GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייצ'לותם מסלה: זה נטו מניעים גזעניים.
אייצ'לותם מסלה: אני עד היום הייתי מעורב בחברה הישראלית.
אייצ'לותם מסלה: היום אני מנהל משרד עצמאי כעורך דין.
אייצ'לותם מסלה: לא ידעתי שיש פה באמת גזענות.
אייצ'לותם מסלה: אני הייתי אטום, אבל ברגע שההחלטה הזו נפלה, פשוט התרסקתי.
אייצ'לותם מסלה: בגלל זה ביקשתי היום להגיע להחליף את הרב משה ברוך שנבצר ממנו מלהגיע, והוא שלח מכתב.
אייצ'לותם מסלה: הוא באמת ממשיך את דרכו של אבותיו, של הרב קס ברן ברוך ואת אביו, הרב יאיר ברוך שהוא אחד הרבנים הכי מובחרים שיש לקהילה האתיופית.
אייצ'לותם מסלה: גם נשלחו מכתבים מהמתנגדים.
אייצ'לותם מסלה: ליקה כהנת, אם הוא מסכים להעלות אותם, אז מי המתנגדים האלה?
אייצ'לותם מסלה: מי סופר אותם?
אייצ'לותם מסלה: זה מניעים פוליטיים, הון פוליטי.
אייצ'לותם מסלה: זה רק פוליטי.
שלי יחימוביץ': פוליטי מטעם מי?
שלי יחימוביץ': אני באמת לא מבינה.
אייצ'לותם מסלה: זה כבר אני לא יודע.
אברהם נגוסה: זה לא חדש, כי זה גם בארצות הברית נגד השחורים השתמשו ושלחו את השחורים להילחם בינם לבינם, מה שהיום עושים הממסד כדי לצאת נקי.
אברהם נגוסה: יש מספר קטן בתוך העדה, שולחים אותם, הבטחות של תעסוקה, הבטחות אחרות, אבל ימים יגידו בעתיד בנושא הזה.
אברהם נגוסה: יש לפחות ארגונים שבאמת מאחורי העניין, ארגונים שנתמכים בממשלה.
אברהם נגוסה: זה לא דבר חדש שתמיד מסכסכים כדי לשלוח את השחורים בפרונט כדי שהלבנים - - -
שלי יחימוביץ': כן, כן, זו תופעה מוכרת בכל מעמד.
אברהם נגוסה: לכן זה לא חדש.
שלי יחימוביץ': אפשר למצוא את האחדים שיצאו נגד עצמם, ואז גם כל המתנגדים שרוצים לשים רגליים, נתלים בהם ואומרים, הנה, אתם רואים, הם בעצמם בתוך העדה שלהם.
שלי יחימוביץ': זו פרקטיקה מרושעת ומוכרת.
שלי יחימוביץ': ספי בלילין, תציגי את עצמך, ספרי מי את, מי האחים שלך והאחיות שלך שאנחנו מכירים אותם כבר.
ספי בילילין: אני ספי בלילין.
ספי בילילין: יש לי אח בקבע, קאנו בילילין, ויש לי אחות, לוחמת.
שלי יחימוביץ': מי זאת שעומדת?
ספי בילילין: אימא שלי.
ספי בילילין: פאדולו.
ספי בילילין: אני עשיתי שירות לאומי באגף הגיור בתל אביב.
ספי בילילין: יש לי שתי אחיות.
ספי בילילין: עלינו לפני 13 שנה.
שלי יחימוביץ': מה האחיות שלך עושות?
ספי בילילין: הן ממתינות.
שלי יחימוביץ': ובארץ?
ספי בילילין: בארץ, אחת לוחמת.
ספי בילילין: היא הייתה שבוע שעבר בוועדה.
ספי בילילין: היא דיברה פה.
ספי בילילין: היא אחותי הקטנה.
ספי בילילין: אמרו לנו שיעלו אותם אחרי שבועיים, מקסימום חודש, והנה 13 שנה אנחנו ממתינים.
ספי בילילין: כל יום בוכה.
ספי בילילין: אין יום שהיא לא בוכה מרוב הגעגועים.
ספי בילילין: היא כבר הפכה להיות אישה חולה, אז איך יכולים למנוע ממנה לראות את הילדים שלה?
ספי בילילין: איך זה יכול להיות שהיא שלחה את כל הילדים שלה לשרת את המדינה ואנחנו נלחמים בשביל המדינה, ואיך מונעים ממנה לראות את הילדים שלה, את האחים שלי?
