GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<< אורח >> מיכל ברמי: גם אז לא היה מספיק.
<< אורח >> מיכל ברמי: זו הייתה תוצאה של פשרה.
<< אורח >> מיכל ברמי: היה צריך להיות – היסטורית, בסדר, היסטורית.
<< אורח >> מיכל ברמי: זו אותה הסתדרות האחיות.
<< אורח >> מיכל ברמי: אתה צודק, היסטורית.
<< אורח >> מיכל ברמי: ואז כל פעם מוסיפים ומוסיפים, אקרדיטציה וזה.
<< אורח >> מיכל ברמי: תראו את החוברת הזו שהוסיפו, חוברת של משרד הבריאות, משרד הבריאות כתב את זה - - - ומפילים ואחיות עושות, ומפילים והאחיות.
<< אורח >> מיכל ברמי: הרופאים אמרו: לא, אנחנו לא משתתפים במשחק הזה, אנחנו לא נהיה באקרדיטציה, אנחנו לא נהיה בזה, אנחנו לא נהיה בזה, כי לרופאים היה את הכוח.
<< אורח >> מיכל ברמי: ולכן באמת כשבאים פה ולספרים, פרופ' גרוטו, שפתחתם עוד בית ספר, זה יופי, כל הכבוד.
<< אורח >> מיכל ברמי: אבל כשאני אביא לך – עכשיו אני יכולה להביא לך, כמה אחיות אתה רוצה עכשיו?
<< אורח >> מיכל ברמי: אתה רוצה 150, 200 אחיות שיבוא לעבוד?
<< אורח >> מיכל ברמי: אני מביאה לך.
<< אורח >> מיכל ברמי: מה אומרים בבתי חולים?
קריאה: אין לנו תקינה.
<< אורח >> מיכל ברמי: אין לנו תקינה.
קריאה: קרן מחקרים.
<< אורח >> מיכל ברמי: קרן מחקרים.
<< אורח >> מיכל ברמי: מה זה אין לכם תקינה?
קריאה: אבל עבודה יש.
<< אורח >> מיכל ברמי: אתם בתקינה הכי מבישה שיש במדינות ה-OECD.
<< אורח >> מיכל ברמי: טורקיה ומקסיקו לפנינו.
<< אורח >> מיכל ברמי: על מה אנחנו מדברים בכלל?
<< אורח >> מיכל ברמי: על מה אתם מדברים שאחיות בוכות?
<< אורח >> מיכל ברמי: למה אני נמצאת פה?
<< אורח >> מיכל ברמי: אני פנסיונרית.
<< אורח >> מיכל ברמי: יש לי אגב בית יפיפה בקוסטה ריקה, אבל אני פעילה חברתית ואני לא יכולה להרפות כשאני מקבלת ארבע, חמש, שש טלפונים מאחיות שבוכות: מיכל, איך אני יכולה להתפטר ולקבל פיצויים?
<< אורח >> מיכל ברמי: מיכל, אני עוברת לשם.
<< אורח >> מיכל ברמי: אחים יש לנו בקנדה.
<< אורח >> מיכל ברמי: יום אחד אראה תמונה, אני אשלח את התמונה הזו, אחים שיש שולחן וכותבים: עובדי סורוקה בקנדה.
<< אורח >> מיכל ברמי: כי, כמו שאמרה חני, אח שבא אלי בבוקר ובכה – ואתה מכיר אותו, סרג'י – בא אלי ואמר לי: מיכל, אני עוזב מהיום למחר.
<< אורח >> מיכל ברמי: היה אח סגן אחראי, כי הוא בא והאישה הזקנה עשתה בחיתול כי הוא היה נותן דם, הוא צריך לעשות החייאה, וכולכם יודעים, וכולם, משרד הבריאות יודע, וכולם יודעים את זה.
<< אורח >> מיכל ברמי: אז אנחנו באים, מדברים בספרים וכאלה, חבר'ה, צאו לשטח, צאו לשטח ותראו את האחיות.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, מיכל.
שלי יחימוביץ': כן, ד"ר שושי גולדברג, אני חוזרת אלייך.
שושי גולדברג: בסדר.
שושי גולדברג: קודם כול, זה לא פשוט לשמוע את הדברים האלה.
שלי יחימוביץ': המציאות לא פשוטה, זה לא רק לשמוע.
שושי גולדברג: נכון, וזה נאמר מדם ליבן של היושבות פה.
שלי יחימוביץ': לשמוע זה קל, להיות שם זה קשה.
שושי גולדברג: לא, אז אנחנו גם שם.
שושי גולדברג: ואנחנו חלק, ואנחנו מכירות את הסוגיות ואת המצוקות שנאמרות פה.
שושי גולדברג: אבל חשוב לי טיפה לאזן את הדברים ולומר שניים-שלושה דברים מרכזיים בנושא של הפתרונות, כי באמת אנחנו יכולים לשתף פעולה ולחשוב איך ניתן לשפר את המצוקות שאנחנו מדברים עליהן.
שושי גולדברג: תראי, כמו שאמרתי קודם, אני לא הרבה מאוד זמן בתפקיד הזה, אבל אני רואה את התרומה של הסתדרות האחיות לתהליך.
שושי גולדברג: אני רואה את המודעות למחסור בתקינה.
שושי גולדברג: המיונים - -
ויקטור קורצר: רק את רואה.
