GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: אנחנו לא שם כדי להגיד את זה בשמנו בכלל.
קריאה: אני יודע שאני לא יכולתי לבוא לתור לאורולוג כשאני בכלל עושה ניתוח עליון, ניתוח בחזה שלי, ואני חייב ללכת לאורולוג.
קריאה: אני לא יכולנו לבוא לאורולוג הזה כי הייתי חייב להיות בבחינה כי אני סטודנט, והמייל שקיבלתי היה "אין מה לעשות, אתה מחויב להיות בכל התורים שקשורים לוועדה ללא קשר לניתוח", אבל זה דוחה לי את כל התהליך כי בזה שאני נאלצתי לדחות את התור כדי לבוא לבחינה, כי אני גם סטודנט נוסף לכל שאני טרנס, הייתי צריך לבחור בין השניים ואני בדרך כלל בוחר בוועדה כשאני צריך לבחור בין האם לבוא ללימודים או לא, אני בוחר בוועדה כי זה לבחור באם לחיות בתוך הגוף שלי או לא, אבל הפעם בחרתי בלהיות בבחינה הזאת וזה גובה מחיר, אז אני מבין שהאמרה פה היא קשורה לציניות שלנו.
שלי יחימוביץ': לא, ההאשמה בציניות הייתה כלפינו.
קריאה: זה לא משנה, הנקודה היא שגם אנחנו הצפנו את זה, חברות וחברי הקהילה שלי, מהמקום שזה הדבר היחידי שיש לנו להיאחז בו כרגע כי אלה הכוחות שיש לנו, וזה לא קשור לאם חוקרים אותנו או לא.
קריאה: לא מזמינים אותנו ברווח סביר כדי לבדוק בכלל האם אני מספיק טרנס לאורך הזמן שעובר.
שלי יחימוביץ': דיברת יפה מאוד.
שלי יחימוביץ': ד"ר רויטל עמיעז, את רוצה לענות לו?
רויטל עמיעז: כן.
רויטל עמיעז: אנחנו בוועדה, ד"ר אלון לירן שלא נמצא כאן וחברי ועדה אחרים יזמו אירוע לתת את כל הטיפולים ב-, one stop shop, שמישהו יבוא יום אחד ויתנו לו.
רויטל עמיעז: גם לגבי טופס 17 דובר, שבעצם צריך להוציא טופס 17 לכל מטפל.
רויטל עמיעז: רצינו לעשות שיהיה איזשהו טופס 17 מאוגד ושאפשר יהיה לחסוך, שיבוא יום אחד או יומיים ואפשר לראות את כל המומחים, אבל דבר כזה דורש שיהיה תקן ושאנשים ישבו במרפאה ספציפית לטרנסים וזה יהיה באותו יום.
רויטל עמיעז: זו תוכנית שאנחנו רוצים לעשות אבל אנחנו זקוקים לתמיכה כדי לעשות אותה.
רויטל עמיעז: ככה כל אחד יושב במרפאתו וצריך להגיע אליו.
רויטל עמיעז: אני מבינה את זה ואני מסכימה.
קארין אלהרר: מה חסר לכם?
שלי יחימוביץ': איך אנחנו יכולים לעזור?
שלי יחימוביץ': למי אנחנו צריכים לפנות?
רויטל עמיעז: זה הצעד הבא שחשבנו עליו, לעשות אותו.
רויטל עמיעז: כל פעם אנחנו נלחמים קדימה על משהו נוסף וזה באמת דבר שאנחנו חושבים עליו.
קארין אלהרר: אנחנו רוצים לעזור לכם לקדם אותו.
קארין אלהרר: מה חסר?
רויטל עמיעז: חסרים לנו תקנים.
רויטל עמיעז: צריך להכין תוכנית.
אורי שוורץ: אולי מקום יותר תקנים שילך לאורולוג, פשוט שלא ילך לאורולוג אם הוא עושה ניתוח עליון.
קריאה: אני לא צריך את התור לאורולוג כשאני עושה ניתוח עליון.
אורי שוורץ: אולי צריך לתעדף את התקנים שקיימים.
רויטל עמיעז: האורולוג הוא חבר ועדה.
רויטל עמיעז: הוא יושב בוועדה.
אלישע אלכסנדר: על פי הנוהל לא חייבים ללכת אליו.
אלישע אלכסנדר: אפשר לוותר על זה.
רויטל עמיעז: לפי הנוהל שכתבנו וגם לפי מה שאני יודעת, צריך לראות את כל חברי הוועדה.
שלי יחימוביץ': אני תיכף אפנה אליכם.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אותך בעניין אחר.
שלי יחימוביץ': אתם פרסמתם במאי 2014 חוזר להסדרת ניתוחים לשינוי מין.
רויטל עמיעז: משרד הבריאות הוא זה.
שלי יחימוביץ': כן, משרד הבריאות, ושם נכתב שהוועדה תגבש ותפרסם נוהל פנימי לפעילותה, והנוהל הזה היה אמור לפרט את סמכויות הוועדה, את סדרי עבודתה, להקל על חוסר הוודאות בתהליך וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים היום ב-2018, בואכה 2019 והנוהל הזה עדיין לא פורסם.
שלי יחימוביץ': מה מונע מבעדכם לפרסם את הנוהל?
רויטל עמיעז: זה הנוהל כאן.