ספי בילילין: איך זה יכול להיות?
ספי בילילין: והיא יהודייה והן יהודיות, הן זכאיות לעלות לארץ, אז אין שום אישור כניסה.
ספי בילילין: אימא שלי יהודייה ואבא שלי יהודי וכולם פה, כל המשפחה פה, כל האחים שלי פה חוץ משתי אחיות שלי שהן היו נשואות וההורים של הבעלים שלהם גם פה, הם בארץ, אז משהו הזוי.
ספי בילילין: סבא שלהם עלה, לפני שנתיים הוא נפטר, אבא שלה, וכולם פה בארץ.
ספי בילילין: למה מונעים מאיתנו לראות את האחיות שלי?
ספי בילילין: אני לא יודעת.
ספי בילילין: אין לנו שום תשובה.
קריאה: אז מי יכול להסביר את זה, גבירתי?
שלי יחימוביץ': אני מבקשת, את גם איחרת, גם לא שמעת אותם מדברים ואת גם מתפרצת.
קריאה: מקבלת.
ספי בילילין: פשוט תסתכלו.
ספי בילילין: זה מה שאני מתמודדת כל היום, רואה אותה בוכה.
ספי בילילין: יש ימים פשוט שאני הולכת ובאה בערב כדי לא לראות אותה בוכה.
ספי בילילין: בחורה שהיא נמצאת בבסיס, כשהיא חוזרת, היא רואה את אימא שלה בוכה, 24 שעות, איך היא יכולה להתמודד עם זה?
ספי בילילין: אני שואלת.
ספי בילילין: תסתכלו לה בעיניים ופשוט תחליטו.
ספי בילילין: אבא של האחיות שלי, גם אבא, גם אימא, הן מאותו צד וכל המשפחה פה.
ספי בילילין: למה לא נותנים להן לעלות?
ספי בילילין: זו השאלה שלי ואין לנו שום תשובה.
שלי יחימוביץ': תיכף אנחנו ננסה שוב לעשות עוד סבב תשובות.
שלי יחימוביץ': האוצר נמצא כאן?
אייל מדן: אייל מדן, רפרנט.
שלי יחימוביץ': בתחילת הישיבה היית כשדובר על הפלאט?
אייל מדן: הייתי כשאורן דיבר.
שלי יחימוביץ': האמת היא שנגמרו לי המילים, כי כל כך הרבה פעמים כבר הייתה אמורה להיות ישיבת ממשלה שאוטוטו הייתה אמורה להחליט ובסוף מסיבות מוזרות ביותר התכנסה כדי להחליט בעוד שבועיים, וחוזר חלילה, וכבר סיפרתי על המכתבים שרצו בלילה של התקציב.
שלי יחימוביץ': אמרו לי, אם רק יעבור המכתב, אמרו לי בלשכת רוה"מ, אם רק יעבור המכתב ממשרד הפנים למשרד רוה"מ, הכול יהיה בסדר בלילה של התקציב, ועבר המכתב ולא קרה כלום, ושוב ושוב, למרות שהתקבלה החלטה להעלות.
שלי יחימוביץ': עכשיו אני מדברת שוב על אותם 1,000 מי שקרוביהם שלהם - - - .
שלי יחימוביץ': אני חוסכת ממך את הדיון על האתוס של העלאת ה-8,000 ולחבק אותם כחלק מהעם היהודי.
שלי יחימוביץ': אני שואלת אותך, אני בטוחה שיש לך השקפת עולם משלך אבל זה לא רלוונטי כרגע.
שלי יחימוביץ': אני שואלת אותך בסוגיית ה-1,000.
שלי יחימוביץ': יש לזה תקצוב?
שלי יחימוביץ': אין לזה תקצוב?
שלי יחימוביץ': אגב, מה העלות התקציבית לפי הערכה שלכם?
אייל מדן: אנחנו מעריכים אותה ב-180 מיליון שקל.
אייל מדן: כיוון שזו קליטה שאינה ישירה, קליטה עם גיור ועם מענקים לרכישת דירה.
שלי יחימוביץ': אני רק אגיד שכשההורים שלי עלו לישראל, אף אחד לא עשה את החישוב כמה עולה להעלות אותם.