שושי גולדברג: לא, לא רק אני.
חני רומנו: לא, רק את.
שושי גולדברג: שנייה, אני לא הפרעתי לכם.
שושי גולדברג: - - המיונים הולכים לקבל תקנים עכשיו.
שושי גולדברג: זה שוב שיתוף פעולה עם משרד האוצר ועם משרד הבריאות, מתוך הבנה והכרה של המציאות הזאת והקושי הזה.
חני רומנו: מי יאייש את התקנים האלה?
חני רומנו: מי בדיוק יבוא לעבוד?
שושי גולדברג: יהיו אחיות שיאיישו את התקנים.
שושי גולדברג: אתן אומרות שיש אחיות שלא מוצאות עבודה, אז הן יאיישו את התקנים.
שושי גולדברג: בנות, זה לא בינינו.
חני רומנו: אבל הן לא מעוניינות.
חני רומנו: אף אחד לא מעוניין.
חני רומנו: אנחנו בתת-תקינה.
חני רומנו: אתם יכולים לדבר פה לחול.
חני רומנו: אף אחד לא רוצה - - -
שושי גולדברג: אין תקנים פנויים.
חני רומנו: יש לנו תקנים פנויים במיון, אף אחד לא רוצה לבוא לעבוד.
חני רומנו: לא רוצים לבוא לעבוד.
שושי גולדברג: אוקיי, בואי, תני לי רגע להמשיך, בבקשה, בנימוקים שאני רוצה להעלות בדיון הזה.
חני רומנו: למה שלא תחשבו קצת באופן יותר יצירתי?
שושי גולדברג: שנייה, קודם כול, הולכים להינתן תקנים למיונים.
שושי גולדברג: זה חשוב להגיד, חשוב לדעת את זה.
שושי גולדברג: זה שינוי.
קריאות: כמה?
קריאות: כמה תקנים?
שלי יחימוביץ': חבר'ה, אני לא שומעת כלום.
שלי יחימוביץ': בכמה תקנים מדובר?
שושי גולדברג: מדובר בקרוב ל-200 תקנים, שיחולקו בין כל המיונים.
שושי גולדברג: זה שינוי מאוד משמעותי - -
<< אורח >> מיכל ברמי: כמה?
שאול סקיף: 208.
<< אורח >> מיכל ברמי: 208, וכמה לכל מיון?
שאול סקיף: בממוצע, עשרה תקנים לכל בית חולים.
שושי גולדברג: - - כי את צריכה לדעת שהתקינה במיונים נעשית על ידי ועדות מעקב.
שושי גולדברג: וכשוועדת מעקב באה ובודקת את התפוסות, היא רואה, לאור המגמות שתיאר קודם איתמר, ירידה במספר פונים למיונים במדינת ישראל, מעבר יותר למוקדים ולקהילה.
שלי יחימוביץ': רגע, למה את מדברת בשקט?
שלי יחימוביץ': חבר'ה, שקט, בבקשה.
שושי גולדברג: נסכם את הנקודה הזאת בזה שבאמת מכירים בבעיה וישנה הירתמות לתת מענה לנושא הזה גם.
שלי יחימוביץ': כשאת אומרת ש-200 תקנים התווספו לחדרי מיון, כן?
שושי גולדברג: כן.
שלי יחימוביץ': זה מתוקצב כבר?
שושי גולדברג: הנה, יושבים פה נציגי השר - - -
שלי יחימוביץ': תכף אני פונה אליהם.
שלי יחימוביץ': הם הבאים בתור.
שושי גולדברג: את יודעת, כשאפשר לתת למישהו את הקרדיט על פעילות משותפת, אז כדאי להגיד את זה.
שושי גולדברג: אז יושב-ראש ההסתדרות מקדם את הנושאים האלה.
שלי יחימוביץ': ועוד שאלה, 208 תקנים, הם כוללים את 100 התקנים שהובטחו אחרי השביתה האחרונה באוגוסט?
שושי גולדברג: לא.
שושי גולדברג: יש לנו את התקנים לפסיכיאטריה בעוד – שזה גם צוואר בקבוק מאוד בעייתי, הגריאטריה הוא צוואר בקבוק מאוד בעייתי.
שושי גולדברג: טיפות החלב, שזה נושא שאם אנחנו נפגש נוכל לדבר עליו ביחד.
שלי יחימוביץ': על איזו תוספת תקנים אנחנו מדברים בסך הכול בפועל?
שושי גולדברג: שם היה לנו בערך כ-100 - - -
שלי יחימוביץ': ביחד, תני לי את - - -
שושי גולדברג: כ-300 תקנים.
שלי יחימוביץ': 300 תקנים.
שושי גולדברג: תחשיבי במונחים של פתיחת בית חולים במדינת ישראל.
שלי יחימוביץ': שאלתי.
שושי גולדברג: לא, אני מסבירה.
שושי גולדברג: אז זה הישג מאוד משמעותי וגדול, שלא בתהליך של הסכמים ובתהליך רוטיני של הידברות.
שושי גולדברג: זה דבר אחד שצריך להגיד.
שושי גולדברג: דבר שני, עכשיו כל הדברים האלה - - -
שלי יחימוביץ': מתי 300 התקנים האלה יבוקרו?
שושי גולדברג: בקרוב תתפרסם החלוקה לפי בתי חולים, וכל בית חולים יקבל את המספר שלו.
