GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סעיד אלחרומי: וסוחר הסמים ניזון מבני הנוער.
סעיד אלחרומי: אנחנו כאן לוחצים וקיימנו כאן יותר מישיבה, אחמד, בוועדת החינוך, לגבי הטיפול באוכלוסייה קשת יום ובעיקר בכפרים הלא מוכרים בנגב.
סעיד אלחרומי: שם אין פעילות בלתי פורמלית אחר הצהריים.
סעיד אלחרומי: קראנו לפתוח את בתי הספר אחר הצהריים.
סעיד אלחרומי: אנחנו לא רוצים שילד בכיתה ח' או בכיתה ט', לאחר שלוש-ארבע שנים יהיה חייל באחת מכנופיות הפשע.
אחמד טיבי: אני מכיר חבר כנסת ערבי שחוקק חוק נגד ירי בחתונות, רק שהמשטרה צריכה ליישם את החוק.
סעיד אלחרומי: שתי הערות אחרונות בקשר לרצח נשים.
סעיד אלחרומי: אנחנו רואים את היד הקלה על הבקשה להטיל צו איסור פרסום.
סעיד אלחרומי: רבותיי, בנושא רצח נשים בעיקר, הפרסום תורם למניעת הרצח הבא.
סעיד אלחרומי: הפרסום תורם שנורה או סלמה או כל אישה אחרת לא תיפגע.
סעיד אלחרומי: אנחנו רוצים שהכול ידעו מה קרה עם הנשים האלה.
סעיד אלחרומי: אנחנו לא רוצים שהיא תהיה כותרת קטנה באיזשהו עיתון.
סעיד אלחרומי: גם בעיתון הערבי היא נמצאת בכותרת קטנה.
סעיד אלחרומי: היא לא תגיע לעיתון הארצי בחברה בכלל.
סעיד אלחרומי: אני מקווה שאנחנו נקבל התייחסות לזה.
סעיד אלחרומי: חברים, חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.
מאיר כהן: כן, אדוני.
מאיר כהן: אדוני המפכ"ל, אדוני המבקר, שיהיה ברור לכולם ואני אומר לך את זה, אדוני המפכ"ל - -
מאיר כהן: הדברים לא באים מתוך איזו ביקורת על המשטרה כי כמו שאמרתי בהערה שלי, אתם חלק מתוך מערך שלם שאני קורא לו הריבון שלא פועל כמו שצריך.
מאיר כהן: אני גר בנגב.
מאיר כהן: 50 שנה אני גר בדימונה ואני אומר לך, גברתי היושבת-ראש ותודה על הדיון החשוב הזה, לעיתים יש לי תחושה של מדינה בתוך מדינה.
מאיר כהן: בנגב יש מקומות אקס טריטוריאליים שהמשטרה לא נכנסת אליהם.
מאיר כהן: עכשיו תגיד לי שאתם עושים את זה.
מאיר כהן: בסדר, אתם נכנסים פעם בשבוע, פעם בשבועיים.
אחמד טיבי: איפה, מאיר?
אחמד טיבי: לאן הם לא נכנסים?
מאיר כהן: גברתי היושבת-ראש, בכפרים בלתי מוכרים.
מאיר כהן: ברוב הכפרים הבלתי מוכרים, בשעות הערב, משטרה לא נמצאת שם.
מאיר כהן: זה כר פורה לעבריינות חסרת תקדים שפוגעת בראש ובראשונה באנשים שגרים שם והם חבריי הטובים, יושבים אצלי בבית ואומרים לי: מאיר, אנחנו כורעים תחת הנטל.
סעיד אלחרומי: היא נכנסת כל יום, אבל להרוס בתים שם.
מאיר כהן: תעזוב, אני לא רוצה להיכנס לזה.
אחמד טיבי: כשהיא רוצה להיכנס – יס"מ נכנסים.
מאיר כהן: טיבי, אני מציע שלא ניקח את זה לסיפור הזה.
אחמד טיבי: זו לא פוליטיקה.
אחמד טיבי: זה מוכיח שהמשטרה יעילה כשהיא רוצה להיות.
סעיד אלחרומי: רוב האזרחים בחברה הבדואים יסתובבו בשנים הקרובות עם תיק פלילי כי כל מי שעושה גדר בכפר לא מוכר, נפתח לו תיק פלילי.
מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אתה מפריע לי.
מאיר כהן: אני אומר לך, טיבי, זה לא סיפור של רעים וטובים.
מאיר כהן: זה סיפור של ריבון שלא יודע לנהוג והחליט לנהוג בהסתר פנים לאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.
מאיר כהן: אני לא אומר את זה כי אני איש שמאל, אני אומר את זה כי אני תושב הנגב ותושב שאכפת.
מאיר כהן: אתה צריך לדעת את זה, אדוני המפכ"ל, מעבר לתחושות העבריינות יש בחלק מהמקרים אמירות של התרסה.
מאיר כהן: בכפרים הבלתי מוכרים, גברתי היושבת-ראש, יש 5,000 תלמידים שלא הולכים לביתי הספר.
מאיר כהן: הידעתם?