רויטל עמיעז: באמת בעקבות הוועדה הקודמת עשינו עוד סיבוב של עדכונים של השינויים שעשינו, ועכשיו יש את השינויים הנוספים של גיל 16 ושל הוועדה ללא ניתוח ואנחנו רוצים להכניס אותם לנוהל.
רויטל עמיעז: לפרסם את הנוהל צריך אישור של משרד הבריאות ואחר כך עוד פעם אנחנו נצטרך לעדכן אותו.
שלי יחימוביץ': כלומר, יש טיוטת נוהל חדשה שעדיין לא אושרה?
רויטל עמיעז: נכון.
שלי יחימוביץ': ואם אנחנו נקיים ישיבה עוד חודשיים, אתם כבר תוכלו לבוא ולבשר לנו שהנוהל אושר?
רויטל עמיעז: אנחנו מקווים.
שלי יחימוביץ': מה עוצר בעד פרסום הנוהל ואישור שלו?
רויטל עמיעז: א', אם אנחנו נכניס את גיל 16, אז זה דורש התארגנות של ועדה רב-מקצועית שתדון בעניין, ואם אנחנו נאשר אותו ככה כמו שכתוב כיום, אז אנחנו נצטרך עוד כמה חודשים לעדכן אותו שוב.
שלי יחימוביץ': אתם לא רוצים לפרסם אותו כשהוא מתייחס רק ל-18 ומעלה.
שלי יחימוביץ': ואם תפרסמו אותו כשהוא מגיל 16 ומעלה, זה כבר דורש היערכות מיוחדת.
שלי יחימוביץ': נינה הלוי, בבקשה, נציגת הציבור בוועדה להשמה מגדרית.
שלי יחימוביץ': שאלה לי אליך, אתם תסכימו שהנוהל יפורסם כבר, לאלתר, כשהוא חל על גיל 18 ומעלה ואחר כך, אחרי היערכות נאותה יתוקן לגיל 16?
נינה הלוי: אני קודם כול רוצה להבין באיזה נוהל מדובר, כי לפחות הנוהל שאני השתתפתי בכתיבתו היה הנוהל של הוועדה של הניתוחים.
נינה הלוי: האם אתם מדברים על שינוי נוהל הוועדה של הניתוחים והכללת גילאי 16 ומעלה?
רויטל עמיעז: כן, הנוהל לגמרי מסוים.
רויטל עמיעז: יש פה רק מחלוקת על משפט שכתוב שהוועדה תסייע לאנשים מתחת לגיל 16 לקבל הורמונים.
רויטל עמיעז: אם אתם רוצים, נאשר את זה ככה.
נינה הלוי: זה הנוהל של הניתוחים?
רויטל עמיעז: כן, זה הנוהל.
נינה הלוי: אני חושבת שאני בעד קודם כול לפרסם נוהל ואז להתמודד הלאה.
רויטל עמיעז: אני יודעת, את שותפה עיקרית בכתיבתו, נינה.
שלי יחימוביץ': יש מישהו שמתנגד לפרסום הנוהל כל עוד הוא לא חל מגיל 16 ומעלה?
קריאה: 16 להורמונים, לא 16 לניתוחים.
רויטל עמיעז: 16 להורמונים.
קריאה: יש לנו הורמונים ממקום אחר.
קריאה: נשמח לפרסום הנוהל.
שלי יחימוביץ': הנה, בבקשה.
נינה הלוי: זה כבר קיים, זה כבר נמצא.
שלי יחימוביץ': הציבור שאתם מכוונים אליו מוכן שתפרסמו את הנוהל מגיל 18 ומעלה.
שלי יחימוביץ': לדעתי אפשר לפרסם אותו כבר מחר.
רויטל עמיעז: צריך אישור של הלשכה המשפטית.
שלי יחימוביץ': מה התגובה שלכם לזה?
קריאה: אני לא ראיתי את הנוהל.
שלי יחימוביץ': אתם לא מדברים ביניכם?
רויטל עמיעז: התחלפו היועצים המשפטיים במשרד הבריאות.
אורי שוורץ: זה תהליך עבודה.
שלי יחימוביץ': חברים, מה זה תהליך עבודה?
שלי יחימוביץ': קודם כול עברו ארבע שנים.
שלי יחימוביץ': שנית, פה נאמר מפורשות שהדבר שמונע את פרסום הנוהל, העובדה שרוצים להכניס גם את גיל 16.
שלי יחימוביץ': אומר פה הציבור שלמענו הנוהל הזה נכתב, שהם כרגע בשלב הזה מעדיפים שתפרסמו נוהל מגיל 18 ומעלה ואחרי זה תתעסקו עם 16, כלומר המכשול שעומד לנגד עיניכם הוסר, אז מדוע לא לפרסם כבר מחר את הנוהל כמות שהוא?
שלי יחימוביץ': לא אכפת לי שתתייעצו ביניכם, אבל תנו לי תשובה.
רויטל עמיעז: לא, גם התחלפו היועצים המשפטיים.
שלי יחימוביץ': הבנתי, התחלפנו היועצים המשפטיים, ולגופו של עניין?
שלי יחימוביץ': אני מאפשרת לכם דקה של התייעצות פה.
אורי שוורץ: אנחנו מבקשים לעדכן במועד מאוחר יותר.
שלי יחימוביץ': אוקי, בסדר, אנחנו מצפים לתשובה מכם אחרי ישיבת הוועדה.
אורי שוורץ: תוך כמה ימים.