שושי גולדברג: נעשתה פעילות מאוד-מאוד גדולה לקדם את כל תחום ההדרכה הקלינית.
שושי גולדברג: זה ביצה ותרנגולת.
שושי גולדברג: אתה לא יכול להגדיל את מספר האחיות בלי שיהיו מספיק מדריכים קליניים בשטח, שיוכלו לקלוט אותם, להדריך אותם ולהכשיר אותם.
שושי גולדברג: אז גם זו פעילות שנעשתה ממש-ממש עכשיו בשיתוף פעולה עם כל הגורמים הרלוונטיים כדי לתגמל את המדריכים הקליניים האלה.
שושי גולדברג: הנציבות יושבת פה, שנרתמה לתהליך הזה, הוסיפה, פשוט יצרה תפקיד בתוך סולם התפקוד של אחיות שמקדם מדריכים קליניים, שזה עוד זרוע לחזק את התרומה של האחיות למערכת.
שושי גולדברג: אני לא אומרת את זה כדי להמעיט בערך של המצוקה ולומר שבאמת אנחנו זקוקים ליותר תקנים, יש לנו אזורים יותר במצוקה, אבל יש כן תהליכים שמתרחשים.
שושי גולדברג: וצריך גם להוקיר ולהכיר את התהליכים האלה שקורים בתוך המערכת.
שושי גולדברג: דבר מאוד משמעותי אחר שקורה, משפט אחרון, הוא התהליך של פיתוח המקצועי של האחיות.
שושי גולדברג: הפיתוח המקצועי הוא קריטי, ההתפתחות של האחות הן במישור האקדמי והן בתחומים של המומחיות הקליני זה קריטי.
שלי יחימוביץ': ובמה את עסקת?
שלי יחימוביץ': היית אחות באיזה תחום?
שושי גולדברג: אני הייתי אחות ראשית של שיבא לפני שהגעתי לתפקיד הזה לפני כשנתיים, מעל עשר שנים.
שושי גולדברג: אני מכירה את המערכת מאוד מקרוב.
שושי גולדברג: אני מזדהה עם הרבה מאוד מהמצוקות האלה, אני מבינה אותן מאוד-מאוד מקרוב, אבל אני חושבת שבניגוד להרבה מאוד שנים אחרות יש לנו שותפים למציאת פתרונות.
שושי גולדברג: זה לא אומר שאנחנו לא זקוקים לעזרה שלך, זה לא אומר שנוכל לקדם פה עוד תהליכים, ויש מה לעשות, אבל, את יודעת, הבנות אלה מציגות פן אחד של המצב - - -
שלי יחימוביץ': מה "בנות"?
<< אורח >> מיכל ברמי: מה זה "הבנות מציגות"?
שושי גולדברג: האחיות.
שושי גולדברג: האחיות היקרות האלה.
שלי יחימוביץ': איזו זילות.
שלי יחימוביץ': מה זה השוביניזם הזה של נשים?
שושי גולדברג: האחיות היקרות שדיברו.
יאנה שפק: יש גם בנים.
שושי גולדברג: מי שדיבר פה הציג פן אחד של המערכת.
שושי גולדברג: אני שוב אומרת, אני לא ממעיטה במצוקה.
חני רומנו: הפן המקצועי, הפן שעובד.
שושי גולדברג: אבל אני אומרת בקול חזק וגדול: האחיות הן משמעותיות, הן חזקות, האחיות הן תורמות תרומה משמעותית למערכת הבריאות, ויש הרבה מאוד גורמים - -
חני רומנו: אז למה - - -
שלי יחימוביץ': את מפריעה.
שושי גולדברג: - - הרבה מאוד גורמים נרתמים לסייע ולמצוא פתרונות למצוקות שאתן מעלות וגם אנחנו בהזדמנויות רבות אחרות.
שושי גולדברג: תודה, שלי.
<< אורח >> מיכל ברמי: כשחסר 30,000 אחיות אז אתם נותנים טיפה פה וטיפה.
<< אורח >> מיכל ברמי: בכדי להגיע לממוצע של ה-OECD - - -
שושי גולדברג: אנחנו נותנים.
שלי יחימוביץ': מיכל, מיכל, אני מבקשת שקט.
<< אורח >> מיכל ברמי: סליחה.
שושי גולדברג: אז אני אומרת שכשתהיה לנו הזדמנות נוספת נוכל לדבר על עוד נושאים.
שושי גולדברג: תודה.
שלי יחימוביץ': ואני עומדת לרשותכם.
שלי יחימוביץ': אנחנו נוציא פנייה של ועדת הביקורת אל כל מי שצריך.
שלי יחימוביץ': משרד האוצר, מי מדבר מהאוצר?
רונן אלקיים: רועי.
שלי יחימוביץ': תציג את עצמך, רועי.
רועי רייכר: רועי רייכר ממשרד האוצר.
רועי רייכר: רפרנט בריאות באגף התקציבים באוצר.
רועי רייכר: אני רוצה למנות פה, בהמשך לדברים של שושי, את המשאבים הגבוהים שמוקצים לטובת הנושא.
רועי רייכר: ורק בשנה האחרונה, בחודשים האחרונים, כמו שכבר נאמר לפניי – אני לא יודע אם אני צריך לחזור על זה, אבל אני אחזור בכל מקרה עם טיפה תוספת על העלויות, קצת לתאר את המאמצים שאנחנו עושים בנושא ואת המשאבים שאנחנו מקצים.