מאיר כהן: אלה החבר'ה שהם העבריינים של מחר בבוקר.
המפכ"ל, ואומר: לכן אדוני, אתם חייבים להיות מקוריים ואני באמת זועק מתוך כאב.
המפכ"ל, ואומר: אני כל יום נוסע, אילו רק גברתי פעם אחת תהיי מוכנה להצטרף אלינו – בוודאי את מלאה בעשייה ובפעילות – לנסוע איתנו למקומות שאני נוסע בין כביש 25 לכביש 31, אתם מכירים, בוודאי מי שגר שם.
המפכ"ל, ואומר: זה שטח אקס טריטוריאלי.
המפכ"ל, ואומר: נמצאים שם כ-80,000 איש.
שלי יחימוביץ': אל תגזים מאיר, אנחנו מדי פעם יוצא לנו לנסוע בכבישים האלה.
שלי יחימוביץ': לא כל בוקר, אבל פעם - - -
מאיר כהן: שלי, לא לזה התכוונתי.
מאיר כהן: בוודאי שאני יודע שאת מטיילת בנגב.
מאיר כהן: לא על זה אלא פשוט לרדת מהכביש - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: בדרכי עפר.
מאיר כהן: - - ולנסוע על ג'יפ בין כביש 25 לכביש 31.
מאיר כהן: לזה התכוונתי, לא חליליה שאתם לא נמצאים שם.
מאיר כהן: אתם נמצאים שם, אני יודע את זה.
מאיר כהן: לכן אדוני, צריך לחשוב על מקוריות.
מאיר כהן: אחד, צריכה לצאת קריאה, ואני משער שאת תעשי את זה ותודה למבקר שהביא את הדוח הזה, קריאה נחרצת בנושא התקציב.
מאיר כהן: את אמרת את זה, בסופו של יום, תקציב - - - תקציב.
מאיר כהן: אי אפשר לבנות בכל מקום תחנת משטרה אם אין כסף.
מאיר כהן: אי אפשר להעמיד בכביש 25 ובכביש 31 ניידות אם אין מספיק ניידות.
מאיר כהן: הדבר השני, אדוני, ראשית, אני מבקש תשובה לשאלה האם זה נכון שיש מקומות שמשטרה בכלל לא נכנסת אליהם, כמו שאני מדווח או כמו שאני רואה בחלק מהמקרים; שתיים, האם בכל יישוב, כולל ביישובים בלתי מוכרים בנגב, תוקם תחנת משטרה?
מאיר כהן: ואם לא תחנת משטרה, אז נקודת משטרה שתהיה זמינה לתושבים; ג', אני מבקש ממך להצהיר חד וחלק שסובלנות לאלימות, כולל בחתונות, היא אפס, כי שם אנחנו מתחילים את זרעי הפורענות.
שלי יחימוביץ': הדובר הבא הוא חבר הכנסת דב חנין, אבל מבקר המדינה מבקש להיפרד מאיתנו בגלל אילוצים והוא ביקש לומר עוד דבר מה לפני צאתו.
יוסף חיים שפירא: תודה רבה לכל מי שהגיע לדיון הזה.
יוסף חיים שפירא: אני חושב שהוא באמת חשוב מאוד.
יוסף חיים שפירא: הוא רק הראשון בסדרה.
יוסף חיים שפירא: אני רוצה לומר בתשובה לדברי חבר הכנסת מאיר כהן שאנחנו עכשיו בעיצומה של עבודת הביקורת על משילות בנגב וחלק מהנושאים שהעלית באים לידי ביטוי בדוח הזה וכמובן שהוא גם יגיע הנה, אני בטוח, לדיון בוועדה המכובדת הזו.
יוסף חיים שפירא: תודה רבה לכם.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, אדוני המבקר.
דב חנין: הערכה לצוות מבקר המדינה על הדוח.
דב חנין: אני רוצה להצטרף להגדרת הבעיה של חבריי חברי הכנסת איימן עודה וסעיד אלחרומי – הגדרת שתי הבעיות.
דב חנין: הבעיה הראשונה היא בעיית הנשק הבלתי חוקי; הבעיה השנייה היא בעיית ארגוני הפשיעה.
דב חנין: יש קשר בין שתי הבעיות האלה, אבל גם יש הבדל בצורת ההתמודדות איתן.
דב חנין: לגבי הנשק הבלתי חוקי, המפתח הוא גיוס החברה.
דב חנין: אני רוצה לומר לכם, מכובדיי אנשי המשטרה שנמצאים כאן, אין בעיה היום שיותר מציקה לאזרחים הערבים בישראל מאשר בעיית האלימות, מאשר בעיית הנשק.
דב חנין: אין דרישה שיש מסביבה יותר פופולריות מאשר הדרישה לאסוף את הנשק מהחברה הערבית.
למסר שאומר: הבעיה השנייה היא בעיית ארגוני הפשיעה.
למסר שאומר: כאן המצב הוא מצב שונה.
למסר שאומר: החברה לא יכולה להתמודד עם ארגוני פשיעה.
למסר שאומר: לא יכולה להתמודד, לא עם סוחרי סמים ולא עם אנשים שמחזיקים במחסן שלהם טילים.