שלי יחימוביץ': תוך כמה ימים אנחנו נראה פריצת דרך ואני מודה לכם על העמדה שלכם.
שלי יחימוביץ': אלה, את רוצה להוסיף משהו בקצרה?
אלה אמסט: אני חושבת שעוד שבוע בדיוק, ב-20 בנובמבר חל יום הזיכרון לקהילה הטרנסג'נדרית ולכל הקהילות הטרנספוביות ונראה לי שזה יהיה תאריך מאוד יפה לפרסום הנוהל.
שלי יחימוביץ': צודקת.
שלי יחימוביץ': חברים, אני מבקשת, מי שרוצה לדבר מוזמן להירשם בצורה מסודרת אצל מנהלת הוועדה.
שלי יחימוביץ': נינה, את לא סיימת.
נינה הלוי: כן, אני ממש עוד לא התחלתי, תכלס.
נינה הלוי: קודם כול שאלה.
נינה הלוי: אותה ועדה מקצועית שנועדה באמת לאבחן ולאשר שינוי מין ללא ניתוח, על פי אלו אמות מידה מקצועיות היא בוחנת מגדר?
נינה הלוי: האם יש מומחים למגדר בוועדה ומה האטימה בין נוכחותי כנציגת ציבור בוועדה שמאשרת ניתוחים, ששם אני יכולה לשבת, לבין הכרח שלא אהיה או מישהו אחר מטעם הקהילה, שלא יהיה נציג ציבור באותה ועדה שבעצם מאשרת לגשת למשרד הפנים ולשנות תעודת זהות?
נינה הלוי: אכן מדובר בדיני נפשות כשאנשים טרנסג'נדרים מסתובבים עם מסמכי זיהוי שלא תואמים את זהותם, אבל אני לא כל כך מבינה מה פה הפורום המקצועי שכל כך חייב להיות הרמטי, שאי אפשר לכלול נציגת ציבור בתוכו.
נינה הלוי: זו שאלה אחת.
נינה הלוי: אולי אתם רוצים להגיב לזה קודם?
שלי יחימוביץ': כן, כי קיבלנו תשובה, "ככה".
שלי יחימוביץ': "ככה".
שלי יחימוביץ': למרות שזה נשאל שוב ושוב ושוב, בכל זאת איכשהו התשובה היא לא מספקת.
קארין אלהרר: לא נתתם נימוק.
אורי שוורץ: זו ועדה מקצועית, זו לא ועדה דמוקרטית.
קארין אלהרר: אתה יודע בכמה ועדות מקצועיות יושבים נציגי ציבור?
אורי שוורץ: אז יש שאלה טובה אם באמת היה מקום להכניס בוועדה עם הניתוחים, אבל זה קיים בוועדה עם הניתוחים.
שלי יחימוביץ': בואו נתקדם.
שלי יחימוביץ': קודם כול, הוועדה תפנה ותבקש בכל זאת לשקול מחדש להכניס נציג ציבור.
נינה הלוי: אוקי.
נינה הלוי: אני רוצה לדבר קצת על המצב של הוועדה של הניתוחים.
נינה הלוי: מספר הניתוחים המבוצעים עלה מאחד לשניים בחודש.
נינה הלוי: אנחנו מאוד מברכות ומברכים על זה.
נינה הלוי: עדיין זה בכל לא עומד מול הביקוש לניתוחים וגם צריך לשים לב לזה שבעצם כיום בארץ באופן סדיר נערכים רק ניתוחי שינוי אברי המין מזכר לנקבה.
נינה הלוי: השינוי מנקבה לזכר לא נעשה בכלל.
נינה הלוי: אין צוות שמוכשר לזה בארץ.
נינה הלוי: גם הניתוחים נערכים רק על ידי צוות אחד של שני רופאים בבית חולים אחד במדינה, ששוב, מקציב לנו מספר מאוד מצומצם של חדר ניתוח, וכל יום כזה שהולך לאיבוד מאיזושהי סיבה, זו אבדה גדולה מאוד.
נינה הלוי: דבר שני, הניתוחים שנערכים, כל ההסתכלות עליהם היא לא נכונה כי צריך לראות את הניתוחים ואת כל התהליך הזה בעיניים שיקומיות.
נינה הלוי: צריך ליווי, צריך הדרכה, צריך לעזור למנותחות אחרי הניתוח במשך חודשים ארוכים.
נינה הלוי: בעצם הוועדה היא רק ועדה שמאשרת ניתוחים, מחלקה מנתחת.
נינה הלוי: בחורה באה, מתנתחת.
נינה הלוי: אני צריכה גם להגיד שמכיוון שהוועדה, בסופו של דבר תפקידה הוא תפקיד של שומרת סף, הוועדה לא מקבלת חיווי אמיתי מאנשים על הבעיות שלהם, על המצבים שלהם, על המצוקות שלהם ובעצם מגיעים אנשים לניתוחים עם מצוקות מאוד קשות ובעצם מנותחים ונשלחים אחר כך תכלס לרחוב או למצבי סיכון, ובעצם אנחנו פה בכוחותינו הדלים, נציגי הקהילה, שוברים את הראש על מה לעשות עם אותה מנותחת שעכשיו המשפחה הודיעה לה שהיא לא יכולה לחזור הביתה, נהייתה אובדנית, אושפזה במחלקה פסיכיאטרית ונשלחה בדיוק מכיוון שהאשפוז הוא בדיוק על פי מחוז המגורים, נשלחה חזרה לבאר שבע, שם היא נמצאת כרגע בסיכון מהמשפחה שלה הבדואית, זאת אומרת יש פה מצב שצריך להקצות ליווי פסיכו-סוציאלי למנותחות, ליווי שלא תלוי בגורם שהוא שומר סף וצריך להקציב הדרכה של אנשים כמוני שעושים את זה כרגע בהתנדבות, שעוקבים ותומכים ונמצאים עם המטופלות בחודשים הארוכים מאוד של השיקום אחרי ניתוח.