רועי רייכר: אז בראש ובראשונה, בשלוש השנים האחרונות תקציב הבריאות בכללותו גדל ב-12 מיליארד שקל.
רועי רייכר: מדובר על גידול של 21%, הוא גבוה מהגידול של תקציב המדינה באופן משמעותי.
שלי יחימוביץ': כיוון שאנחנו דנים היום באחיות, אתה יכול לבודד את הרכיב של האחיות?
רועי רייכר: עוד רגע, בהמשך דבריי אנסה לפרט – אני לא יודע לבודד לחלוטין כל רכיב – אבל אני אנסה לפרט דברים ספציפיים שמוקצים לטובת הנושאים שעולים פה בדיון.
רועי רייכר: במסגרת אותו גידול, אותו פירוט, יש תוכנית מיטות חומש שכבר תוארה פה.
רועי רייכר: מדובר על 1,200 מיטות כלליות ועוד כמה מאות מיטות בתחומים אחרים, כלומר, פסיכיאטריה, שיקום וכדומה.
שלי יחימוביץ': כל זה מתוקצב?
רועי רייכר: כן, כמובן.
שלי יחימוביץ': באיזה תקציב?
שלי יחימוביץ': בתקציב של איזו שנה?
רועי רייכר: תוכנית המיטות היא תוכנית חומש.
שלי יחימוביץ': כל הדיבור הזה זה לחמש שנים?
רועי רייכר: לא.
רועי רייכר: כל חומש של תוכנית מיטות היה מ-2011 ועד - - -
רועי רייכר: וכל שנה מתוקצבות המיטות שמתוכננות לאותה שנה.
שלי יחימוביץ': אז רגע, אני רוצה להיות קונקרטית, סליחה שאני קופצת.
שלי יחימוביץ': ה-300 התקנים האלה - - -
רועי רייכר: לא, לא.
רועי רייכר: אני רוצה להבחין, אולי לעשות טיפה סדר.
שלי יחימוביץ': לא, אל תעשה סדר.
שלי יחימוביץ': רק תענה לי על השאלה.
רועי רייכר: זה לא קשור - - -
שלי יחימוביץ': הבנתי שזה לא קשור.
שלי יחימוביץ': אני לרגע מפסיקה אותך ושואלת: האם ה-300 התקנים האלה שדובר עליהם עכשיו כבר מתוקצבים?
רועי רייכר: אני אומר עוד פעם, התשובה היא שאת ה-300 התקנים שדובר עליהם עכשיו צריך להפריד לפי חלקים.
רועי רייכר: יש 100 שהם להמטואונקולוגיה ולעוד שתי מחלקות שמשרד הבריאות הגדיר שהן במצוקה קשה, ועוד 208 תקנים למיונים.
רועי רייכר: הדברים האלה סוכמו בחודשיים-שלושה האחרונים, זה דבר שהוא מאוד-מאוד-מאוד טרי, מה שנקרא.
רועי רייכר: זה קרה ממש עכשיו.
שלי יחימוביץ': כלומר, בתקציב 2019 הם לא יהיו?
שלי יחימוביץ': הם יהיו.
שלי יחימוביץ': הם כן יהיו?
רועי רייכר: בנוסף למה שהיה אמור להיות בתוכנית המיטות והתקנים בגינה, הם בנוסף לדבר הזה והם יהיו.
רועי רייכר: הפריסה של ה-100 היא תלת שנתית, זה מוגדר, עוד פעם בנוסף למה שנפרסו.
רועי רייכר: וה-200 גם הם שיקרו – אנחנו כבר עכשיו - - -
שלי יחימוביץ': האם ב-2019 כבר אנחנו נראה תקצוב ספציפי צבוע לתקנים של האחיות?
רועי רייכר: אמת.
רועי רייכר: נכון.
רועי רייכר: התשובה היא כן.
שלי יחימוביץ': לכמה תקנים?
רועי רייכר: אז מתוך ה-100 הפריסה היא תלת שנתית, עניתי.
שלי יחימוביץ': כלומר, 30 תקנים.
שלי יחימוביץ': רגע, אני מבקשת שקט.
שלי יחימוביץ': כלומר, 35 תקנים בתקציב 2019?
רועי רייכר: אז אני הפרדתי בין ה-100 ל-200.
שלי יחימוביץ': אז בוא תפסיק להפריד ותענה לי על שאלות.
שלי יחימוביץ': מתוך ה-100 שהפרדת אותם, אנחנו במופרד עכשיו - - -
רועי רייכר: תנו לי להמשיך לסיים בבקשה את ההמשך לגבי ה-200.
רועי רייכר: ואני אומר שתקני המיונים, יותר מחציים יינתנו כבר ב-2019, כלומר, רובם כבר יינתנו ב-2019.
שלי יחימוביץ': אלה שאלות שלי.
רועי רייכר: וכן ההפרדה היא חשובה, כי אלה שני דברים שונים.
רועי רייכר: עוד דבר בהקשר למיונים שעלה פה - - -
שלי יחימוביץ': כלומר, ב-2019 אנחנו נראה 135 תקנים מתוקצבים כבר?
שלי יחימוביץ': ואת היתר?
שלי יחימוביץ': מתוך 300?
רועי רייכר: יש פריסה שסוכמה - - -
שלי יחימוביץ': פריסה עד מתי?