למסר שאומר: אין שום יכולת לחברה להתמודד עם הדברים האלה.
למסר שאומר: כאן, הדרך היא התמודדות מאוד נחרצת ומאוד תקיפה של המשטרה.
למסר שאומר: אדוני המפכ"ל, אתה הגבת בתמיהה או באיזושהי ספקנות לדבריה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אבל אני חייב לומר לך שזאת תחושה רווחת בציבור הערבי, שהמשטרה איכשהו סובלת את ארגוני הפשיעה ברחוב הערבי ומשלימה עם קיומם.
למסר שאומר: אז הנוסחה שאני מציע היא שבנושא ארגוני הפשיעה לא קיום משותף אלא מאבק נחוש, ובנושא החברה הערבית ואיסוף הנשק, לא מאבק נחוש אלא קיום משותף.
למסר שאומר: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת יוסף ג'אברין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: אני גם רוצה לברך על הדוח החשוב – נציג המבקר עדיין כאן.
שלי יחימוביץ': יובל חיו.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד שנאלצתי לקטוע את דבריו של המפכ"ל כי, עם כל הכבוד, לא הייתה התייחסות ספציפית, קונקרטית לנושאים שעלו.
שלי יחימוביץ': אז תציג את השאלה.
יוסף ג'בארין: הייתה התייחסות כללית וכדומה, אבל גם – וזה העיקר – לא הייתה שום הבטחה שהמצב ישתפר.
יוסף ג'בארין: לא שמעתי בדיון הזה, אם מטרת הדיון היא לקדם את הנושא, לא שמעתי בשורות טובות שהנושא הזה הולך להשתפר בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: אנחנו מתמודדים עם נתון שאומר 95% ממקרי הירי במקומות מגורים מתרחשים בתוך החברה הערבית.
יוסף ג'בארין: זה פשוט נתון מדהים.
יוסף ג'בארין: דיבר על זה מבקר המדינה, זה פי 18 פעמים - - - בתוך החברה היהודית.
יוסף ג'בארין: כשאנחנו שומעים על כתבי אישום בשיעור של 4-3 אחוזים – באום אל-פאחם זה אפילו אחוז או שניים – זה אומר שבעצם פותחים תיקי חקירה ואו שהם נשארים פתוחים לעד או שהם נסגרים.
יוסף ג'בארין: אלה אחוזים שאמורים פשוט לטלטל את כל מערכת אכיפת החוק.
יוסף ג'בארין: גברתי היושבת-ראש, את יודעת מה זה 3%?
יוסף ג'בארין: זה אומר שיש מאה תיקים שנפתחו על מאה מקרים של ירי – פתחו בחקירה, לא סתם מישהו שמע ודיווח – והמקרים הללו לא הניבו כלום.
יוסף ג'בארין: לכן אותם פושעים שעשו את הפשע הזה מסתובבים חופשי.
יוסף ג'בארין: 3-2 אחוז זה פשוט מדהים.
יוסף ג'בארין: זה נתון שהייתי מצפה מהמפכ"ל לבוא לכאן עם תוכנית ברורה, עם הדגשת חומרת הנושא.
שלי יחימוביץ': זאת השאלה שלך למפכ"ל.
יוסף ג'בארין: מה חורה לנו בחברה הערבית – זאת השאלה השנייה – מה כל כך חורה לנו?
יוסף ג'בארין: האפליה בין דם לדם.
יוסף ג'בארין: למה אני אומר אפליה בין דם לדם?
יוסף ג'בארין: כי כולם יודעים וכולם מבינים וכולם מפנימים שאם אותו נשק היו משתמשים בו כלפי החברה היהודית או כלפי המרחב הציבורי הכללי, לא המרחב הציבורי הערבי, כולם יודעים שלמשטרה ולשב"כ יש את הכלים להגיע אל הנשק הזה תוך שעות.
יוסף ג'בארין: אז למה כשזה מדובר בפלילי בהקשר הלאומי, יש למשטרה את כל הכלים ואת כל המודיעין ואת כל המצלמות ואת כל השיטות ואת כל ההקלטות ואת כל האמצעים הטכנולוגיים להגיע אל האנשים שעשו את זה, אבל כשמדובר בנפגעים ערבים, פתאום אין.
יוסף ג'בארין: פתאום אנחנו תולים את עצמנו רק אם יש מישהו מהיישוב שיכול להגיד לנו מי בדיוק עשה את זה.
יוסף ג'בארין: השאלה הזאת לא מובנת והיא יוצרת תחושה ברורה שהמשטרה לא משקיעה מאמצים כי לא אכפת לה, כי אולי נוח לה.
יוסף ג'בארין: נוח לה שערבים יורים בערבים.
יוסף ג'בארין: מה אכפת לנו, כל עוד זה לא יוצא מהיישוב אום אל-פחם, מהיישוב טייבה.
יוסף ג'בארין: זו התחושה.
יוסף ג'בארין: זו לא תחושה כללית.
יוסף ג'בארין: זאת תחושה שנסמכת על נתונים.
יוסף ג'בארין: אמרתי את הנתונים הללו.
