GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה מבחינתי זה לספוג משקעים וצלקות של ההתעללות המינית שעברתי בגיל 5, שלהיות אישה זה לחיות עם הזיכרונות והסיוטים מהאונס הברוטלי והאכזרי שעברתי בבגרותי.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה להיות מוטרדת באובססיביות, משיחות חסומות יומיומיות ולחיות חודשיים בסיוט מתמשך עד שהמשטרה מואילה בטובה לעשות פעולה שיכלה לקחת להם יומיים.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה שיאשימו אותך באחריות למעשיו של מישהו אחר שפשע בך.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה לנסות לעמוד בתנאי אידיאל יופי לא אנושי שקיימים רק בתוכנות של מחשב.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה לא להיות מיוצגת, אבל שהגוף שלך יהיה כל הזמן מוצג לראווה, לחשיקה, לניכוס ולשליטה.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה לעבוד ולהרוויח 30%-40% פחות מהערך האמיתי שלך.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה להיות שופטת במדינת ישראל ולא להיות מסוגלת למצות את הדין עם איש החוק שאנס אותך.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה להירצח על ידי בן הזוג שלך 21 פעמים בשנה.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות איזה מבחינתי זה לפחד, פשוט לפחד, כל הזמן כל הזמן כל הזמן לפחד.
<עירד מרציאנו צייגר: כשאנחנו ברחוב וכשמישהו מציע לי עזרה, כל הזמן לפחד.
<עירד מרציאנו צייגר: וגם אם אני איכשהו מצליחה להשקיט ולהדחיק את הפחד הזה הוא עדיין תמיד יהיה ויחכה לי שם.
<עירד מרציאנו צייגר: שלהיות אישה זה לשתוק, לשתוק בכל פעם כשאני מרגישה את הפער העצום הזה, את התהום המפלצתית הזו שמפרידה בין המציאות היומיומית לבין מה שהנשמה שלי יודעת, פשוט יודעת בכל רמ"ח איברי הנשמה, שזה פשוט לא אמור להיות ככה.
<עירד מרציאנו צייגר: זה לא אמור להיות ככה.
<עירד מרציאנו צייגר: בחמש השנים האחרונות אני מרגישה שיש משהו חדש באוויר.
<עירד מרציאנו צייגר: אני מגדירה זאת כתמורות היסטוריות הרות גורל ושאין שום צל של ספק שאני בהחלט אישה דרמטית, אבל בכל הכנות ככה אני מרגישה.
<עירד מרציאנו צייגר: המשהו החדש הזה באוויר הוא הקול הנשי החדש, חדש בתפוצה, בכמות ובעוצמה.
<עירד מרציאנו צייגר: הקול הנשי שלא מפחד להישמע.
<עירד מרציאנו צייגר: והוא איננו עירום והוא איננו עריה, הוא אמיץ ואימתני ומופלא.
<עירד מרציאנו צייגר: ושלהיות אישה זה להיות מנהיגת מחאה ולסחוף אחרייך אומה שלמה, וחברת כנסת או שרה שמחוקקת חוקים ומכריעה הכרעות, אמנית מוערכת שזוכה לפרס אופיר או באוסקר, עיתונאית מכובדת שלא מתביישת לספר את זוועות הטראומה שלך.
<עירד מרציאנו צייגר: ושלהיות אישה זה להיות נווטת וראש מח"ש ונגידת בנק וזוכת פרס נובל ישראלית לראשונה.
<עירד מרציאנו צייגר: להיות אישה זה להשמיע את קולה.
<עירד מרציאנו צייגר: אני כאן מולכם ומולכן כי אני נפגעת אלימות מינית, אבל יותר מכך אני כאן כי גם אני, כמו רבות וטובות לפניי, כמו רבות וטובות אחריי, הפסקתי לשתוק.
<עירד מרציאנו צייגר: הפסקתי לשתוק והפסקתי לעצום עיניים.
<עירד מרציאנו צייגר: הפסקתי לשתוק ומחיתי בפומבי על העוול שנעשה לי בעודי פעוטה בת 5, הפסקתי לשתוק ומחיתי בפומבי כשמערכת המשפט של מדינת ישראל לא האשימה אנס סדרתי מסוכן באונס.
<עירד מרציאנו צייגר: הפסקתי לשתוק כשמישהו מספר בדיחה שוביניסטית או פדופילית לידי, הפסקתי לשתוק ומחיתי בפומבי כששופט במדינת ישראל אמר קבל עם ועדה, 'יש בנות שנהנות מאונס'.
<עירד מרציאנו צייגר: הפסקתי לשתוק ומחיתי בפומבי כשזמר שעשה מעשים בזויים מבחינה מוסרית לא התנצל ועוד העז להתבכיין שהוא המסכן.
<עירד מרציאנו צייגר: הפסקתי לשתוק ומחיתי בפומבי כשאמרו לילדה בת 13, 'אם היית צועקת לא היית נאנסת'.
<עירד מרציאנו צייגר: זה להפסיק לשתוק כשגברים שאני לא מכירה חולפים על פניי ומרשים לעצמם להעיר על חלקי הגוף שלי, זה להפסיק לשתוק כשגבר שאני כן מכירה מרשה לעצמו לגעת בי, להפסיק לשתוק כשאני צופה בפרסומת שמבזה, מרדדת ומחפצנת אותי או את גופי.