נינה הלוי: אני עושה את זה כרגע בהתנדבות.
נינה הלוי: זה לוקח כמעט את כל זמני.
נינה הלוי: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': בל אגם מארגון איגי, בבקשה, מלווה תחום טרנס.
בל אגם: שלום לכולם, אני רק אתחיל מזה שקודם כול ברכות לך שלי וקארין, כל מי שנמצא כאן ומזמנו כדי להשקיע בקהילה הטרנסג'נדרית, ואני מברכת על זה ויודעת כמה חשובה לך בכלל הקהילה הלהב"טית, ותודה על כל זה וגם לך.
בל אגם: אני רוצה דווקא לא לבוא בטענה למישהו או רגע להגיד מי לא בסדר או למי אכפת פחות או מי עושה פחות או יותר.
בל אגם: אני הייתי רוצה לדבר על כולנו, אם אנחנו באמת מבינים את כל הנושא הזה של השינוי המגדרי בתעודת זהות.
בל אגם: נערה טרנסג'נדרית שמתחילה את הדרך שלה, בדרך כלל מתחילה את הדרך עם 90% מכשולים.
בל אגם: משפחה שמנדה אותך בגיל 14-15 לרחוב, חברה שדוחה אותך, מקומות עבודה שדוחים אותך, בתי ספר, החברה, החברים שלך, הילדים בשכונה.
בל אגם: להיות בכלל נער או נערה טרנסג'נדרית בתחילת הדרך זה אחד הדברים הכי קשים ומורכבים שקיימים בכלל בבן אנוש במדינה הזאת.
בל אגם: התקווה היחידה שיש היום לנערה טרנסג'נדרית בחיים שלה זאת המדינה שלה, זה האנשים, זה קופות החולים, האנשים שמלווים נער או נערה טרנסג'נדרית בארגונים.
בל אגם: זה המקום היחיד בחיים שיש לנערה הזאת כדי להרגיש שיש לה מישהו שמחבק אותה או מציל אותה או נמצא שם בשבילה.
בל אגם: גם המקום הזה היום לא מספיק מחבק ולא מספיק נותן מענה ולא מספיק קיים.
בל אגם: אני מלווה בשנים האחרונות מעל 100 בנות טרנסג'נדריות שפגשתי בחיי, ליווי אישי, נערות שמסרבות להגיע לבתי חולים כשהן חולות או לא מרגישות טוב ומתמודדות לבד בבית, לוקחות אנטיביוטיקה ותרופות שמאוד מסוכנות ב"שחור" רק כדי לא ללכת לבית חולים שרופא או רופאה יפתחו תעודת זהות ויפנו אליה בלשון זכר או יגידו לה, פה כתוב זכר אז נצטרך לפנות או לדבר אלייך בצורה הזאת.
בל אגם: אני לא רק מדברת על זה.
בל אגם: לא הולכות לבדיקות בכלל שקשורות למחלות מין, בדיקות שפוגעות אחר כך בחייהן ובבריאות שלהן, רק כי כאן בספח הקטן הזה כתוב את המילה זכר וכמה הדבר הקטן הזה והמילה הזאת יכולה להשפיע על נערה ועל אורח החיים שלה.
בל אגם: בואו נלך בכלל על שדה התעופה.
בל אגם: נערה או בכלל או כל אדם טרנסג'נדר, אישה טרנסג'נדרית הולכת לשדה תעופה, נוחתת בלונדון או בכל מקום בעולם, פותחת את הדרכון ומסתכלים עליה בצורה מבזה, בצורה של רגע, מה שכתוב פה ומה שאנחנו רואים זה לא אותו דבר.
בל אגם: זו השפלה לכל דבר.
בל אגם: גם מבט על מה שכתוב בתעודת זהות הוא השפלה גם אם לא אומרים מילה ורק מסתכלים, יש פה השפלה.
בל אגם: בואו נדבר על משטרה שברגע שאת נעצרת בדרך לבדיקת רישיון או משהו ופותחים לך תעודת זהות, המון פעמים מלגלגים לך, המון פעמים צוחקים, רגע, אבל כתוב כאן גבר, מה את גבר?
בל אגם: או כל מיני דברים כאלה.
בל אגם: חבר'ה, זה לעבור התעללות.
בל אגם: אתם צריכים להבין, זה מעבר לאני מרגישה אישה או כתוב זכר או נקבה בתעודת הזהות, זו התעללות נפשית, חברתית שאדם עובר יום יום רק בגלל מה שכתוב לו בתעודת הזהות.
בל אגם: אני לא מדברת על מה שדיברתם על הוועדה עצמה, שצריך כאילו לאשר אותך אבל במשך שנתיים לאשר את זה שאת טרנסג'נדרית.
בל אגם: לא נראה לי שאנשים קמים בבוקר ואומרים, ואוו, אולי אני אלך לוועדה ואני אעבוד עליהם שאני אישה, אני אשיג איזשהו משהו ואז אולי אני אהפוך להיות אישה, נעשה צחוקים.