יוסף ג'בארין: כל עוד הנתונים הללו לא משתנים, כל עוד אנחנו לא רואים שיש כתבי אישום ושיפור משמעותי, אנחנו נמשיך לחשוב שאכן נוח למשטרה עם המצב הזה.
שלי יחימוביץ': אני רואה שחברת הכנסת מירב בן ארי לא נמצאת איתנו יותר, כנ"ל גם איימן עודה.
טלב אבו עראר: תודה, גברתי היושבת-ראש.
טלב אבו עראר: מכובדי המפכ"ל, הבעיה כאן לא באיש שקוראים לו שייך.
טלב אבו עראר: את לא שייך בדואי.
טלב אבו עראר: אתה קוראים לך שייך.
רוני אלשייך: למה לא שייך בדואי?
טלב אבו עראר: לא, אתה לא שייך במובן של שייך השבט או שייך - - -
רוני אלשייך: שייך - - -
אחמד טיבי: שייך תימני.
טלב אבו עראר: אה, שייך תימני.
טלב אבו עראר: הבעיה כאן - - -
רוני אלשייך: מקור השם זה באמת שייך, זה לא סתם.
טלב אבו עראר: כן, כן.
אחמד טיבי: אני לא מכיר שום שייך אשכנזי, טלב.
טלב אבו עראר: אולי זו הישיבה מספר מיליון שדנו ודיברנו על אמצעי לחימה, על האלימות, על הפשע.
טלב אבו עראר: תשמע, בתיאוריה, המפכ"ל הוא אלוף ולכן הבעיה כאן הבעיה לא בתשובות, לא בתוכניות, לא באמצעים.
טלב אבו עראר: הבעיה כאן היא בנכונות של המשטרה.
טלב אבו עראר: אולי אני לא יכול לבוא בטענות כלפי רוני עצמו או השוטר הזה עצמו או ג'מאל עצמו אלא צריך שיהיה שינוי מדיניות.
טלב אבו עראר: שינוי מדיניות של המשטרה או מי שאחראי עליה שהוא אחד ממרכיבי הממשלה.
טלב אבו עראר: זו מדיניות ממשלה.
טלב אבו עראר: הרי אם למשטרה יש מידע על אדם שהוא משתייך לדאע"ש או לארגון טרור או לגוף עוין את מדינת ישראל, זה ייקח ימים וחודשים ושנים.
טלב אבו עראר: מידע, לא נשק.
טלב אבו עראר: מידע.
טלב אבו עראר: תושבי היישוב לא יידעו אלא לאחר מעצרו של האדם הזה, של החשוד הזה.
טלב אבו עראר: פעם סיפר לי חייל בדואי שמפקד הפלוגה – המפקד בשטח על כמה חיילים, 20, 50, 100, לא משנה כמה – מגדיר להם שטח ואומר להם: יש משהו טמון כאן, המשימה שלכם, המוטלת עליכם, למצוא את הדבר הטמון בשטח הזה.
אחמד טיבי: ג'יבהו.
טלב אבו עראר: ג'יבהו.
טלב אבו עראר: בצבא ככה למדת, רוני?
טלב אבו עראר: זה המצב?
עאידה תומא סלימאן: הוא לא מגלה מה - - -
טלב אבו עראר: ואם אני אומר לך, אדוני, בשטח הזה, ביישוב ערבי, יישוב בדואי, בשטח הזה טמון כל הנשק שאלוהים ברא, כל הנשק שבעולם - -
אחמד טיבי: כולל טילי לאו.
טלב אבו עראר: כולל טילי לאו.
טלב אבו עראר: - - מה תגיד?
טלב אבו עראר: מה תגיד?
טלב אבו עראר: חסרים לך אמצעים?
טלב אבו עראר: חסרים לך שוטרים?
רוני אלשייך: חכה לתשובה שלי ותשמע מה אני אגיד.
טלב אבו עראר: אין לך תשובה.
טלב אבו עראר: וואללה, בחייאת אללה, אין לך תשובה.
טלב אבו עראר: באלוהים, אין לך תשובה.
רוני אלשייך: אני אענה לך.
רוני אלשייך: יש, יש.
שלי יחימוביץ': אחרי שהוא יענה, אתה תגיד אם הוא ענה לך או לא ענה.
טלב אבו עראר: אדוני, אין לכם תשובה.
טלב אבו עראר: תשמע המבחן כאן הוא מבחן התוצאה.
טלב אבו עראר: תעזוב "יש שיפור, אין שיפור".
טלב אבו עראר: אנחנו חיים את השטח, אנחנו חיים את המצב, לא אתה.
רוני אלשייך: יש שיפור או אין שיפור?
טלב אבו עראר: אין בכלל שיפור.
טלב אבו עראר: בכלל.
טלב אבו עראר: ובעיקר בימים האלה, בימי הבחירות.
טלב אבו עראר: תהיו ערוכים כי האווירה ממש מאוד מתוחה ביישובים הערביים והבדואים בפרט.
טלב אבו עראר: ממש מתוח.
טלב אבו עראר: דרך אגב, המשטרה שלך מגבה חלק מהמועמדים וזה ממש דבר שגורם לעוד מתיחות.