שלי יחימוביץ': הם פשוט עלו וביקשו מהם וקיבלו אותם בחפץ לב ואף אחד לא בדק את היהדות שלהם גם.
אייל מדן: כל עוד לא התקבלה החלטה על ידי הממשלה להביא את אותם 1,000 איש ולא הוגדרו גם המקורות התקציביים לכך, לא נשמר מקור בתקציב 2019 וגם לא ב-2018 ולכן כפי שנאמר, יש צורך בלבצע פלאט על מנת לעדכן את סדרי העדיפויות של הממשלה ולהקצות - - -
שלי יחימוביץ': כן, אבל קודם צריך לקבל את ההחלטה ואחר כך נשמע את הבשורות המרות על הפלאט.
אייל מדן: ככל שתקבל החלטה, משרד האוצר יבצע את מה שנדרש בשביל לבצע.
שלי יחימוביץ': כן, אבל זה לא שפלאט נחוץ כתנאי לקיום ההחלטה.
אייל מדן: זה כן.
שלי יחימוביץ': חבר'ה, ממתי?
שלי יחימוביץ': לאורך כל השנה מתקבלות החלטות ואז אנחנו שומעים בדיעבד על פלאט מטורף.
שלי יחימוביץ': אני הייתי שבע שנים רצופות בוועדת כספים, אל תספרו לי על החוק.
שלי יחימוביץ': בוועדת כספים התבקשנו תמיד לאשר בדיעבד פלאטים.
שלי יחימוביץ': אני תמיד הצבעתי נגד, אני מודה.
שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שהגשמת האתוס הציוני צריכה לעמוד מול קיצוץ שירותי רווחה או בריאות או מה שזה לא יהיה, אבל כל כך הרבה פעמים זה קרה שהתקבלו החלטות ואחר כך היה הפאלט, שוב ושוב.
שלי יחימוביץ': צוק איתן, הפלאט היה אחרי צוק איתן.
שלי יחימוביץ': לא הייתה כאן ישיבת ועדת שרים שהחליטה האם נצא למלחמה או לא נצא למלחמה, צריך לעשות קודם פלאט.
שלי יחימוביץ': התקבלו החלטות ביטחוניות, אחר כך היה פלאט.
שלי יחימוביץ': אלה סדרי עולם.
שלי יחימוביץ': משנים סדרי עולם בגללם?
אברהם נגוסה: גבירתי, הדבר הזה ידוע.
אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה 1911 סעיף 5 כתוב שהמשך הביצוע יהיה בתקציב של 2019.
שלי יחימוביץ': ידוע, אבל הידוע הזה לא יוצא לפועל.
אברהם נגוסה: אז לכן אני אומר שזו הפרה של ביצוע החלטת הממשלה.
שלי יחימוביץ': נכון, ועל זה כבר הבטיח לנו נציג מבקר המדינה שהדבר הזה ייבדק.
אייל מדן: את החלטת הממשלה 1911 תקצבנו במלואה.
אייל מדן: התקציב שמור להחלטה 1911 לאותם 1,300 שנכתבו באותה החלטה.
אייל מדן: לטובת ההחלטה הנוספת שהייתה אמורה להיות נגזרת של החלטה 1911, ככל שהיא תתקבל וימצאו לכך המקורות התקציביים, היא תתוקצב כמו שההחלטה הקודמת תוקצבה.
שלי יחימוביץ': מה עמדת שר האוצר בעניין?
אייל מדן: אני לא יודע להגיד את העמדה.
שלי יחימוביץ': אבל אתה נציג המשרד.
שלי יחימוביץ': מה עמדת המשרד?
אייל מדן: העמדה של המשרד היא שככל שתתקבל החלטה של הממשלה בנושא, משרד האוצר ידאג להביא את המקורות התקציביים.
ינון אזולאי: יש איזה משהו קטן שאולי כדאי להעלות אותו.
ינון אזולאי: אני קיבלתי איזשהו נתון ואולי פה טמון שורש הבעיה.
ינון אזולאי: ב-2010 הייתה החלטה להעלות.
ינון אזולאי: ביקשו 7,846 עולים מיהדות אתיופיה.
ינון אזולאי: זה דווקא מכתב של הרב ולדמן שהוא אומר שזה לאחר כל הבדיקות, היהודים האחרונים שעולים וזהו.
ינון אזולאי: ב-2013 מבצע "כנפי יונה" של 450 העולים האחרונים מאתיופיה ואמרו שיותר אין כלום.