<עירד מרציאנו צייגר: פשוט להפסיק לשתוק.
<עירד מרציאנו צייגר: ואם אתן כאן אז גם אתן הפסקתן לשתוק, ואם אתם כאן אני מאוד מקווה שגם אתם הפסקתם לשתוק.
<עירד מרציאנו צייגר: אני כאן כי אני כבר לא קורבן, אני ניצולה ואני לביאה ואין אף אחד או אחת בעולם הזה שיוכלו לאנוס אותי שוב לשתוק.
<עירד מרציאנו צייגר: ואני לעולם לעולם לעולם לא אפסיק להילחם כי המלחמה הזו, המלחמה שלנו, היא והיא לבדה זו שמבטיחה את עתידם וביטחונם של ילדות וילדי המחר, שלא יהיה כמו העבר וההווה שלנו.
<עירד מרציאנו צייגר: זאת שליחות, זאת זכות וזו חובה.
<עירד מרציאנו צייגר: תודה.
שלי יחימוביץ': תודה, עירד.
שלי יחימוביץ': זה היה מעורר השראה.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת חיים ילין, זה יהיה לך קשה קצת לדבר עכשיו.
שלי יחימוביץ': אני יכולה לפטור אותך ולהעביר את זה לחברת הכנסת מיכל רוזין, נראה לי שיהיה לה יותר קל.
שלי יחימוביץ': ושוב תודה לעירד, זה היה מעורר השראה, מחזק, מרגש, חשוב, אמיץ.
חיים ילין: קודם כל, יעל, זה לא מובן מאליו מה שעושים פה, את יודעת, כי בדרך כלל היו גמלים לפני זה ורק עכשיו בעצם התחילו להזיז את הדברים.
חיים ילין: אז זה לא כך, זה לא מובן מאליו שבאמת באים ומכבדים אותך ואת כל הנשים שעשו את ה-, אני לא רוצה לקרוא לזה מהפכה, אבל את תחילת הדרך, כי מהפכות זה רצף של שינויים קטנים שבסוף מסתובבים ורואים שבאמת חל שינוי.
חיים ילין: כשאני שומע אותך אני חושב שהדרך עוד ארוכה ולכן אני אומר, אנחנו רק בתחילת הדרך.
חיים ילין: לי יותר קל, לא בגלל שאני גבר, אלא בגלל שמי שגידלה אותי זאת אמא.
חיים ילין: ברגע שיש דמות אימהית או אישה, אז זה מובן מאליו שיש שוויון.
חיים ילין: לי אין הפרדה, לצורך העניין, ולא סתם גם כשהייתי ראש מועצה אז 62% מהמנהלות היו נשים.
חיים ילין: הן גם ניהלו את המלחמות.
חיים ילין: זאת אומרת זה לא יעזור כלום, המלחמה הזאת על שוויון מגדרי זאת מלחמה חברתית שחלק ממנה הוא גם המלחמה נגד אלימות.
חיים ילין: האלימות זאת שאת מביאה פה זה אחד הדברים הכי כואבים והכי צריכים לשנות אותם.
חיים ילין: אני רוצה להתמקד בדבר אחד שהוא מאוד חשוב לי.
חיים ילין: אחת, אונס זה רצח של הנשמה.
חיים ילין: לא יכול להיות שחל חוק התיישנות על אונס.
חיים ילין: אני לא מדבר על אמירות מילוליות, אני רוצה לעשות הבדלה, למרות שזה פוגע וזה פוגע, הכול פוגע, אבל בסוף אנחנו צריכים להבין מה כן ניתן לעשות.
חיים ילין: אני חושב שאונס זה רצח נפשי של אישה או גבר, כי היום אנחנו כבר חשופים יותר לאוכלוסיות שנכנסות פנימה, שמעזות לדבר.
חיים ילין: אני חושב שזה דבר שאנחנו צריכים לקדם אותו בכל הכוח וזה צריך קואליציה ואופוזיציה ביחד, לא יכול להיות שעוד פעם יבואו לנו עם שמאל וימין.
חיים ילין: והנושא השני זה שלי קשה מאוד לראות את המשפט החברתי ברשת.
חיים ילין: או שיש חוק או שאין חוק.
חיים ילין: קשה לי איתו.
חיים ילין: קשה לי שאיש ציבור - - -
<קריאה: ואם אין מענה משפטי?
חיים ילין: רגע, שנייה, אני לא סתם אומר את הדברים האלה.
חיים ילין: זה שאנשי ציבור זזים הצדה ובזה יש עונש חברתי לא מקובל עליי.
חיים ילין: או שיש אשמה או שאין אשמה.
שלי יחימוביץ': או גם וגם.
חיים ילין: גם וגם אני מקבל, אבל לא רק חלק אחד.
חיים ילין: הנושא שהוא מאוד - - -
שלי יחימוביץ': אתה לא חלילה מתכוון להשתיק את הקול של הנשים שמספרות את סיפורן בפומבי.
חיים ילין: לא, להיפך.
שלי יחימוביץ': אז תסביר את עצמך, כי אתה בסביבה בעייתית פה.
שלי יחימוביץ': תהיה זהיר.