טלב אבו עראר: יש שם תעודות מזויפות, שים לב למה שאני אומר.
שלי יחימוביץ': טלב, אנחנו מתקרבים לסיום.
שלי יחימוביץ': גם עוד מעט זה לא ישודר.
טלב אבו עראר: זה לא ישודר?
טלב אבו עראר: אני נשבע לך, אני בין הח"כים שלא אוהבים שידור כי אני מדבר מהלב.
טלב אבו עראר: לא אכפת לי השידור, אכפת איך לשמור על חיי אדם.
שלי יחימוביץ': הדובר הבא, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת-ראש, קודם כל אני מודה על הדיון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: על הדוח של המבקר אני מודה למבקר ולצוות שלו כי הרבה דברים שאמרנו כל הזמן, היום הם קיבלו אישור רשמי מהמשרד של מבקר המדינה ולכן אני אכנס ישר לנקודות שאני רוצה להעלות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד המפכ"ל, העניין של הכנופיות, יש לכם יחידה כלכלית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי הכנופיות האלה ניזונות כספית מהפרוטקשן, מהסחר בסמים וסחר בנשק, משהשוק האפור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש יחידה כלכלית, מאיפה יש לך את הכסף הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אנחנו לא רואים את ההפעלה בנושא הזה?
שלי יחימוביץ': אין לו כסף.
שלי יחימוביץ': קיצצו לו מאות מיליונים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: על הכסף של הכנופיות אני מדבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לכסף שקיצצו לו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף, אם כבר העלית את הנקודה, זה הכסף שלנו שהיה בתוכנית שהממשלה וראש הממשלה מתפארים בה, תוכנית 922.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חלק מהתקציב של 922 מיועד גם לנושא הזה של השיטור ושל האכיפה ושל כל מה שצריך לעשות ביישובים הערביים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מניעת הירי בחתונות זה מבורך אבל זה עדיין לא צמצם את מספר כלי הנשק שנמצאים בתוך היישובים ושהשתמשו בהם גם לרציחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו כמנהיגי ציבור כבר יצאנו עם קמפיין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבר כמה פעמים דיברתי בתקשורת שאני לא אהיה בחתונה ואני מבקש שאף אחד לא יישאר באותה חתונה אם יהיה ירי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה עדיין לא צמצם את מספר כלי הנשק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו צו איסור פרסום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא תקף עד שאנשים שוכחים את זה כי יש עוד רצח חדש והתיק נסגר אחרי תקופת מה כי אנשים כבר הפסיקו לדבר עליו כי יש עוד רצח חדש.
של האנשים: כבוד המפכ"ל, כל פענוח של רצח או אי פענוח, יכול לגרום לאחד משני דברים: אם אתה לא מפענח, זה מעודד את הרצח הבא כי הרוצח שיידע שתשעים אחוז הוא לא ייתפס, אז זה יעודד את הרצח הבא.
של האנשים: אבל אם הוא יידע שיש סיכוי של חמישים אחוז שהוא ייתפס, שישים אחוז הוא ייתפס – אז כל אחד שירצה לבצע את הרצח או את הירי הבא, הוא ייקח את זה בחשבון, יעשה חושבים ויעמוד.
של האנשים: יש לנו היום מצב שבו אין אף אדם חסין באוכלוסייה הערבית כי נרצח מנהל בית ספר בתוך בית הספר.
של האנשים: הנרצח הוא קרוב משפחה שלי, יוסף חאג' יחיא בבית ספר בטייבה.
אחמד טיבי: במקרה זה המשטרה פעלה טוב, אבל הפרקליטות לא כל-כך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אפילו לא מדבר על הפענוח בנושא הזה כי הגיעו למסקנות מרחיקות לכת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש ירי של תלמידים בתוך בית ספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ירו על הבית של מנהלת בית הספר, על הרכב שלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אותו בית ספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב במקומות האלה הוא שהנכבדים, האנשים הבכירים בתוך האוכלוסייה, אפילו הם לא חסינים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מי שנמצא שם אלה כנופיות הפשע ובכנופיות הפשע רק אתם יכולים לטפל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך, כבוד המפכ"ל, כדי להצליח אתה צריך שני דברים: אחד זה יכולת ושתיים זה רצון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היכולת היא מוכחת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יודעים שיש לכם את היכולת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נשאר הרצון ואנחנו לא רואים אותו.
שלי יחימוביץ': יעל, את לא נרשמת.
שלי יחימוביץ': את רוצה לדבר
שלי יחימוביץ': בבקשה, חברת הכנסת יעל גרמן, דוברת אחרונה ואז המפכ"ל.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לציין שבנוסף לערוץ הכנסת ולפורטל, השידור הזה משודר כולו גם באתר Panet.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מודים ל- Panetולמנהל שלהם.
שלי יחימוביץ': - - - ידידי עוד מימי הרדיו לציין את זה, אז אני מציינת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מודים לו על השידור ועל המעקב ועל מה שהוא עושה בתוך האוכלוסייה הערבית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מודה לו.
שלי יחימוביץ': למי אתה מודה?
