ, הוא לא נותן הוראה למנכ"ל להעביר את הכסף.
יואל חסון: ובסוף הוא יושב, ואני אומר לכם, יושב, אני יודע את זה מידיעה, מובך אל מול הקאנצלרית, ובאותו רגע מבקש לדעת תשובות.
יואל חסון: וצריך לתת לה תשובות.
יואל חסון: אז אני בא במגמה באמת לפתור את זה ולשים סוף לחוסר יציבות הזו.
יואל חסון: שלא נדבר גם, על פגיעה מתמשכת, שלדעתי יש בה גם היבטים חוקיים בעייתיים מאוד, בעובדי הרשות הזאת, שבחוק מסתמכת על כספי מדינה.
יואל חסון: זה מה שאומר החוק.
יואל חסון: וכל מי שלא עושה ולא מבצע את זה עובר על החוק.
יואל חסון: זאת ההקדמה שלי, ואני באמת רוצה לשמוע את הדברים ואני בא ברצון לפתור את הבעיה, ואני אומר בצורה הכי ברורה – אני לא אנוח עד שאני אפתור את הבעיה הזאת, עד שהרשות הזאת לא תקבל תקציב כמו שצריך.
יואל חסון: ובאמת, אני אשתמש בכל כלי שיש לי כדי שהדבר הזה יקרה.
יואל חסון: כי זה נכון ברמה המהותית, זה נכון לטובת מדינת ישראל, זה נכון כלפי העובדים וזה נכון כי זה מה שהמחוקק רצה.
יואל חסון: זה מה שהריבון, כנסת ישראל קבעה ורצתה ודרשה.
יואל חסון: אני מזכיר לכם, זה לא היה על זה, אף פעם לא היה- - - אגב, אתם יודעים שהרשות הזאת היא מבוקרת על ידי מבקר המדינה.
יואל חסון: מבקר המדינה יכול לבוא לרשות - - - מה ממלא תפקידך.
יואל חסון: בכלל יכולים לבוא אלינו בטענות שלא ממלאים את תפקידה.
יואל חסון: לא יודע, אולי באמת בסוף התהליך אפשר גם ללכת לסעיף 21 - - - יחקור את כל הסוגיה הזו ויעשה דוח מיוחד על הדבר הזה.
יואל חסון: אבל אפשר להימנע מזה, באמת בכסף שהוא כסף במושגים של תקציב מדינה או תקציב משרד הוא מגוחך – כמה עודפים מחולקים פה.
יואל חסון: כמה כספים מוחזרים פה לאוצר בסוף שנה, כמה?
יואל חסון: כולל במשרד החוץ.
יואל חסון: אני יכול להוכיח לכם שאתם כתבתם להם מכתבים שאין לכם כסף לתת להם אתם החזרתם מיליונים, עשרות מיליונים ויותר לתקציב האוצר.
יואל חסון: החזרתם כסף כי לא עשיתם מאה אחוז ניצול כסף, הוצאה כספית.
יואל חסון: פשוט אני רוצה למה זה קורה, מה הבעיה שלכם, מה הסיפור.
יואל חסון: אז בשביל זה באנו ללמוד ואני מקווה מאוד שגם לפתור את הבעיה.
יואל חסון: אני אשמח מאוד דווקא שאריאלה, מנכ"לית הרשות, תציג את המצב של הרשות.
אריאלה גיל: קודם כל אני מודה לך ואני לא חושבת שיש מישהו שיכול היה להציג את זה טוב ממך, ואני רואה שהבחירה שלנו לפני 20 שנה שראיינו אותך למשלחת הייתה מוצלחת.
אריאלה גיל: אומרים, אתם יודעים, שעם שלא זוכר את ההיסטוריה שלו אז אין לו עתיד, אז הרשות הזאת באמת הוקמה על פי החלטת ממשלה לפני 45 שנים.
אריאלה גיל: שר החינוך דאז אהרון ידלין הקים אותה מתוך מחשבה שחילופי הנוער יעזרו לתדמיתה של מדינת ישראל.
אריאלה גיל: זה התחיל עם חילופין עם גרמניה בלבד, כדי לעודד את הדור החדש של אחרי השואה וזה התפתח לכל המדינות שמשרד החוץ חותם איתן על אמנות בילטראליות בשם המדינה.