רועי רייכר: אמרתי: פריסה תלת שנתית.
רועי רייכר: היא פריסה שסוכמה בין ההסתדרות, משרד הבריאות ומשרד האוצר, וזה החל מהלך שלם של דיונים בנושא התוספות.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לכמת לי מה משמעות של 135 תקנים בתקציב 2019, כמה כסף זה?
רועי רייכר: 100 תקני האחיות עולים כ-25 מיליון שקל.
רועי רייכר: בסדר, זו עלות מעביד.
שלי יחימוביץ': 25 מיליון זה כסף קטן, אגב.
<< אורח >> מיכל ברמי: לא, על המיליארדים שחסכו כל השנים מצד הזה, זה כלום כסף, זה גרושים.
רועי רייכר: אנחנו ממשיכים?
רועי רייכר: בסדר גמור.
רועי רייכר: אז דיברנו על תוכנית המיטות, דיברנו על התוספות הייעודיות.
רועי רייכר: אני רוצה לדבר על עוד סוגיה שטיפה לא עלתה פה וגם עליה אנחנו נותנים את הדגש, והדיון היה בעיקרון על הפנימיות - - -
שלי יחימוביץ': אגב, העובדה שהעלות היא כל כך – זה מפתיע אותי, אני מודה.
שלי יחימוביץ': ואני הייתי חברה בוועדת הכספים שבע שנים, כן.
שלי יחימוביץ': העובדה שתקצוב של 100 הוא בסך הכול, 20 מיליון שקלים?
קריאה: אלה המספרים שלנו.
שלי יחימוביץ': 25 מיליון שקלים זה יעד כל כך קל להשגה, כל כך קל להשגה.
שלי יחימוביץ': תאמינו לי, מיליארדים ומאות מיליונים עוברים כאן
שלי יחימוביץ': בהינף אצבע ולחץ של איזה חבר כנסת מהקואליציה.
שלי יחימוביץ': ולכן אני חושבת - -
<< אורח >> מיכל ברמי: חבר כנסת - - -
שלי יחימוביץ': מיכל, את מפריעה לי.
שלי יחימוביץ': - - ולכן גם המאבק כאן הוא מאבק בר השגה לטובת האחיות.
שלי יחימוביץ': זה לא איזה משהו, איזו משימה שאי אפשר בשום פנים ואופן, וצריך להכניס אותה דווקא לאיזה קונטקסט ענק שאי אפשר להתגבר עליו.
שלי יחימוביץ': תראו, על אילו סכומים אנחנו מדברים, באמת.
קריאה: ההסתדרות - - - תקבל על זה זכות דיבור.
שלי יחימוביץ': לא, לא, בבקשה.
שלי יחימוביץ': כן, אני יודעת שיש הבדל בין תקן לבין הסכום וכן הלאה וכן הלאה.
גילה היימס: לא, אני חושבת שזה מאפיין כרגע איזשהו חלק - - -
גילה היימס: שמי גילה, אני אחות ראשית של בית חולים רמב"ם.
גילה היימס: ואני מאוד מצטרפת לדברים שנאמרו כאן מכל הצדדים.
גילה היימס: אני חושבת שהמערכת כרגע היא – ההתייחסות לתקנים שנאמרה הייתה התייחסות למיון, הצרכים שאנחנו רואים במערכת הם הרבה יותר מהמיון, והם הרבה יותר גבוהים לכל בית חולים.
גילה היימס: אני מצטרפת לדברים של שושי, שהמערכת – מתוך בית חולים גדול, אני מצפה לתקנים שיגיעו למיון.
גילה היימס: אני מצפה להרחיב את היסודות הקליניים, ואני עובדת כדי באמת לתת שירות טוב יותר ולהכשיר את האחיות.
גילה היימס: אבל עדיין אני אומרת שבדיון הזה – ואני מאוד שמחה עליו, ואני מודה לך על ההתייחסות הזאת לצוות של הסיעוד – צריך להסתכל יותר על מה מגיע למטופלים במדינת ישראל ששוכבים בפנימיות בערוב ימיהם - -
גילה היימס: - - בפרוזדורים ובמקומות שהם לא מקבלים מספיק שירות.
גילה היימס: ואני חושבת - -
שלי יחימוביץ': בסדר, מגיע להם אחיות.
גילה היימס: - - מגיע להם יותר אחיות, מגיע להם יותר מיטות, ובאמת משרד האוצר צריך להתייחס יותר.
שלי יחימוביץ': זאת הייתה התפרצות, אז נסתפק בזה.
שלי יחימוביץ': כן תמשיך, בבקשה.
רועי רייכר: נמשיך בעוד סוגיה שלא עלתה פה ועלתה בדוח המבקר והדיון כונס בעקבותיו, וזה הסיפור של הפנימיות והמיטות של מעוכבי האשפוז, זה מערך אנשי שיקום שנמצאים בתוך המיטות הפנויות ומגדילים בעצם את העומסים ומקשים על התפקוד של האחיות ושל בית החולים בכלל המחלקות הללו.
רועי רייכר: קרו בשנים האחרונות שני דברים מאוד משמעותיים לטובת הנושא.
רועי רייכר: הראשון הוא השינוי בחוק הקאפ.