שלי יחימוביץ': לבסאם ג'אבר?
עבד אל חכים חאג' יחיא: לבסאם, כן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הנושא הזה חייב להיות משודר כדי שאנשים גם ישמעו.
רוני אלשייך: (אומר דברים בשפה הערבית).
עבד אל חכים חאג' יחיא: אייש?
אחמד טיבי: אתה עובר על החוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חוק הלאום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה אתה עם חוק הלאום?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה עובד ציבור.
יעל גרמן: אני רוצה דווקא להתחיל בברכות לך, גברתי היושבת-ראש, על כך שאת באמת לוקחת את הנושא ומעלה אותו.
יעל גרמן: כמובן גם למבקר המדינה שהיה הטריגר, אבל לזה שאת לא מניחה לנושא.
יעל גרמן: אני חושבת שזה נושא הרבה יותר חשוב ממה שאנחנו בחברה הישראלית נותנים עליו את הדעת כי נדמה לנו שהחברה הערבית היא אי-שם בגטו שלה ואנחנו בחיים שלנו – ברור שזה לא כך.
יעל גרמן: החברה הערבית היא חלק מהחברה שלנו וזה שמנסים מלמעלה להסית אותנו ולפלג אותנו זה לא אומר שאנחנו לא חברה אחת.
יעל גרמן: אנחנו חברה אחת ואנחנו משפעים זה על זה וברגע שיש אלימות או ירי או כל סוגי הפשע החברה הערבית, זה זולג גם לחברה שלנו ואנחנו חייבים לשים את זה על השולחן ולפתור את זה.
יעל גרמן: הערה אחת למפכ"ל לגבי הנתונים.
יעל גרמן: אמרתי את זה קודם אבל אני אפרט.
יעל גרמן: נראה לי שהנתון של 2017 הוא נתון של כל 2017, אולי הוא מנורמל לגבי 2016 ו-2015, אבל הוא כל השנים עשר חודשים.
יעל גרמן: והנתון של 2018 לא יכול להיות 12 חודשים כי אנחנו היום באוקטובר, אז הוא יכול להיות עד סוף ספטמבר או עד סוף - - -
רוני אלשייך: דיברנו על הנתון האחוזי.
רוני אלשייך: הנתון האחוזי מנורמל לאורך כל השנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כמה רציחות היו ב-2017?
שלי יחימוביץ': הוא לקח בחשבון שמדובר רק ב-9 חודשים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא נכון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה רציחות היו ב-2017?
עבד אל חכים חאג' יחיא: בדוח יש - - - זה כל השנה.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת גרמן.
ג'אמל חכרוש: ב-2017 עד ל-1 בספטמבר 2017 היו 58 רציחות בחברה הערבית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במצגת היו 77.
רוני אלשייך: אחוזים מנורמל.
ג'אמל חכרוש: 58 מול 40 בשנת 2018.
ג'אמל חכרוש: הירידה היא מתמשכת.
יעל גרמן: ההערה השנייה שלי נוגעת לאו דווקא לירי ולגניבת נשקים.
יעל גרמן: היא נוגעת לכל מה שקורה בחברה הערבית ובכפרים הערביים.
יעל גרמן: אני אישית רוצה לבקש ממך לקחת לתשומת לבך ולטפל בכל הנושא של הפסולת, הבערת הפסולת ואיכות החיים הירודה בכפרים הערביים.
שלי יחימוביץ': לא נשאר לו הרבה זמן, יעל.
עאידה תומא סלימאן: ארגוני הפשע מטפלים בהעברת - - - פסולת הבקבוקים.
יעל גרמן: אמר כבר ג'וליאני שצריך להתחיל עם הפשעים הקטנים, עם זריקת אבן וניפוץ חלון.
יעל גרמן: אי אפשר להתעלם מזה.
יעל גרמן: מה שקורה זה שלמעשה הכפרים הערביים, במיוחד בגליל, הם החצר האחורית של החצר האחורית.
יעל גרמן: הם שטח הפקר שאף אחד לא נכנס אליו וזה משפיע, ממש כפי שאמרת, גם על החברה שלנו.
שלי יחימוביץ': מפכ"ל המשטרה ישיבה עכשיו לשאלות.
שלי יחימוביץ': אני לא אתן להתפרץ לדברים שלו, פשוט גם כי זמננו אוזל ואני רוצה לאפשר לו, אחרי שהאשמתם אותו שהוא לא ענה לשאלות קונקרטיות, להשיב על השאלות הקונקרטיות.
רוני אלשייך: אני שמח ומצר על השאלות.
רוני אלשייך: חלק גדול מהשאלות ניתן היה לחסוך אם הייתם נותנים לי להציג את הדברים בצורה סדורה ולא לקפוץ מנושא לנושא כי כל פעם מעניין מישהו אחר ואז אני עניתי נקודתי.
רוני אלשייך: אני שמח שעכשיו יש לי את האפשרות לענות בצורה מסודרת על השאלות שעלו פה.
רוני אלשייך: איסוף הנשק – המילה איסוף - -
שלי יחימוביץ': רגע, הייתה לי שאלה ראשונה.
שלי יחימוביץ': דווקא אותי אתה מקפח.