בל אגם: מדובר פה על דבר רציני.
בל אגם: דרך אגב, לא שאני מורידה מערכיכם כאנשים מקצועיים, אבל אם הייתה נינה למשל, אישה שיושבת בוועדה של ההחלטה הזאת, דווקא לי נראה שהיא הרבה יותר מקצועית מדוקטור ומרופא, מפסיכולוג, כי היא מכירה מה זה נפש של להיות אדם טרנסג'נדר.
בל אגם: אף פסיכולוג ואף רופא ואף בן אדם בדרג הכי גבוה לא יכול להבין פסיק מנפש של אדם טרנסג'נדר.
בל אגם: רק אדם טרנסג'נדר יכול להבין את זה.
בל אגם: לא משנה מה יהיה ומה יקרה, אנחנו נמשיך להילחם למען הקהילה שלנו ונמשיך להילחם למען הטוב והצדק, ותודה לכל מי שנמצא כאן היום.
שלי יחימוביץ': באמת היה חשוב לשים את הדברים במסגור הנכון כי יש מי שיכול לחשוב ששינוי סעיף מגדר בתעודת זהות הוא איזה משהו שולי וטכני, ואת באמת היטבת להסביר עד כמה הוא משמעותי וכמה קשיים הוא עורם וכמה סבל נוסף ומיותר זה מערים.
בל אגם: זה כאילו נראה שזה האותיות הקטנות, אבל זה לא.
שלי יחימוביץ': נכון, אז זה לא ואת הסברת את זה יפה מאוד.
שלי יחימוביץ': רשות האוכלוסין, אלי לוי, מנהל תחום מרשם ודרכונים.
אליהו לוי: שלום, אני אתן נתונים.
אליהו לוי: פספסתי קצת את ההתחלה.
שלי יחימוביץ': תגיד לי איפה הדברים עומדים מבחינתכם.
שלי יחימוביץ': מה ששמענו פה ממשרד הבריאות זה שיש שינוי.
אליהו לוי: יש שינוי.
שלי יחימוביץ': במקום להמתין שנתיים מרגע הפנייה לוועדה, הזמן קוצר לחצי שנה תוך אמירה שהוועדה גם חופשית להחליט שבאופן מיידי יהיה השינוי בתעודת הזהות.
אליהו לוי: אנחנו מקבלים את התעודות בסוף התהליך, בסוף הוועדה, כשהוועדה מאשרת.
אליהו לוי: בינואר האחרון הבנתי שעדכנו את הנוהל ובעקבות זה התחלנו לקבל אישורים מהוועדה.
אליהו לוי: מינואר עד היום, עד סוף אוקטובר קיבלנו 150 אישורים לשינוי מין.
שלי יחימוביץ': תגיד שוב, מינואר?
אליהו לוי: מינואר השנה קיבלנו ממשרד הבריאות כ-150 - - -
שלי יחימוביץ': שזה יותר מהרגיל?
אליהו לוי: הרבה יותר.
אליהו לוי: במהלך שנת 2018 עד סוף אוקטובר עודכנו 126 שינויי מין כששנה קודם היה 26 ושנה קודם היה 21, כלומר זה פי 500, עלייה של 500%.
אליהו לוי: ככל שאנחנו מקבלים את האישורים ממשרד הבריאות, אנחנו מזמנים את האנשים אלינו וקובעים איתם על מנת לשנות את הסעיף בתעודת הזהות.
אליהו לוי: בנוסף לזה שהם יכולים להגיע באופן עצמוני, אנחנו יוצרים איתם קשר, קובעים איתם מועד, הם מגיעים.
אליהו לוי: בנושא הזה עברנו כברת דרך.
אליהו לוי: לגבי הדרכות בלשכות – בעקבות שינוי הנוהל ובעקבות בקשה של מבקר המדינה והביקורת הפנימית שלנו וגם בהמשך לדיוני הוועדה הקודמת, הפקנו את הנוהל, ביקשנו מהלשכות לעשות יום הדרכה ייעודי לנושא הזה.
אליהו לוי: יום רביעי בחודש פברואר הוקדש לנושא הזה של קריאת הנוהל, למידת הנוהל.
אליהו לוי: ככל שעלו שאלות מהשטח, נתנו פתרונות.
שלי יחימוביץ': ומי השתתף?
שלי יחימוביץ': זה היה יום עיון?
אליהו לוי: יום עיון שמנהלי הלשכות הדריכו את העובדים לגבי הנוהל.
אליהו לוי: היה פה שינוי מאוד מהותי.
שלי יחימוביץ': מתי זה היה?
אליהו לוי: במהלך פברואר.
אליהו לוי: בימי רביעי תהיה לנו פעילות בבוקר.
אליהו לוי: יש לנו הדרכות וביקשנו שההדרכות יהיו לנושא הזה של נוהל שינוי מין.
יעל כהן-פארן: זה לוקח זמן רב לשנות את המין?
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על זה מתחילת הישיבה.
אליהו לוי: אנחנו בסוף התהליך.
אליהו לוי: כשמשרד הבריאות נותן את התעודה הציבורית שאפשר לשנות את המין, ברגע שהוא מגיע אלינו, השינוי מבוצע, אבל אנחנו תלויים בתעודה.