חיים ילין: בתחילת הדרך, בתחילת המושב, אנחנו צפינו איך חברי כנסת ושרים זזו מהכיסאות שלהם כאילו החברה האשימה אותם ועכשיו הם כבר לא אשמים, הם כבר מחוץ לכנסת ישראל.
חיים ילין: כאילו הם שילמו מחיר שהוא לא - - -
מיכל רוזין: לא כולם, יש כמה שנשארו.
חיים ילין: הכוונה היא מאוד ברורה.
חיים ילין: אין תחליף לחקיקה ולענישה.
חיים ילין: זה שאנחנו מענישים חברתית זה לא אומר שהבן אדם עכשיו שילם את עונשו, זז מהכנסת והוא עכשיו חף מפשע.
<הדס שטייף: מה שאתה אומר שזה לא מספיק.
שלי יחימוביץ': כן, הוא הסביר את עצמו.
שלי יחימוביץ': הוא הבהיר את הנקודה.
חיים ילין: הנושא השלישי, שגם העליתי מול מיכל, שאני מקבל תכתובות מהרבה מאוד נשים, 'כל עוד שלא היית בבית המשפט ולא שאלו אותך את השאלות שלעולם לא תישאל אז אתה לא יכול להבין אותנו', והכוונה היא 'האם הלכתי עם גופיה, בגלל זה אנסו אותי, כן או לא'.
חיים ילין: התרבות הזאת בבתי המשפט חייבת להשתנות, אבל כנראה קודם כל התרבות בכנסת ישראל צריכה להקרין לבתי המשפט.
שלי יחימוביץ': תת ניצב יפעת שקלר, יועצת המפכ"ל לענייני נשים, מייצגת את המשטרה, בכבוד.
<יפעת שקלר: קודם כל תודה על ההזמנה, בהחלט יום חגיגי, ותודה לעירד, בהחלט ריגשת.
<יפעת שקלר: קודם כל המשטרה, כמו הצבא, ואני בקשר מצוין עם שרון, אנחנו משתפות פעולה ואני חושבת שהמשטרה, כמו הצבא, נמצאת בחזית הארגונים שלקחו את החוק ומיישמים את החוק רחוק, בטח מבחינת ההגנה והמעטפת שניתנת למתלוננות.
<יפעת שקלר: יושבת פה הגב' אורית סוליציאנו, נפגשנו איתה והיא יכולה להעיד על פעולות שנעשות במשטרה לאורך כל הדרך.
<יפעת שקלר: אני רק רוצה להגיד, לפני שאני אסקור את הפעולות עצמן, אנחנו רואים את זה כשני צדדים של אותה מטבע, גם קידום מעמדן של נשים.
<יפעת שקלר: יצא מפה המבקר, דוח המבקר ב-2013 העיר למשטרה על אי קידומן של נשים לתפקידים בכירים, אנחנו עושים הרבה מאוד גם בצד הזה כדי באמת לייצר יותר איזון ושוויון במאזני הכוחות.
<יפעת שקלר: אנחנו בטוחים שיש לזה השפעה מאוד דרמטית על תופעת ההטרדה המינית.
<יפעת שקלר: שיתפתי את פרופ' יפעת ביטון - - -
שלי יחימוביץ': שנשמע אותה עוד מעט.
<יפעת שקלר: כן, שאנחנו בעלייה של 25% במינוי קצינות לתפקידים בכירים במשטרה.
<יפעת שקלר: אני חושבת שזו עלייה מרשימה ביותר.
<יפעת שקלר: לצד הפעולות שאנחנו עושים - - -
<קריאה: כדאי שהמפכ"ל גם - - -
<יפעת שקלר: אני חושבת שהמפכ"ל הוא שותף, קידומן של הנשים לא היה מתאפשר אילולא המפכ"ל.
שלי יחימוביץ': תת ניצב שקלר, באמת, קודם כל אני מודה לך שבאת ואנחנו צריכים לשמוע על יותר נשים בתפקידי פיקוד, אבל יש פיל לבן ענק בחדר וזה העובדה שהמפכ"ל מעניק הגנה פומבית ומוסרית לניצב שבאופן ברור סרח, אין כאן מחלוקת על העובדות.
<מרים שלר: גם האמירה שלו על העדויות, שלא יטפל בתלונות אנונימיות, יש כל מיני אמירות פה שהן מאוד - - -
<יפעת שקלר: בשלוש הדקות האלה, שנשארו מהן דקה וחצי, רק שנייה - - -
שלי יחימוביץ': לא, רגע, רגע, בכל זאת - - -
<יפעת שקלר: יש לנו שתי אפשרויות, או לחזור ולדון ולהמשיך ב - - -
שלי יחימוביץ': אני אגיד לך את האפשרויות.
<יפעת שקלר: או לאפשר לי להציג את מה שנעשה במשטרה ולאפשר לכל ציבור השומעים פה להבין באמת איך מתנהלת המשטרה.
שלי יחימוביץ': אז בואי אני אגיד לך, קודם כל את נמצאת בוועדת כנסת ואני מנהלת את הוועדה הזו.
<יפעת שקלר: לא, אז אני אומרת תבחרו.
שלי יחימוביץ': אני בוחרת.