רוני אלשייך: אני אענה.
רוני אלשייך: אני לא עונה לפי הסדר, אני עושה קצת אינטגרציה אחרת לא נגמור.
רוני אלשייך: ברשותכם, אחרת נדבר פה שעתיים.
רוני אלשייך: - - איסוף הנשק – המילה איסוף זו המילה המעוותת ביותר שיש.
רוני אלשייך: מה זה איסוף?
רוני אלשייך: האם לבוא עם מגנט, לנסוע במרכז הכפר וכל כלי הנשק יידבקו למגנט הזה?
רוני אלשייך: אנחנו במדינה דמוקרטית, כדי לעשות חיפוש בבית, אני צריך מודיעין ולהביא צו ואז לעשות חיפוש.
דב חנין: ומה עם חתונה?
שלי יחימוביץ': סליחה, דב.
שלי יחימוביץ': אני חוזרת, אני לא מאפשרת להפריע עכשיו.
רוני אלשייך: באופן בלתי מפתיע, כלי הנשק לא מוחבאים בבתים ובכל זאת, כמויות כלי הנשק שאנחנו תופסים, פנומנליות.
רוני אלשייך: אין יום שבדוח אין תפיסות אמל"ח.
רוני אלשייך: אין שבוע שלא תופסים בו רובים, אקדחים.
רוני אלשייך: תסתכלו על המספרים והם בעלייה.
רוני אלשייך: כל שנה אנחנו אומרים: רגע, לאן עוד אפשר לעלות.
רוני אלשייך: הכמויות שנתפסות במגזר הערבי הן אדירות והכול על בסיס מודיעין, צו חיפוש, תפיסת נשק.
רוני אלשייך: או תפיסות על חם כתוצאה מזה שאנחנו יודעים על אזור של פעילות ושוטרים אמל"ח תופסים על חם בעקבות אירוע ירי.
רוני אלשייך: זה מה שקורה יום-יום ולילה-לילה והמספרים הם עצומים.
רוני אלשייך: זה עוד לא אומר שהאתגר הוא לא גדול ולפנינו, אבל המילה הזאת, איסוף, כאילו זה : שלום – לבוא עם פעמון – מי שרוצה - - -
אחמד טיבי: מה אתה מציע - - -
רוני אלשייך: רק רגע, אני אתייחס.
רוני אלשייך: בסופו של דבר, עשינו גם מהלך יחד עם המשרד לביטחון פנים והיועץ המשפטי לממשלה, מה שנקרא, בואו נאסוף וולונטרי.
רוני אלשייך: זה קצת היה מגוחך - - -
אחמד טיבי: לא רציני.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא להפריע בכלל.
שלי יחימוביץ': בלי הערות ביניים, בלי כלום.
שלי יחימוביץ': יש לנו עוד רבע שעה.
רוני אלשייך: זה אולי סוד גלוי שאני ידעתי איך המבצע הזה, אבל הוא היה חשוב מפני שכל הזמן לחצו עלינו חברי הכנסת, בואו תעשו ונעשה מבצע ונפתור את כל הבעיות.
רוני אלשייך: ברור לחלוטין, זה לא קורה ביום אחד.
רוני אלשייך: בסופו של דבר, אף אחד לא מתנדב להביא את כלי הנשק השלו למרות שהבטחנו חסינות מפני עבירה של אחזקת אמל"ח.
רוני אלשייך: לא מי שרצח, כמובן, אבל עבירה של אחזקת אמל"ח.
רוני אלשייך: אנחנו מבינים שזאת משימתנו והיא ממשיכה להיות משימתנו מפני שצריך להבין מאיפה בא האמל"ח.
רוני אלשייך: אכן האמל"ח התקני מגיע מצה"ל, מגניבות מתוך צה"ל.
רוני אלשייך: האמל"ח שהוא מוסב כאמל"ח ספורט או שהוא אמל"ח שהוא מותר לחלוטין, מיוצר בתוך יהודה ושומרון ומועבר ונמכר בתוך שטחי הקו הירוק.
רוני אלשייך: אלה מקורות האמל"ח בעיקר.
רוני אלשייך: יש גם הברחות מחו"ל.
רוני אלשייך: אנחנו יושבים על כל הצירים האלה.
רוני אלשייך: בניגוד למה שנאמר פה, יש תוכנית מאוד סדורה ועמוקה.
רוני אלשייך: יש דסק אמל"ח במחוזות השונים.
רוני אלשייך: מדברים הדסקים זה עם זה.
רוני אלשייך: יש לנו דסק אמל"ח משותף לצה"ל ולשב"כ ביהודה ושומרון.
רוני אלשייך: כמות התפיסות שאנחנו עושים, כמות המחרטות שמייצרות כדי לעשות עבודה תשתיתית היא פשוט עצומה ובעצם מצמצמת בהדרגה את האמל"ח המאולתר.
רוני אלשייך: אנחנו לא אלה ששומרים על בסיסי צה"ל ועל האמל"ח שנגנב מצה"ל, זו לא אחריות שלנו.