שלי יחימוביץ': מהרגע שאתם מקבלים את החלטת משרד הבריאות, אתם מבצעים את הנוהל, כלומר אצלכם אין איזה צוואר בקבוק.
אליהו לוי: לא רק שאין צוואר, אנחנו מזמנים אותו, כלומר אנחנו פונים לאותו אחד או אותה אחת, מזמנים אותה ללשכה, שזה לא קיים בשירותים אחרים שלנו.
אליהו לוי: נישואין, גירושין, זה לא קיים, רק בנושא הזה.
שלי יחימוביץ': יפה, כל הכבוד.
שלי יחימוביץ': חברת הכנת יעל גרמן, את מודעת להתפתחויות?
יעל גרמן: כן, למרות שהייתי בוועדה אחרת ואני מתנצלת שלא הייתי כאן, אז קיבלתי עדכון על הבשורות.
יעל גרמן: בעיניי זאת בשורה, אבל קודם כול אני באמת רוצה להודות לך על ההתמדה, על כך שפעם אחר פעם, זו הישיבה החמישית.
שלי יחימוביץ': כן, וגם לקארין.
יעל גרמן: קארין התחילה וזה שאת ממשיכה זה דבר בלתי רגיל.
יעל גרמן: אני יכולה רק לומר שבכל המפגשים שיש לי עם הקהילה, זו אחת הבעיות האקוטיות, כי זה למעשה הזהות.
יעל גרמן: בן אדם אומר, מה, אני אישה.
יעל גרמן: אתה, אל תכריח אותי שיהיה לי כתוב בתעודת הזהות גבר וגם אל תפנה אלי כגבר, כי יש לזה משמעויות.
יעל גרמן: זה אולי באמת הדבר הראשון והמשמעותי ביותר שבכל המפגשים שיש לי עם החברים והחברות פה, הם מעלים את זה כצורך ראשוני.
יעל גרמן: כמו שאני אומרת של הזהות, של הגדרת הזהות שלהם, אז אני מברכת על זה ואני מאוד מקווה שמה שאנחנו שומעים כאן באמת יתגשם ושיום אחד יבואו גם ולא צריך יהיה אישורים אלא פשוט אדם על פי הרגשתו יוכל לבוא ולהודיע אם הוא גבר או אישה וכך אנחנו נתייחס אליו ולאליה.
שלי יחימוביץ': אוקי, תודה יעל.
יעל כהן-פארן: כן, אני גם מתנצלת שהגעתי באיחור והייתי בדיונים אחרים, אבל אני בכלל רוצה להעלות את השאלה מדוע נדרש לסמן בתעודת הזהות המין של האדם?
יעל כהן-פארן: באמת שאלה בסיסית.
יעל כהן-פארן: תעודת זהות נועדה לזיהוי.
יעל כהן-פארן: אתה רואה תמונה, יש שם.
יעל כהן-פארן: היום עם הביומטרי יש אפילו טביעת אצבע.
יעל כהן-פארן: האם הצורך הזה בזיהוי של זכר ונקבה נדרש בכלל בימנו הטכנולוגי.
יעל כהן-פארן: הייתה לי הרבה ביקורת על התהליך הביומטרי, אבל בוא נגיד, זה מאחורינו.
יעל כהן-פארן: אני לא באה בטענות עכשיו.
יעל כהן-פארן: אף פעם, אגב, לא התנגדנו לתעודה חכמה אלא רק למאגר, אז אני שמה את זה בצד.
יעל כהן-פארן: התעודה החכמה, היום מגיע בן אדם, למה צריך להיות לו כתוב בכלל בתעודה זכר או נקבה?
יעל כהן-פארן: אולי אפשר מראש לחסוך את כל הדיונים האלה, ואני גם מברכת על קיומם והתקדמותם וההתקדמות, אבל לא צריך בכלל.
יעל כהן-פארן: יש היום זיהוי כל כך ברור.
יעל כהן-פארן: אם זה נדרש לשם הזיהוי, היום אנחנו בעידן אחר.
יעל כהן-פארן: אגב, אני הגשתי על זה הצעת חוק שימחקו, אני לא יודעת אם היא תעבור כמובן.
יעל כהן-פארן: בואו נודה על האמת, אין לה הרבה סיכוי, אבל שימחקו את הזיהוי הזה.
שלי יחימוביץ': הכוח מניע הגדול ביותר את האנושות הוא רעיונות וחלומות ולא שום דבר אחר.
שלי יחימוביץ': קודם מציבים אותם ואחר כך פותרים להשיג אותם, אז זה יפה מאוד.
יעל כהן-פארן: אבל באמת בעידן של הטכנולוגיה של היום, האם זה נדרש.
אליהו לוי: כתוב אצלכם, זה החוק.
אליהו לוי: חוק המרשם קובע שפרט אמין הוא פרט מרשם וחלים עליו כל הכללים.
אליהו לוי: תקנות המרשם קובעים שפרט המין ירשם בתעודת הזהות.
אליהו לוי: בנוסף, זה נרשם גם בדרכון ולא ציינתי את זה.
אליהו לוי: זה נרשם כי בתקנות רשום פרט המין.
אליהו לוי: דרך אגב, זו גם הנחיה של ארגון התעופה הבינלאומי.
קריאה: יש אפשרות לאיקס.
אליהו לוי: בסדר.
שלי יחימוביץ': חברים, זו לא הכתובת.
שלי יחימוביץ': זה משהו שיקרה בחקיקה מאוד מאומצת.