שלי יחימוביץ': הנה, את שומעת את הבחירה.
שלי יחימוביץ': אז באמת אנחנו יכולים להראות פה מצגת, אבל אנחנו כן רוצים להיות אקטואליים ולהתייחס לדברים שמתרחשים היום ולדבר גם על המהפכה הגדולה, המבורכת, שמתרחשת לנגד עינינו וכן יש תחושה, ואני באמת מגינת המשטרה, רוצה בחיזוק המשטרה באופן קונסיסטנטי, את לא תמצאי אותי נוגשת במשטרה ורודפת אותה, אבל כאן בהקשר הזה יש תחושה עזה שהגוף החשוב הזה, שאמון על אכיפת החוק, הוא קצת מדדה אחרי גופים אחרים, לרבות אחרי צה"ל.
<יפעת שקלר: אז אני חושבת - - -
שלי יחימוביץ': אז בואי תתייחסי לאירועים האלה.
<יפעת שקלר: הדברים ידועים, הסיפור של ריטמן נידון בערכאות מאוד גבוהות כך שאין לי פה שום דבר מה לחדש.
<יפעת שקלר: הסיפור של ריטמן נידון בערכאות, באותן ערכאות שהחזירו את הדברים למפכ"ל ולהחלטתו.
<יפעת שקלר: המפכ"ל קיבל החלטות, בג"צ, בעקבות ערעור של אותה מתלוננת, ביקש מהמפכ"ל לחזור ולשקול את צעדיו, הוא שקל את צעדיו, כולכם יודעים שהקצין מסיים את תפקידו באפריל.
<יפעת שקלר: אני יכולה להגיד שאני, כיועצת המפכ"ל לענייני נשים, ראשית כפופה למפכ"ל באופן אישי, מעדכנת אותו באופן אישי במצבן של כולן, אבל בדגש על מצבה של אותה מתלוננת.
<יפעת שקלר: המפכ"ל מתעניין, אנחנו - - -
פנינה תמנו: השאלה כמה יכולת השפעה הייתה לך למשל בפרשה הזאת?
<יפעת שקלר: מאז שנכנסתי לתפקיד אני חושבת שאני משפיעה, אני חושבת שהמפכ"ל קשוב למה שאני אומרת.
שלי יחימוביץ': יש הדרכות לשוטרים וקצינים?
עליזה לביא: יפעת, התפקיד שלך הוא חלק מהשינוי בגלל שאת היוהל"מית השנייה, קודמתך יעל למדה את התפקיד, אני זוכרת שאנחנו עזרנו לה, שלחנו אותה לצבא - - -
<יפעת שקלר: יעל עשתה עבודה נהדרת.
עליזה לביא: היא עשתה עבודה נהדרת, אבל את חלק משינוי .
עליזה לביא: כמה שנים יש יוהל"נית במשטרה - - -
<יפעת שקלר: ברור לי.
<יפעת שקלר: קודם כל - - -
עליזה לביא: אנחנו מדברים על שלוש שנים?
שלי יחימוביץ': עליזה, את כבר מדברת, תורך מגיע.
<יפעת שקלר: לא, לי זה ברור.
<יפעת שקלר: שאלת לגבי ההדרכות.
<יפעת שקלר: אני חושבת שהדרכות זה חלק אחד, הוא לא החלק הבלעדי שעושה המשטרה.
<יפעת שקלר: אגב, ההדרכות שלנו מפולחות על פי נושאים, על פי אזורים שאנחנו מזהים כאזורים בעייתיים יותר.
<יפעת שקלר: אני חושבת שההדרכות היום הן לא הדרכות שיטתיות ובכולן אותה ערכה ואותה לומדה, מפתחים לומדות, מפתחים סרטים שכל ערכה ולומדה מותאמת לסוג האוכלוסייה ולאתגרים שאיתם היא מתמודדת, אבל זה חלק קטן.
<יפעת שקלר: אני חושבת שהחלק החשוב יותר זה אותה מעטפת שאנחנו מפתחים עבור כל מתלוננת, אני חושבת שאנחנו מפתחים מעטפת שנמצאת לא רק בטיפול הפרטני.
<יפעת שקלר: רק לאחרונה מינינו קב"נית, זו אמנם לא מהו"ת של הצבא, אבל זה כדי לאפשר טיפול רגשי, אבל ברור לנו שקב"נית לבד, בלי טיפול מערכתי רחב, שדואג לשיבוץ הולם, שדואג לשינוי הנהלים, לסיוע משפטי ולדברים מהסוג הזה - - -
<קריאה: רגשי.
<יפעת שקלר: רגשי.
<יפעת שקלר: כל יום אנחנו מחדדות את ההבנה שלנו על צורך נוסף.
<יפעת שקלר: יושבות פה חברותיי, חגית, ראש המדור, ומירי היבנר, שעשתה את התפקיד של חגית בעבר.
<יפעת שקלר: אנחנו כל יום לומדות עוד דבר שקשור לביטחונה של אותה מתלוננת או מתלונן, משדרגות את המעטפת.
<יפעת שקלר: אגב, המפקדים אצלנו שותפים, מרגע שיש אירוע, הוא לא באחריות היוהל"ן בלבד - - -
שלי יחימוביץ': תת ניצב שקלר, את יכולה לתת לנו כאן נתונים על כתבי אישום שהוגשו מכוח החוק למניעת הטרדה מינית?