רוני אלשייך: אבל לא ישבנו עם ידיים בכיסים ואנחנו פנינו לצה"ל לא פעם, לא פעמיים, לא שלוש ולפחות עד שלא ראינו שבתוכניות של צה"ל ניתן לדבר הזה תקציב והרמטכ"ל קיבל החלטה לשים על זה כסף כדי להגן על האמל"ח בצורה יותר טובה, כדי להחזיק את האמל"ח בצורה יותר מקובצת, כדי להגן עליו טכנולוגית בצורה יותר מוגנת כדי שאפשר יהיה לדעת מי פתח, מי נכנס וכולי, כי יש גם גניבות שהן מתוחכמות – לא מדובר על פריצה, מדובר על מישהו שעובד ומתגייס בשביל להביא אמל"ח עבור ארגון פשיעה וכולי.
רוני אלשייך: הקמנו בימים האלה יחידה משותפת למצ"ח כדי שנוכל לשתף את המידע אל מול הפעילות העבריינית בתוך צה"ל שעניינה לגנוב אמל"ח מצה"ל.
רוני אלשייך: זו עשייה מערכתית שנועדה לצמצם.
רוני אלשייך: מצד אחד, אנחנו עושים את הפעילות הזו בתוך יהודה ושומרון כדי לצמצם את הגעת האמל"ח המאולתר ולצמצם את יכולת הייצור שם.
רוני אלשייך: מצד שני, אנחנו עושים את הפעילות עם צה"ל.
רוני אלשייך: שוב צריך לומר, אנחנו לא מגינים על הנשק צה"ל ואת אחריות של צה"ל, אבל אנחנו שיקפנו את התמונה בצורה הטובה ביותר.
רוני אלשייך: שמנו משאבים במחוז ש"י על מנת לעזור ולהגן נגד מפל הפשיעה הזה, כולל אמל"ח, מתוך השטח הפלסטיני לתוך השטח של המגזר הערבי ישראלי עם הישגים יפים מאוד, עם הפעלת סוכנים, פיצוח, תפיסות אמל"ח, כתבי אישום, על מנת לייצר הרתעה במפל הזה שמעביר את האמל"ח.
רוני אלשייך: היינו צריכים להקצות משאבים בתוך מחוז שי לפעולה הספציפית הזאת.
שלי יחימוביץ': אני צריכה לציין לפרוטוקול שבדוח המבקר יש דברים שאנחנו נענינו לבקשת המשטרה ואישרנו חיסיון שלהם בוועדת המשנה החזויה של הוועדה הזאת באמת מטעמים גם של ביטחון המדינה וגם כדי להגן על מי שפועל בשטח בעניינים האלה.
שלי יחימוביץ': לכן לא על הכול המפכ"ל יכול לדבר ולא על הכול המבקר יכול היה לדבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לכיוון החיובי של המאבק בתופעה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על הדברים החסויים.
שלי יחימוביץ': אני לא מאפשרת עכשיו לשאול שאלות נוספות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אלייך.
שלי יחימוביץ': רק מה שקשור לביטחון המדינה ולהגנה על חיי סוכנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה תורם לכיוון של המאבק בתופעה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו השאלה שלי.
שלי יחימוביץ': בוודאי, איזו שאלה.
שלי יחימוביץ': כן, בוודאי.
רוני אלשייך: נשאלתי על נושא ההקלות בנשק.
רוני אלשייך: ההשפעה על המגזר הערבי היא שולית בגלל שהקריטריונים שהוגדרו על פי המשרד לביטחון פנים מכילים הרבה פחות אזרחים ערבים מאשר אזרחים יהודים במובן הזה - - -
שלי יחימוביץ': השאלה היא שאלת הזליגה.
רוני אלשייך: יש מעט מאוד זליגה של אמל"ח פרטי שמגיע לפשיעה.
רוני אלשייך: רוב האמל"ח, כפי שאמרתי, או שמגיע מחו"ל ורובו המכריע הוא אמל"ח התקני מצה"ל והאמל"ח המאולתר ו/או המוסב עובר דרך המגזר הפלסטיני.
רוני אלשייך: לכן זה לא מה שאמור לייצר השפעה.
רוני אלשייך: אנחנו מוטרדים מהזליגה.
רוני אלשייך: הזליגה בדרך כלל נובעת מזה שאקדח נשאר בבית.
רוני אלשייך: כלומר, מישהו קיבל רישיון אבל הוא לא באמת הולך עם האקדח שלו.
רוני אלשייך: האקדח נשאר בבית ואז הוא פוטנציאל של זליגה דרך התפרצויות וגניבת אמל"ח.
רוני אלשייך: לכן התעקשנו – אנחנו ביקשנו, אלה לא החלטות שלנו אלא המלצות שלנו – שרק מיומנים באקדח יישאו אקדח מפני שמיומנות בכלי נשק ארוך לא אומרת כלום על מיומנות באקדח והרווח הוא כפול: פעם אחת, בהינתן שזו לא הגנה עצמית אלא מישהו יגיב ראשון ברחוב כאשר יש אירוע טרור, הסיכוי שהוא באמת לא יפגע בחפים מפשע ויפגע באמת במחבל ולא באף אחד אחר, עולה.