שלי יחימוביץ': אני גם לא אתקיל את משרד המשפטים בשאלה מה עמדתם כי הם לא התכוננו לזה.
שלי יחימוביץ': מדובר בשינוי ואני תומכת בו, שינוי מבורך.
בל אגם: שהוא כללי גם.
שלי יחימוביץ': הוא כללי והוא קשור גם למדינות אחרות.
שלי יחימוביץ': אני שוב מתנצלת, הוועדה הזאת מאוד ממוקדת.
שלי יחימוביץ': כמו שאתם רואים, המיקוד הזה מניב פירות.
שלי יחימוביץ': סיון לוי, בבקשה, תציגי את עצמך, ספרי על עצמך.
סיון הלוי: היי לכולם, אני סיון.
סיון הלוי: אני אספר לכם חוויה אישית שלי בכללית, שעדיין גם לא קיבלתי עליה משוב.
סיון הלוי: אני אקרא את זה, ברשותכם, כי אני אצליח לבטא את עצמי בצורה הכי טובה ככה.
סיון הלוי: בתאריך 23 באוקטובר בשעה 08:30 בבוקר הגעתי לצורך קבלת שירות כאורחת במרפאת ברקמן ברחוב חיים עוזר בפתח תקווה.
סיון הלוי: כשישבתי מול פקידת הקבלה הגיעה אליה פקידה נוספת ובאופן מופגן שאלה את חברתה בנוכחותי, זוכרת את הבחור שבא לכאן לשינוי מין?
סיון הלוי: אז הוא הגיע.
סיון הלוי: הפקידה שישבה למולי ענתה לה ושיתפה עמה פעולה באותה הפגנתיות.
סיון הלוי: לאחר מכן אותה פקידה המשיכה להנהלה לספר את אותו הדבר בדיוק, באותה רמה של הפגנתיות.
סיון הלוי: לצד האמירה "אין לי בעיה עם זה בכלל", נשמעו בפניי אמירות נוספות, סקסיסטיות, "איני מבינה מדוע הוא צריך לשים לק כבר עכשיו לפני השינוי מין.
סיון הלוי: אני יכולה לראות לך, יש כאלו שלא תדעי אליהם בכלל אחרי הניתוחים" וכיוצא בזאת.
סיון הלוי: הסבתי את תשומת לב הפקידה לחוסר הרגישות שבהתנהלות זו הן במונחים בהם נעשה שימוש, לדוגמא, התאמה מגדרית ולא שינוי מין והתייחסות מגדרית לא מתאימה על אף שהיא יודעת בבירור מהיכרותה את המקרה כיצד עליה להתייחס.
סיון הלוי: בתגובה נשאלתי על ידי הפקידה בחוסר רגישות משווע "האם גם אני מעוניינת לעבור ניתוח כזה לשינוי מין?".
סיון הלוי: להדגיש כי כל השיחה הזו מתנהלת במרחב ציבורי של המרפאה ללא כל דיסקרטיות ותוך הפרה של צנעת הפרט הן שלי והן של המטופלת השנייה.
סיון הלוי: פניתי אל מנהלת המרפאה והסבתי את תשומת ליבה להתנהלות שחוויתי וכן פניתי טלפונית אל מוקד פניות הציבור שביקשו ממני להעביר את הדיווח על האירוע בכתב, כמו שאתם יכולים לראות שנעשה, והוספתי וכתבתי שכבריאה בכלל וכמי שנמצאת על הקשת הטרנסית בפרט, אני רואה בחומרה את חוסר הכבוד וחוסר הרגישות של צוות המרפאה כלפי האוכלוסייה הטרנסית ומוצאת את עצמי מוטרדת מאוד מהפגיעה בחסיון הרפואי וצנעת הפרט של מטופלות ומטופלי המרפאה.
שלי יחימוביץ': יש כאן נציג של קופת חולים כללית?
שלי יחימוביץ': בבקשה, תציגי את עצמך.
אתי רוזנברג: שלום, שמי אתי רוזנברג, אני מנהלת מחלקה לתכנון ומדיניות וסיעוד.
אתי רוזנברג: אני אחות ואני מייצגת את כללית.
אתי רוזנברג: אני לראשונה שומעת את זה.
אתי רוזנברג: אלה דברים שלא יעשו, ללא כל קשר לטרנסים או לא טרנסים.
אתי רוזנברג: שום דבר לא צריך לעשות בתוך המרחב הציבורי ושמירה על הפרטיות היא קודש בעינינו, אבל אני לא מכירה את פרטי המקרה ובוודאי תהיה תגובה של הכללית.
שלי יחימוביץ': אז יש לי שני דברים לומר לך.
שלי יחימוביץ': את תמשיכי אחרי שאני אומר לך.
שלי יחימוביץ': ראשית, באופן ברור נדרשת איזושהי הדרכה לסגל.
שלי יחימוביץ': אם במשרד הפנים עושים הדרכה, אז בוודאי בקופת חולים כללית.
אתי רוזנברג: חד משמעי זה על סדר היום וחלק מהמקומות כבר קיבלו הדרכה.
שלי יחימוביץ': ושנית, יש לי בקשה אישית, שבסוף הישיבה הזאת אתם תדברו שתיכן.
שלי יחימוביץ': תטפלי בפנייה הספציפית שלה ובאופן מיוחד.
אתי רוזנברג: סיון, אני אגש לדבר איתך.