<יפעת שקלר: במדינת ישראל?
שלי יחימוביץ': אני לא מדברת על מדינה אחרת.
שלי יחימוביץ': אני מדברת על משטרת ישראל במדינת ישראל, מן הסתם.
<יפעת שקלר: לא, חשבתי שאת שואלת לגבי המשטרה.
שלי יחימוביץ': תציגי את עצמך שוב כי לא היית ליד מיקרופון.
<איילת אורנשטיין: סגן ניצב איילת אורנשטיין, ראש מדור נפגעי עבירה.
שלי יחימוביץ': אוקיי, נתונים על מספר כתבי האישום, מספר התלונות, שהם פועל יוצא של החוק למניעת הטרדה מינית.
<איילת אורנשטיין: כן, מבחינת תיקים, מבחינת תלונות, ניתן לומר שבעשור האחרון יש מגמה של עלייה בתיקים ותלונות.
<איילת אורנשטיין: ב-2017 יש 1,378 תיקים שנפתחו.
<איילת אורנשטיין: אני מדברת רק על עבירות הטרדה מינית.
<איילת אורנשטיין: לעומת, 1,229 ב-2016, 426 ב-2008.
<איילת אורנשטיין: זאת אומרת יש מ-2008 עד 2017 ממש מגמת עלייה מאוד מאוד ברורה.
<איילת אורנשטיין: לגבי כתבי האישום, את השאלה הזאת כדאי גם להפנות לפרקליטות, מדובר על כ-230, 217, כתבי אישום בשנה בשנים האחרונות.
<איילת אורנשטיין: שיעור כתבי האישום נע בין 18% ל-16% מהתיקים.
שלי יחימוביץ': יש לך נתון על מה קרה לפני עשור למשל?
<איילת אורנשטיין: אני יכולה לדבר על 2008, 94 כתבי אישום בלבד מתוך 426 תיקים.
שלי יחימוביץ': כלומר יש מגמת עלייה ברורה וחדה כל הזמן.
<איילת אורנשטיין: כן.
שלי יחימוביץ': ויש זינוק בתקופה האחרונה.
<איילת אורנשטיין: בשנים האחרונות, למעשה בכל העשור, יש עלייה בהיקף התיקים, בהיקף התלונות - - -
שלי יחימוביץ': העלייה הזאת היא רלוונטית גם לתיקים שהם לא בסוגיית ההטרדה המינית, אלא מעשים מגונים, אונס, תקיפה מינית לסוגיה?
<איילת אורנשטיין: חד משמעית.
<איילת אורנשטיין: עשינו פילוח, הוא לא נמצא בפניי, אבל עשינו פילוח של כלל עבירות המין, יש עלייה ברורה בתיקים, בהחלט.
שלי יחימוביץ': מרים שלר, מנהלת מרכז סיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית בתל אביב, לוחמת ותיקה מאוד בתחום - - -
עליזה לביא: שלי - - -
שלי יחימוביץ': חברים, סליחה, נטלתי לעצמי את החירות מרחיקת הלכת לאפשר למרים להגיב על הדברים כי ראיתי שיש לה הרבה מה להגיד ואחר כך נחזור לסבב של חברי הכנסת.
שלי יחימוביץ': בבקשה, מרים.
<מרים שלר: טוב, אז קודם כל אני באמת מברכת על הפגישה הזאת ועל הישיבה המיוחדת הזאת, שלי, גם על כל העבודה הנהדרת שאת עושה לאורך השנים, ויעל, באמת זה כבוד גדול.
<מרים שלר: אנחנו מדברות על 20 שנה לחוק הזה ומרכזי הסיוע, אנחנו חוגגות במרכז הסיוע תל אביב השנה 40 שנה, יש תשעה מרכזים בכל הארץ, מקרית שמונה ועד לבאר שבע.
<מרים שלר: אני מרגישה שאני באיזה שהוא מקום, זה כמו חתונה, שאנחנו באמת ביום חגיגה, אבל - - -
שלי יחימוביץ': אבל, ויש אבל גדול.
<מרים שלר: אבל לא סתם אנחנו גם בחתונה זוכרים את חורבן הבית ואנחנו זוכרים את מה שקורה ב - - - אני חושבת שזה נורא נורא חשוב שאנחנו נבין שיש חורבן בית אישי יום יום לאלפי נשים וגברים.
<מרים שלר: אני חושבת שיחד עם החגיגות, שבאמת יש המון המון התקדמות, גם בצבא וגם במשטרה, ואנחנו אלה שהולכות יד ביד ועושות חלק מהמהפכות האלה ואת ההכשרות, אי אפשר להתעלם מהמציאות הנורא נורא קשה שאנחנו פוגשות ביום יום.
<מרים שלר: לבוא ולדבר על העלייה בתיקים, אז בואו נדבר על המציאות, ש-87% מהתיקים שנפתחו בשנה שעברה בנושאים של פגיעה מינית נסגרו ללא הגשת כתב אישום.
<מרים שלר: בואו נדבר על 92% מהתיקים בנושא הטרדה מינית שנסגרו ללא כתב אישום.
עליזה לביא: מחוסר עניין לציבור.