אריאלה גיל: יש שם סעיף של חילופי נוער וצעירים, שזה המנדט, גילאי 16 עד 35, מנהיגות צעירה, מעצבי דעת קהל, מעצבי מדיניות ובעלי תפקידים אחרים.
אריאלה גיל: הרשות היא ארגון גג כלל ארצי יחידי במדינת ישראל.
אריאלה גיל: מיוצגים בו יותר מ-80 ארגונים שזה כל ארגוני הספורט, תנועות הנוער, הרשויות המקומיות, התאחדות הסטודנטים, מגן דוד אדום, קרן קיימת, החברה למתנ"סים.
אריאלה גיל: לכל ארגון כזה יש נציג ברשות ואנחנו בעצם מייצגים את האינטרס של כולם.
אריאלה גיל: אין עוד גוף כזה בארץ שמייצג את כולם.
אריאלה גיל: לכל אחד בפני עצמו יש אולי חילופין וקשרים בין-לאומיים אבל אין שום גוף שמאחד את כולם יחד.
אריאלה גיל: התפקיד המרכזי שלנו זה לבחור את נציגי ישראל, להשתתף במפגשים בין-לאומיים בחו"ל שאנחנו מקבלים את ההזמנות באמצעות שגרירויות ישראל ומשרד החוץ.
אריאלה גיל: והדבר המהותי ביותר עם היקף הפעילות הגדול ביותר זה לייצג את הארגונים האלה שמחפשים שותפים בחו"ל כדי לקדם חילופי נוער וצעירים על בסיס הדדי.
אריאלה גיל: הדדיות זה אומר שכל משלחת יוצאת צריכה לארח ביקור גומלין.
אריאלה גיל: אנחנו עושים את הקשר בין הארגונים – אם זה מתנ"ס בבית שאן או בבית שמש שמחפש שותף ואין לו דרך להגיע לשותף הוא עושה את זה באמצעותנו כי אנחנו עובדים מול משרדי תיאום בעולם.
אריאלה גיל: בתוך האמנות הבילטראליות כתוב לנו מול מי אנחנו צריכים לפעול וזו עבודה שאנחנו עושים ביעילות, בצניעות, בתקציב, כמו שיואל ציין, צנוע לכל הדעות ולשביעות רצונם של כל השותפים שלנו בעולם.
אריאלה גיל: אנחנו מקבלים רק דברי הלל ושבח על העשייה שלנו ועל העבודה שלנו.
אריאלה גיל: אני יושבת כאן איתכם כי יואל בתור בוגר התכניות כפי שהוא ציין, לא מבינה איך ייתכן שאחרי 30 שנה של שיתוף פעולה שיש לנו, למשל, עם מחלקת המדינה בוושינגטון, שלפני שבועיים ביקרו בבית הזה משלחת של State senators מארצות הברית שביקרו קודם ברשות הפלשתינית ובמצרים, ורצו לבקר בישראל, ומדינת ישראל לא מצאה 50,000 שקלים כדי לארח אותם.
אריאלה גיל: מבחינתם זה הפרה של הסכם שנחתם בין מדינות לפני 30 שנה.
אריאלה גיל: אנחנו חתומים על ההסכם הזה.
אריאלה גיל: ברגע שההדדיות לא מתקיימת והסנאטורים האלה הגיעו לפה על חשבונם זה הפרה של הסכם.
אריאלה גיל: איך אנחנו יכולים לעמוד מול הדבר הזה?
אריאלה גיל: אנחנו מדברים על סכומים זעומים בכל קנה מידה ובכל דרך שתסתכלו על זה.
אריאלה גיל: איך משרד החוץ יכול אחרי 15 שנים של עבודה אינטנסיבית מול סין, שלא רצו לקיים איתנו חילופין בגלל משבר אחר, בגלל הפלקון שלא מכרנו להם ובגלל הוטו שאמריקה הנחיתה עלינו בעניין הזה – ו-15 שנים משרד החוץ עובד כדי לחדש את הקשר הזה, וכשרוצה להגיע לפה נשיא הפדרציה של סין אין לנו תקציב לארח אותו?