אתי רוזנברג: אני רק אגיד שלכללית יש צוות שעובד עם הקהילה באופן קבוע, של חטיבת הקהילה, נמצאים בקשר ודנים על כל נושא ועל כל עניין.
סיון הלוי: למיטב ידיעתי יש ניסיון לשיתוף פעולה והוא מבורך, אבל ברמה הפרטנית של להעביר הכשרות לצוותי המרפאה, לכאן עוד לא הגענו.
סיון הלוי: בהתחשב גם ברמה של צנעת הפרט אבל גם ברמה של כבוד האדם ולראות אנשים לא כאובייקטים של לפני ואחרי, פשוט להצליח לראות אותם כבני אדם ולתת את השירות הראוי, יש צורך בהכשרות.
אתי רוזנברג: חד משמעי.
אתי רוזנברג: אנחנו תמימי דעים ונפעל בעניין.
שלי יחימוביץ': את רוצה עוד משהו?
שלי יחימוביץ': יש עוד שני דוברים שביקשו לדבר.
שלי יחימוביץ': היה נושא שלישי שרציתי לגעת בו וזה טיפול בקהילה, אבל זמננו קצר ואנחנו נעסוק בו בישיבה הבאה.
עודד פריד: תודה, כבוד יושבת הראש ותודה רבה על הדיונים כמובן.
עודד פריד: אני יודע שהנושא הזה חשוב לך ותודה גם לקארין שהתחילה איתו.
עודד פריד: אמרה אלה קודם שהיא טרנסית מקצועית, אז אני גם לא טרנס, אבל אני כן מקצועי בתחום אחר, בתחום של מדיניות ציבורית וזה התחום שלי ובזה אני עוסק, ורציתי מהמקום הזה לשאול, כי נאמרו כאן דברים מצידכם ואני מבין שאתם מרגישים אולי מותקפים ומותקפות וזו חלילה לא הכוונה, אבל נאמרו כאן כל מיני דברים ואני מנסה להבין בצורה הכי מקצועית האם הם באמת ישנו משהו?
עודד פריד: כי כשאתם על כך שתהיה בוועדה אפשרות לקריטריונים מסוימים שאם הוועדה תשכנע, אז לא יהיה צורך להמתין חצי שנה, אז אני רוצה לשאול מה הם הקריטריונים.
עודד פריד: האם אתם יכולים לפרסם אותם?
עודד פריד: האם יש אפשרות להבין מה בדיוק בוחנים באדם שמגיע?
עודד פריד: כי כרגע כמו שהתשובה שניתנה לוועדה, מה שאנחנו שומעים זה שיש איזשהו משהו אמורפי כזה וכנראה שעולה חשש שלא נגיע ליום הזה שבו באמת מישהו יצליח לפרוץ את המחסום של החצי שנה.
עודד פריד: האם בכלל ניתן ליישם את המדיניות החדשה הזו שאתם מציגים כאן?
עודד פריד: זו התקדמות נהדרת לרדת מ-24 חודשים לשישה חודשים.
עודד פריד: זה נהדר, אבל כשאין לכם נציג של הקהילה שבעבורה אתם פועלים, אם אין לכם נציג שנמצא שם ונותן לכם את הזווית שלהם, אז אתם אפילו לא יודעות ולא יודעים - - -
שלי יחימוביץ': טוב, זה שני דברים שונים.
שלי יחימוביץ': אתה שואל על סוגיית הקריטריונים ואתה שואל על היעדרו של נציג ציבור.
עודד פריד: תודה על החידוד.
עודד פריד: בהיעדרו של נציג ציבור האם באמת ניתן ליישם פרקטית את הירידה מ-24 חודשים לשישה חודשים, כששמענו כאן שהתהליך שנדרש בוועדה לעבור ממספר רופאים הוא תהליך שלוקח יותר מחצי שנה, אז מה זה משנה שיהיה כתוב שישה חודשים?
עודד פריד: לגבי עדכון הנוהל ופרסומו, זו נקודה אחרונה שאני אגע בה.
עודד פריד: יש כאן שני, ואני אומר את זה גם לחברות הכנסת שאולי פחות עוסקות בזה ביום-יום.
עודד פריד: יש למיטב הבנתי שני נהלים שונים לשתי ועדות שונות.
עודד פריד: ועדה אחת עוסקת בהשמה מגדרית, זו ועדת הניתוחים.
עודד פריד: שם אנחנו מדברים על הנוהל שממתינים לו ארבע שנים, ואם את מחזיקה אותו ביד אז אני אשמח באמת לקבל אותו.
עודד פריד: אנחנו כבר היינו בדיונים גם בוועדה הזו, גם בוועדת השקיפות וגם פנינו אליכם באופן ישיר מספר פעמים.
עודד פריד: אם הנוהל קיים, הביאו לכאן בבקשה.
עודד פריד: יש דבר אחר לחלוטין וזה נוהל אחר וזו ועדה אחרת שעוסקת בשינוי סעיף המין ללא ניתוח, ושם אני מבין שיכול להיות שינוי מבורך גם כן בגילאי פחות מ-18.
עודד פריד: אנחנו מברכים גם על זה, אבל לא יכול להיות שאתם כורכים אחד בשני ויוצרים מצב שבו אתם מונעים פרסום שלנו אחד בטענה שבנוהל השני אולי יהיו בעתיד איזה שהם שינויים, בוא נלך צעד-צעד.