<מרים שלר: אז אני שמחה מאוד על העלייה ו - - -
מיכל רוזין: שיניתי את החוק, הוא בקריאה - - -
<מרים שלר: אני חושבת שכל דבר כזה, אנחנו חוליה בשרשרת מאוד מאוד משמעותית ודרמטית שנשים פורצות דרך וחלוציות וגברים בדרך גם כן שעושים שינוי מאוד מאוד חשוב, ואני מאוד מאוד שמחה על ההזדמנות לחגוג את זה, אבל חייבים יחד עם זאת להבין את המציאות המאוד מאוד קשה של כל כך הרבה.
<מרים שלר: עירד, דיברת עם רגש ועוצמה וזה משהו שמעורר השראה - - -
שלי יחימוביץ': ומנהיגות.
<מרים שלר: ומנהיגות, כי רוב הנשים שאנחנו פוגשות לא מסוגלות להשמיע את הקול הזה ואנחנו משמשות עבורן קול, קול בכל מובן המילה.
<מרים שלר: רק שמרימות את הטלפון, כמעט 50,000 פניות בשנה למרכזי סיוע, שזה טיפה בים, אנשים שאין להם שום יכולת לשיים את הדבר שקרה להם, אין להם שום יכולת, אין כתובת, אין אף אחד שיראה אותם, אין אף אחד שיהיה איתם.
<מרים שלר: הליווי הראשוני למשטרה, לאורך כל ההליך הפלילי, בפרקליטות, אם בכלל מגישים כתב אישום, כשאנחנו יודעים שבכלל בקושי זה קורה.
<מרים שלר: ואנחנו באמת עדים, אורית סיפרה סיפור של אישה אחת, אז תחשבו על כל פנייה אצלנו, זה עולם ומלואו.
<מרים שלר: כל שיחה וכל אישה וכל גבר שעברו את חורבן הבית, את דבר הרצח הזה, שבאמת דיברו על זה, זה משהו שהוא פשוט מחרב את כל החיים שלהם עם כל כך הרבה השלכות של הדבר הזה.
<מרים שלר: כשאנחנו מדברים על מה עוד יש לעשות אז אם אנחנו מדברות על חברה שאנחנו רוצות לחיות בה בביטחון ועם משהו שבאמת נותן כבוד לנשים שחיות בו, אז לא יכול להיות שאף גננת, אף מחנכת, עד היום לא עוברת הכשרת חובה לאיתור וזיהוי.
<מרים שלר: בואו נדבר על השלב הראשוני.
<מרים שלר: דיברנו על ממונות על חוק הטרדה מינית בעבודה, שלי, עשית יוזמה מדהימה עם הסיפור של הקמפוסים והאוניברסיטאות, ורק אחרי שזה הגיע לכנסת ורק אחרי שחייבו אותם פתאום יש דוח, פתאום יש הכשרות חובה, אבל אין לרוב הממונות הכשרות חובה.
שלי יחימוביץ': זה אחרי שטענו שיש אפס תלונות.
<מרים שלר: נכון, אפס תלונות.
<מרים שלר: אני אוהבת את האפס תלונות האלה ואת התת דיווח.
<מרים שלר: אנחנו צריכות לדבר על זה שאין הכשרות, לא באנשי חינוך, לא מטפלות ומטפלים, ולא אצל פרקליטות.
<מרים שלר: זה לא חובה, באף - - -
שלי יחימוביץ': אגב, אני מצטערת שפגעתי במשטרה, באוניברסיטאות המצב הרבה יותר חמור.
<מרים שלר: אני רוצה להגיד שאנחנו רואות את זה בשטח, העבודה היומיומית.
<מרים שלר: אני לא סתם הזכרתי את המפכ"ל ואני מאוד מעריכה את העבודה של המשטרה, גם של הפרקליטות וגם של הצבא ואנחנו עושות הרבה מאוד עבודה ביחד ומתקדמות, אבל אי אפשר להתעלם מכך שבן אדם שעומד בראש מערכת ונותן את הטון, זה משליך על התנהגות של מיליוני אזרחים במדינת ישראל.
<מרים שלר: חייבת להיות פה מחויבות לנושא הזה, זה לא נושא ניטרלי, אי אפשר להיות על הגדר, חייבים להיות פה עם עמדה מאוד מאוד ברורה לטובת נפגעות ונפגעים.
<מרים שלר: כדי שזה יהיה ככה צריך לפעול בפעולות כדי שאנחנו נקיים ביחד חברה הרבה יותר צודקת.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, מרים.
שלי יחימוביץ': חברי הכנסת, אני רואה שמרב מיכאלי לא פה, מיקי לוי פרש, חיליק בר פרש, חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.
עליזה לביא: תודה, גברתי, ובאמת תודה על הכינוס המאוד חשוב הזה והמעצים.
עליזה לביא: יש פה נשים רבות, ויעל, את היית ועדיין מגדלור.
עליזה לביא: אני נחשפתי בפעם הראשונה, יושבת פה חנה קהתי, כשהקמנו את 'קולך' וחשבנו שאנחנו הולכות לעסוק בנושאים מסוימים ופתאום פנו אלינו נשים, שגם רבנים וגם מנהיגים רוחניים פגעו בהן והקמתי אז ועדה להטרדה מינית ב'קולך' במגזר הדתי, לימים היא צמחה הלאה וגם פורום תקנה ועוד ועוד.