רועי רייכר: חוק הקאפ זה חוק ההתחשבנות בין בתי החולים ולבין קופות החולים, שיצר איזושהי החרגה שמייצרת – אני לא רוצה להיכנס לכל המנגנון הכלכלי – אבל מייצרת תמריץ עבור קופות החולים להוציא את מעוכבי האשפוז מאותן מחלקות באופן יחסי למה שהיה קודם.
רועי רייכר: בנוסף, הוקצו 70 מיליון ש"ח מדי שנה – ואנחנו בדיונים עם משרדי הממשלה, עם משרד הבריאות, עם משרד האוצר – לטובת הקצאה נכונה של הדבר הזה למערך השיקום, עוד פעם על מנת לתת מענה ופתרון לסוגיות שעולות פה.
רועי רייכר: דיברו על עומסים וזמני המתנה ארוכים בחדרי המיון, משרד הבריאות ביחד עם משרד האוצר ביצע תוכנית שקרויה "תוכנית המלר"דים".
רועי רייכר: תקנים שהוקצו במסגרת התוכנית: 66 תקני רופאים, תקני אחות טריאז', כ-60 תקני עוזר רופא – מקצוע חדש שלא היה בעבר – כ-30 תקני מנהלי טיפול ייעודיים למלר"דים וכו'.
רועי רייכר: בתוך עולם – עוד פעם, אלה כל מיני מנגנונים כלכליים שנראה לי פחות ראוי להיכנס אליהם עכשיו – בתוך עולם ההכשרות, כמו שתיארה פה שושי, יש יותר משילוש בסיום התוכנית.
רועי רייכר: אז אני אומר יש תקצוב במשרדי הממשלה, גם משרד הבריאות, גם המל"ג, וגם משרד האוצר ששותפים לדבר הזה של יותר משילוש סטודנטיות ללימודי סיעוד.
רועי רייכר: יש עוד מספר דברים שאני יכול להתייחס אליהם באופן נקודתי.
רועי רייכר: בסוגיית האלימות שעלתה פה, והיה דיון לפני חודשיים, הוקצו עשרות, אם לא מאות, מיליוני שקלים בפיתוח ובשדרוג חדרי המיון בשנים האחרונות על מנת לייצר אווירה.
רועי רייכר: אחת הטענות הייתה – בדוח מור-יוסף שעסק בנושא האלימות עלו מספר גורמים שהוגדרו - - -
קריאה: השומרים.
רועי רייכר: בין היתר, הוקצו משאבים רבים לטובת שומרים, ובנוסף לכך הוקצו משאבים לטובת פיתוח ושדרוג חדרי המיון ואיך שהם נראים.
רועי רייכר: אכיפה – אפילו יש פה היבטים משפטיים שאנחנו עוסקים בהם ומנסים לעזור גם בתחומים האלה.
רועי רייכר: בכל הנושאים הנ"ל האמירה המרכזית שלנו כממשלה היא שאנחנו ערים לנושאים, אנחנו דנים בהם ומקצים עבורם משאבים רבים במסגרת המשאבים המוגבלים שיש.
חני רומנו: בשטח לא נעשה דבר וחצי דבר בנוגע לאלימות.
יאנה שפק: לגבי המיונים - - -
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא הפריע כי זמננו אוזל.
שלי יחימוביץ': מי זאת קרובת המשפחה של דודי אמסלם?
דוברת: אנחנו חברים.
דוברת: חברי ילדות.
שלי יחימוביץ': ואת אחות במקצועך גם?
דוברת: מיילדת.
שלי יחימוביץ': את צריכה לעזור לנו לגייס אותו.
שלי יחימוביץ': זה התפקיד שלך פה.
שלי יחימוביץ': כולכן מתבקשות לבוא אליה אחרי הישיבה ולגייס אותה למאבק.
חני רומנו: היא מגויסת.
שלי יחימוביץ': טוב, נג'יב אכתילאת, מי זה נג'יב?
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לפנות לו מקום.
שלי יחימוביץ': נג'יב הוא אח מוסמך, עובד במערך הגריאטריה ומרצה.
שלי יחימוביץ': בבקשה, נג'יב.
נג'יב אכתילאת: אני שמח להיות איתכם היום.
נג'יב אכתילאת: זה כל כך משמח וחשוב יותר לראות עוד אנשים שממש דואגים לנושא שמטריד את כולנו, אבל רציתי להעיר את לבכם לשתי נקודות בעצם.
שלי יחימוביץ': זה מפריע.
שלי יחימוביץ': רויטל ושושי, אני מבקשת.
נג'יב אכתילאת: היום אנחנו מדברים על עצמנו כאחים ואחיות וגם על המטופלים, אבל אף אחד לא דאג יותר למשפחות שלנו.
נג'יב אכתילאת: כשאימא היא אחות או אבא אח אז נעלמים למשך שעות.
נג'יב אכתילאת: כל השבוע הם במשמרות.
נג'יב אכתילאת: כמובן, שמונה שעות זו לא משמרת קלה בעומס שעומד היום.
נג'יב אכתילאת: ולפני משמרת גם נעלמים עוד חמש שעות שינה לפני.
נג'יב אכתילאת: אז גם המשפחות שלנו וגם כולם סובלים מזה.
נג'יב אכתילאת: הנקודה השנייה שאני רוצה להגיד – את מערך הגריאטריה כמעט ולא מזכירים, מערך הגריאטריה כמעט ולא בנושא.