אריאלה גיל: זה ביזיון.
אריאלה גיל: יש לנו אחריות.
אריאלה גיל: אני נמצאת פה כי אני מרגישה אחריות.
אריאלה גיל: אני מודה לשותף הנאמן שלנו ולאחרים שנמצאים פה מתוך אמונה בעשייה.
אריאלה גיל: יש לנו אחריות כלפי הדור הבא, כלפי הדור הצעיר, לתת להם משהו, להשאיר פה משהו עבורם.
אריאלה גיל: אנחנו לא עושים את זה בשביל עצמנו, אני לא פוליטיקאית ואני לא מתמודדת לשום תפקיד, אנחנו עושים את זה כדי להשאיר משהו אחרינו לדור הזה.
אריאלה גיל: אנחנו מדברים על צעירים איכותיים שעושים שם טוב לישראל ומראים את פניה היפות של הארץ הזאת בכל מקום ובכל מפגש.
אריאלה גיל: הקשר הבלתי אמצעי הזה הוא קשר שאין לו תחליף.
אריאלה גיל: לא פייסבוק ולא אינטרנט ולא שום דבר אחר - -
אברהם נגוסה: ה-50,000 שאת אומרת, למה זה?
אריאלה גיל: כדי לארח את משלחת.
אברהם נגוסה: מה למשל?
אריאלה גיל: למשל: הסעה, הדרכה, להיכנס ליד ושם ולקבל אוזניות, בית מלון, מדריך שיקח אותם לים המלח ומצדה.
יואל חסון: במסגרת ההסכם זה החלוקה.
יואל חסון: בדרך כלל בהסכם בין המדינות את ההטסה וההגעה לפה מי שמגיע משלם ואת האירוח פה הצד המארח משלם, זה ההסכם.
אריאלה גיל: זה תמיד בין כל המדינות זו ההדדיות.
אריאלה גיל: כל צד משלם כרטיסי טיסה והאירוח הוא על חשבון הארגון הוא המדינה המארחת.
אריאלה גיל: זה התנאי תמיד.
אריאלה גיל: לנו כארגון גג גם יש משלחות.
אריאלה גיל: המשלחות שלנו זה בערך 10 או 15 משלחות בשנה שאנחנו אחראים על הביקור של ארגוני הגג.
אריאלה גיל: באמצעותנו כל הארגונים שציינתי מקיימים חילופין שההיקף שלהם זה כ-8,000 צעירים מדיי שנה של הגופים השונים שאנחנו מייצגים אותם.
יואל חסון: נפתלי דרעי, כאן מהרשות.
נפתלי דרעי: אני דירקטור ברשות ובתפקידי אני מזכ"ל מועצת תנועות הנוער, זה ארגון גג של תנועות הנוער.
נפתלי דרעי: בעבר שנים רבות הייתי בהנהלת המועצה לחילופי נוער, פירקתי אותה, הייתי יושב ראש שלה ולפי בקשת שר החינוך דאז, גדעון סער, הקמתי את הרשות ב-2013.
נפתלי דרעי: ומאז אני מכהן כדירקטור.
נפתלי דרעי: אני מתגעגע לימים שהיינו גוף נתמך.
נפתלי דרעי: אני חשבתי, אמרת, יואל, שהחוק נועד לפתור את הבעיה, הוא סיבך את הבעיה.
נפתלי דרעי: כי כשהיינו גוף נתמך היה סעיף קטן של כמה מאות אלפי שקלים, אף אחד לא התעסק איתו, היינו רבים עליו אבל מקבלים אותו כל שנה וממשיכים בעבודה שלנו.
נפתלי דרעי: ובא החוק והיינו בטוחים שבא לציון גואל, ומ-2013 עד היום אין שנה שאנחנו לא מזיעים ויורקים וכל מה שנדרש כדיי לקבל, לפעמים זה בסוף השנה בדצמבר, לפעמים בשנה אחרי, את התקציב של שנה קודמת.
נפתלי דרעי: והייתה לנו ביקורת, אני לא יודע בדיוק איזה גוף שאחראי על ניצול תקציב בא אלינו בטענות, איך אתם לא מנצלים את התקציב.