עליזה לביא: אבל המקום הזה של התרגום של החוק הכול כך חשוב הזה, גם בחקיקה וגם בציבור, משום שהחברה בישראל מורכבת מהרבה מאוד ציבורים ולתרגם את החוק ואת המשמעות ואת ההטמעה, גם יוהל"ן במשטרה זה דבר שהוא חדש ובתהליך, כמו שאנחנו נחשפות ושומעות, אבל גם עוד הרבה דברים שאנחנו חייבות לתקן במסגרת החוק.
עליזה לביא: עשית מעשה אדיר, שהעברת את החוק הזה לוועדה לקידום מעמד האישה, כי שם אנחנו מתקנות.
עליזה לביא: פתאום אנחנו מגלות שזה לא חל בשירות הלאומי כי אין יחסי עובד-מעביד, אז אנחנו מתקנות, או בכל מיני מפעלים שאנשים עם מוגבלויות נמצאים שם, אז זה לא חל, ועוד ועוד שינויים וחקיקות.
עליזה לביא: את יודעת כמה תיקונים וכמה חקיקות חוקקנו מבחינת באמת ההעצמה שלו?
עליזה לביא: אבל התרגום חייב להיות.
עליזה לביא: אגב, כולל חוק הסרטונים.
עליזה לביא: חוק הסרטנים, שוועדת חוקה ומשרד המשפטים, משרד המשפטים התנגד לחוק הסרטונים, בסופו של דבר הבאנו את זה לחוק להטרדה מינית ושם חוקקנו את זה.
עליזה לביא: כלומר העוגן והכלי הולך ומתורגם, ועדיין.
עליזה לביא: את מדברת, מרים, על דברים שלא קיימים, עדיין חברות הביטוח נותנות פוליסות למטרידים מיניים, ואחרי בג"צ ואחרי שיוצאות הרבה מאוד אזהרות, שוב אנחנו רואים חברות שנותנות את ההגנה לכאורה, אז שוב אנחנו קמות ויוצאות.
עליזה לביא: אנחנו מדברות על פרסום שם של נפגעת.
עליזה לביא: זאת עבירה.
עליזה לביא: הנפגעת מסכימה, רוצים לדבר, רוצים לספר את הסיפור, אבל זאת עבירה.
עליזה לביא: אנחנו באות לתקן, משרד המשפטים מתנגד מכל מיני סיבות לא ברורות.
עליזה לביא: דיברת קודם, עירד, בכזאת עוצמה מעצימה, אנחנו בקשר עוד קודם, דיברת על שרת המשפטים כאן, אני לא יודעת איפה היא, אני לא מבינה איפה משרד המשפטים.
עליזה לביא: וכל הזמן שאני מזכירה להם את ההתנגדות שלהם לחוק הסרטונים, הם לא מאמינים, אבל כן, הם התנגדו.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת לביא, אני מפסיקה אותך כי עוד מעט יגרשו אותנו מהאולם ויש עוד דוברות.
עליזה לביא: את צודקת.
עליזה לביא: מה שאני רוצה לומר זה גם כמובן לבוא ולהטמיע, אבל גם לחשוב על מה אנחנו עושים הלאה.
עליזה לביא: הקמנו חלופה אשפוזית, איך עוזרים, איך מסייעים, לא יכול להיות שעדיין למוטרדות מינית ונשים נאנסות אין מסגרת עוטפת, אין מענה ואין דרך להחזיר אותן ואותם לחיים.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, חברת הכנסת עליזה לביא.
שלי יחימוביץ': אפרת יעקב.
שלי יחימוביץ': שלום, אפרת, את התלוננת על הטרדה של המרצה שלך, מריו שניידר.
שלי יחימוביץ': ספרי לנו, דברי.
<אפרת יעקב: אז אני אפרת יעקב, לפני כשלוש שנים סיימתי את המאבק שלי באוניברסיטה העברית.
<אפרת יעקב: התלוננתי נגד המרצה שלי, פרופ' מריו שניידר, שלא נמצא כיום באוניברסיטה, ואת המאבק ניהלתי ביחד עם תא הירושלמיות ותא אל"ה לתקנון החדש באוניברסיטה העברית.
<אפרת יעקב: אני נמצאת בוועדות בכנסת כל כמה חודשים לדבר באמת על העניין.
<אפרת יעקב: אחד הדברים שאני רוצה לשים דגש היום זה נושא אחר.
<אפרת יעקב: יש לנו מערך הסברה, צריך להגיש כל שנה דוחות על מה שקורה באוניברסיטה.
<אפרת יעקב: אני יודעת שזה גם בצבא, אבל איפה מערכת החינוך שלנו?
<אפרת יעקב: איפה הילדים שצריכים וצריכות ללמוד מה זה התנהגות לא ראויה?
<אפרת יעקב: הרי למה זה קורה שאחרי כמה שנים 'מה קרה לנו?', צריך להבין את זה באותו רגע.
<אפרת יעקב: מרכז הסיוע עושה עבודה נפלאה, אבל הוא עושה אותה גם בהתנדבות וגם זה תלוי במנהל או המנהלת שמזמינים או מזמינות אותם.