נג'יב אכתילאת: אחים ואחיות במערך הגריאטריה נשחקים מאוד.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לקרב אלייך קצת את המיקרופון ולדבר בקול קצת יותר רם?
נג'יב אכתילאת: כן.
שלי יחימוביץ': הוא אמר שאין התייחסות למערך הגריאטריה.
נג'יב אכתילאת: אני עבדתי במערך הגריאטריה מזה שנתיים, אני עובד כאח במחלקה הסיעודית, ומה-זה סובלים קשה, היום רואים את הסוגיה.
נג'יב אכתילאת: גם כשאחות תובעת בית חולים גריאטרי שהוא לא משלם לה פנסיה, בואו נגיד, או לא משלמים לה את הזכויות או תמריץ, אין בבית חולים גריאטרי.
נג'יב אכתילאת: זה גם אבסורד שלא נותנים לאחים ואחיות להגיע לבתי חולים גריאטריים.
נג'יב אכתילאת: וכאחד בתפקיד זה קשה מאוד לגייס אחים ואחיות היום במערך הגריאטרי.
נג'יב אכתילאת: לא מוצאים אחיות, פשוט לא מוצאים אחיות.
נג'יב אכתילאת: אין תמריצים בבתי חולים הגריאטריים.
נג'יב אכתילאת: התביעה האחרונה הייתה בבית חולים גריאטרי בשרון.
נג'יב אכתילאת: בית המשפט זיכה את האחות וחייב את בית החולים לשלם, אבל זו אחות אחת ויחידה שקיבלה תמריץ.
נג'יב אכתילאת: זה היה לפני שנתיים, אני זוכר.
נג'יב אכתילאת: זה מפורסם בעיתון.
שאול סקיף: סליחה שאני שואל, באיזה בית אבות, בית חולים?
נג'יב אכתילאת: אני יכול להציג לך.
שלי יחימוביץ': אתה תוכל לדבר איתו אחר כך.
שלי יחימוביץ': אנחנו פשוט חייבים לסיים את הישיבה.
נג'יב אכתילאת: אחות חדשה שסיימה ועבדה במשך שנה.
שלי יחימוביץ': אחר כך תדברו ותלבנו את המקרה הספציפי הזה.
שאול סקיף: אני אשמח לקבל ממך נתונים.
נג'יב אכתילאת: אשמח לתת לך.
שלי יחימוביץ': נג'יב, סיימת?
נג'יב אכתילאת: תודה.
שלי יחימוביץ': פרופ' גרוטו, אני מבקשת שתתייחס לכל הדברים האלה.
שלי יחימוביץ': ועוד דבר שלא דיברנו עליו זה על חוק ראשי להסדרת העיסוק בסיעוד, סוגיה מאוד חשובה.
קריאות: הו, הו.
איתמר גרוטו: נתחיל מהחוק - - -
שושי גולדברג: אני אענה.
שלי יחימוביץ': אל תחלק, אני מבקשת.
שושי גולדברג: לא, אבל הוא לא יודע.
שושי גולדברג: אני מטפלת בזה.
שלי יחימוביץ': הוא לא יודע?
שושי גולדברג: לא, כי אני מטפלת בזה, ובואי אני אסביר לך.
שלי יחימוביץ': אתה מקבל כזה זלזול בידע שלך?
שושי גולדברג: את הנקודה הזאת הוא לא יודע, מה לעשות.
שלי יחימוביץ': בקצרה, בבקשה.
שושי גולדברג: בקצרה מאוד.
שושי גולדברג: היו הרבה מאוד ניסיונות לחוקק חוק, אפילו פעמיים זה הגיע לכדי הצעת חוק.
שלי יחימוביץ': האחרון שניסה לחוקק את זה היה חבר כנסת לשעבר אריה אלדד.
שושי גולדברג: נכון.
שושי גולדברג: אריה אלדד.
שושי גולדברג: אוקיי, זה לא שהמקצוע שלנו אינו מעוגן מבחינה חוקית.
שושי גולדברג: הוא מוגן מבחינה חוקית, אבל אנחנו מעוניינים בחוק.
שושי גולדברג: אנחנו בשנה האחרונה עובדים בגיבוש הצעת חוק חדשה.
שושי גולדברג: אנחנו ממש - - -
שלי יחימוביץ': בשנה האחרונה?
שושי גולדברג: השנה, זה לוקח זמן.
שלי יחימוביץ': אוטוטו נגמרת הקדנציה של הכנסת הזו.
שושי גולדברג: את יודעת יותר טוב.
שושי גולדברג: אבל לקח זמן לנסח את הצעת החוק ברוח - - -
שלי יחימוביץ': הצעת חוק ממשלתית, איפה היא עומדת?
שושי גולדברג: זה מה שאני מנסה לומר.
שושי גולדברג: אנחנו כתבנו הצעת חוק ראשונית שתצא לדרך ממש בשבוע הקרוב.
שושי גולדברג: היא צריכה לעבור, קודם כול, את כל המסגרות במשרד לשנו, את כל הגורמים במשרד.
שושי גולדברג: היא תובל על ידי השר.
שלי יחימוביץ': אוקיי, אני אפגש איתך על זה באופן ספציפי, ואולי אנחנו כח"כים נוכל לזרז את העניין בהצעת חוק פרטית.
שושי גולדברג: אוקיי.
שושי גולדברג: מעולה.
שושי גולדברג: מצוין.