<אפרת יעקב: זאת אומרת איפה אנחנו כחברה נותנים את החינוך לילדות ולילדים, לבני נוער, שזה לא בסדר מה שקורה.
<אפרת יעקב: הרבה פעמים זה מוצב לנו השחור והלבן, אנחנו מדברים על השטח האפור הזה, שרק דרך סדנאות וחינוך ניתן לדבר עליו.
<אפרת יעקב: אני מדברת על מערך שמדבר פעם בשנה, כן, כל הזמן לדבר על זה, שיהיה מקום שניתן לפנות אליו.
<אפרת יעקב: זה אחד הדברים החשובים שאני תמיד מדברת עליהם.
<אפרת יעקב: נשים באות ואומרות לי, 'וואו, את יודעת, זה קרה לי גם לפני כמה שנים, פשוט לא ידעתי לתת לזה שם'.
<אפרת יעקב: העניין הזה של שיום של תופעה זה משהו שהוא נורא חשוב.
<אפרת יעקב: אם נתחיל לדבר על זה בגיל צעיר אנחנו נראה גם עלייה בשיעור התלונות על גילוי עריות, תקיפה מינית במשפחה אצל ילדים וילדות, בנים ובנות.
<אפרת יעקב: הסטטיסטיקה מדברת על אותו דבר עד גיל 12, תקני אותי אם אני טועה, משהו שהוא נורא חשוב ונוגע ללבי.
<אפרת יעקב: ואנחנו מדברים על יחידות הסמך של הממשלה, משרדי הממשלה, כל הרשויות הציבוריות, למה שם אין גם את השיח על הנושא?
<אפרת יעקב: אני מנסה להגיד שמה שקרה בעברית פתח שיח.
<אפרת יעקב: היו מרצים שאומרים לי 'אל תסגרי את הדלת, בבקשה, תהיי כאן' וזה בסדר גמור, אתם יודעים למה?
<אפרת יעקב: כי אמרתי לעצמי שזה פותח את כולנו לשיח שהוא כזה, שיח שהוא בסופו של דבר מלמד.
<אפרת יעקב: מדברים על זה, מדברות, זה לא למטה, זה לא חבוי, זה לא קשר השתיקה, אפשר לדבר על דברים.
שלי יחימוביץ': אפרת, משפט אחרון.
<אפרת יעקב: משפט אחרון.
<אפרת יעקב: מה שאני רוצה להגיד שאנחנו צריכים להתחיל את זה מגיל מאוד מאוד צעיר, לא רק צבא, לא רק אוניברסיטה, זה מתחיל הרבה הרבה לפני.
<אפרת יעקב: אנחנו צריכים להתיר את קשר השתיקה סביב זה.
<אפרת יעקב: זה משהו נורא חשוב של לחייב את מערכת החינוך.
<אפרת יעקב: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, אפרת.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.
שלי יחימוביץ': בבקשה, פנינה.
פנינה תמנו: ראשית אני רוצה לברך על הדיון החשוב הזה, אותך, גבירתי יושבת ראש הוועדה, ולומר לך, רות, זה פשוט מעורר השראה לראות אותך כאן.
שלי יחימוביץ': את מתכוונת ליעל?
פנינה תמנו: ליעל, סליחה.
שלי יחימוביץ': זה אמא שלה.
שלי יחימוביץ': גם אמא שלה מעוררת השראה.
פנינה תמנו: אחר כך אני אספר לך באיזה נסיבות אני מכירה את רות.
פנינה תמנו: את יעל, שזה מעורר השראה.
פנינה תמנו: אבל אני לא מנתקת את זה מנשים אמיצות שיושבות פה סביב השולחן, שממשיכות את הדרך וכל אחת במעמד שלה מניחה אבן יסוד והחיבור הזה של יעל ועירד ואפרת וכל אחת מאיתנו שנמצאת כאן, אנחנו מבינות שאנחנו רק בתחילת הדרך, אם כי יש הישגים שהם משמעותיים ולא ניתן לבטל אותם.
פנינה תמנו: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שבעיניי הן משמעותיות.
פנינה תמנו: דיברה העיתונאית, הדס שטייף, מתא העיתונאיות, על מה שקורה לאישה שמפסיקה לשתוק.
פנינה תמנו: דיברת, עירד, על זה ש'הפסקתי לשתוק', אבל רגע אחרי השתיקה אנחנו צריכים להסתכל באומץ על מה שקורה ושם להיכנס בכל הכוח כדי לאפשר לנשים לדבר, כי לומר לא לשתוק ואחר כך לראות ש-80% מהתיקים נסגרים זו בעיה מאוד מאוד קשה.
<קריאה: 92%.
פנינה תמנו: 92?
פנינה תמנו: אני שמעתי 80.
<קריאה: כל שנה זה משתנה.
פנינה תמנו: בין 80 ל-90, כדי שנדייק יותר.
פנינה תמנו: והדרישה הזאת, שהיא חשובה, גם קמפיין MeToo, שלבוא ולתת אומץ לנשים לדבר, אבל בסוף, אפילו אם אני לוקחת את התחום של יחסים בין מעסיק לעובדת או עובד, אני יכולה לומר שאנחנו לא עושים די.