שלי יחימוביץ': טוב, השעון הזה לא מדויק מתברר, ויש לנו עוד פחות זמן ממה שחשבתי, מעירה לי כאן פלורינה.
שלי יחימוביץ': הוא מפגר ביותר משתי דקות.
שלי יחימוביץ': זה אומר שאין לנו זמן.
שלי יחימוביץ': אז בבקשה תהיה קצר.
איתמר גרוטו: קודם כול, אני בהחלט רוצה להתייחס לסוגיה של תוספת תקנים.
איתמר גרוטו: אנחנו בהחלט עושים, וכמו שרואים – וגם יש, הוזכרו תוכניות נוספות שלא הזכרתי, גם תוכניות של חיזוק המלר"דים, הזכיר גם האוצר, וכל תוכנית לאומית של המשרד יש בה גם תוספת של תקינה לאחיות.
איתמר גרוטו: חשוב להדגיש את זה.
איתמר גרוטו: נקודה שנייה שלא עלתה פה – דרך אגב, דיברנו על האחיות בתי חולים, אני רוצה לציין בהזדמנות זו גם את האחיות בריאות הציבור.
איתמר גרוטו: גם שם יש תוספת של תקינה ואנחנו נפעל כדי להביא עוד.
איתמר גרוטו: רק עכשיו יש טיפול בהתפרצות חצבת ובאמת הן גם כן עובדות בעומס מאוד גבוה, וגם שם אנחנו צריכים לא לשכוח אותם.
איתמר גרוטו: אנחנו נעביר התייחסות מסודרת לכל הדרישות שהועלו כאן, ואני חושב שאפשר לעשות באמת פגישה מצומצמת יחד עם שושי ולהעביר דברים.
איתמר גרוטו: אנחנו יכולים להיעזר בכם.
שלי יחימוביץ': קודם כול, ברור שתמה הישיבה, תם אך לא נשלם, כן.
שלי יחימוביץ': קודם כול, אני רוצה להתנצל בפני כל החברות והחברים היקרים שנמצאים כאן.
שלי יחימוביץ': אני חייבת מיד לעזוב את הישיבה, אבל נמצאת גם פלורינה, מנהלת הוועדה, וגם רון, היועץ פרלמנטרי שלי, שמרכז את הוועדה, ואתם מוזמנים לגשת אליהם אם יש לכם בקשות ספציפיות להמשך טיפול.
שלי יחימוביץ': כמובן זה לא יסתיים בישיבה הזאת, ואנחנו נקיים פגישות עם כל מי שצריך כדי לקדם את הדברים שעלו כאן כמיטב יכולתנו המוגבלת.
שלי יחימוביץ': אבל בתוך יכולתנו המוגבלת אני מבטיחה שאני אעשה כל שביכולתי.
שלי יחימוביץ': אנחנו תמיד יכולים להרחיב את היריעה, ולפעמים להרחיב את היריעה זה לא לעשות כלום.
שלי יחימוביץ': ולכן אני כן רוצה שנתמקד בסוגיה הספציפית של האחיות שהיא קריטית ודרמטית בעיניי.
שלי יחימוביץ': ואני כן אגיד שאני חושבת שלאיגוד המקצועי יש תפקיד מרחיק לכת, מרחיק לכת באמת.
שלי יחימוביץ': באים לכאן לפעמים אנשים שזעקתם עולה השמימה, אבל הם לא מאורגנים ואין לי מה להגיד להם.
שלי יחימוביץ': ופה מדובר באמת באיגוד חזק, חזק עם יכולת השפעה - - -
יאנה שפק: איגוד חזק, 30 שנה מאוגדים.
שלי יחימוביץ': אני לא צריכה תוספות ואישורים לדבריי.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאני אומרת את זה בצורה ברורה מספיק.
שלי יחימוביץ': ואני לא אומרת את זה תמיד, ולא לגבי כל דיון שעולה כאן, אבל במקרה הזה באמת זה רכיב קריטי במאבק; וזה מאבק מרכזי של החברה הישראלית, לא רק של האחיות.
שלי יחימוביץ': סוגיית החקיקה הספציפית של הסדרת העיסוק – אנחנו ניקח את זה על עצמנו.
שלי יחימוביץ': אני אדבר עם דודי, שהופיע היום כאוהד האחיות.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאם אנחנו יחד, קואליציה ואופוזיציה, נקדם את החוק, אפילו נאיץ, וזה קורה לפעמים, נאיץ בממשלה להגיש את החוק הממשלתי בזה שנגיש הצעת החוק פרטית, אני חושבת שזה מאוד-מאוד יקדם את הנושא.
שלי יחימוביץ': אז אני מודה לכולכם.
שלי יחימוביץ': אני עומדת לרשותכן בכל דבר ועניין.
שלי יחימוביץ': וזאת לא תהיה הישיבה האחרונה בנושא הזה.
שלי יחימוביץ': אחרי התשובות של פרופ' גרוטו לדברים שעלו כאן, אנחנו נקיים ישיבה נוספת.
קארין אלהרר: היום ה-23 באוקטובר 2018, י"ד בחשוון התשע"ח.
קארין אלהרר: נושא הדיון היום: טיפולים בתחום התפתחות הילד, דוח מבקר המדינה 67ב.
קארין אלהרר: זה דיון מעקב, כבר קיימנו דיון רחב יותר במושב הקודם.