ינון אזולאי: הבעיה היום היא בעצם, מה שקצת אני מבין אחרי ששמעתי יותר, הבעיה היא היום שזה איחוד המשפחות.
ינון אזולאי: מי מבטיח לנו שאחרי שיעלו את אלה לא יהיה עוד איחוד משפחות?
שלי יחימוביץ': יצאת מהחדר, חזרת הפוך?
ינון אזולאי: אני לא חזרתי הפוך, אני חזרתי כי הביאו לי נתון.
שלי יחימוביץ': באת לכאן, היית כולך רצון טוב.
ינון אזולאי: וגם עכשיו אני אומר, בואו נעלה את ה-8,000 האלה.
ינון אזולאי: אם עכשיו אנחנו יודעים שהיה לנו את ה-8,000 האלה ובזה סיימנו את העלייה, אז בסדר, אבל אם קורה כמו שקרה ב-2010 שאמרו שנגמרה העלייה ועוד פעם זה קורה, אז מה עשינו?
שלי יחימוביץ': הרב ולדמן, אתה רוצה לענות לו?
מנחם ולדמן: העמדה של כל הפעילים שמלווים את העלייה הזו כל השנים, כולל הוועד הציבורי למען שארית יהודי אתיופיה, לא נביא אף אחד חדש או נוסף לקהילות.
מנחם ולדמן: האנשים שנמצאים היום בקהילות ועליהם נפלה ההחלטה בסוף 2015, הם אנשים שהיו שם ונמצאו שם והם שם וחיים כיהודים.
ינון אזולאי: מעבר ל-8,000 של 2013?
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, יש לי שאלה.
שלי יחימוביץ': כל החבר'ה של השר דרעי נמצאים פה בחדר.
שלי יחימוביץ': ראיתי פה את היועצים של דרעי וכאלה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לקוות שזה לא הם.
ינון אזולאי: אני מסביר לך דבר אחד.
שלי יחימוביץ': אני ממש רוצה לקוות, כי אז זה יוצא שמשרד הפנים מדבר בשני קולות.
ינון אזולאי: אני מחזיק פה דוח של מרכז ליב"ה.
ינון אזולאי: הוא לא נמצא פה כרגע, הוא היה פה מקודם.
שלי יחימוביץ': אבל לא קיבלת תדרוך מאנשי דרעי.
ינון אזולאי: אני לא מקבל תדרוכים מאף אחד.
שלי יחימוביץ': כי זה חמור מאוד.
ינון אזולאי: גבירתי יושבת ראש הוועדה, אני מסביר לך גם עכשיו.
ינון אזולאי: גם עכשיו אני בעד ואני אומר את זה חד וחלק.
ינון אזולאי: שיעלו את האנשים האלה, אבל צריך למצוא פתרון שלא כל כמה שנים יגידו לנו, עוד איחוד משפחות.
ינון אזולאי: מי שצריך להיות, בבקשה.
ינון אזולאי: לא חזרתי בי ממה שאמרתי.
שלי יחימוביץ': הרב ולדמן, בקצרה בבקשה.
מנחם ולדמן: אותם אנשים נבדקו ונמצאו שלא מצד האימא, והם שם 20 שנה באדיס אבבה.
מנחם ולדמן: כל מי שבא לישראל, כבר 20 שנה שם אחרי שנבדק.
מנחם ולדמן: בגונדר, בין שש, שבע ל-25 שנה.
מנחם ולדמן: הם לא נעלמו.
מנחם ולדמן: היות שהם קרובי משפחה של אלה מפה מדרגות ראשונות וחיים כיהודים, ולא חדשים.
מנחם ולדמן: עליהם מדובר.
שלי יחימוביץ': לא צצו פתאום.
אבנר פורת: ומה עם הקרובים שלהם?
אבנר פורת: ל-8,000, גם להם יש קרובים, נכון?
ינון אזולאי: זה מה שאנחנו שואלים.
ינון אזולאי: את הנושא הזה בדיוק אני רוצה לדעת.
שלי יחימוביץ': חברים, אני קוראת לכם לסדר.
שלי יחימוביץ': אני אוציא את מי שיפריע עכשיו.
שלי יחימוביץ': לא להתערב עכשיו.
שלי יחימוביץ': אני מבקש שקט.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לסיים את הישיבה.
שלי יחימוביץ': פרופ' מור יוסף, תן לנו איזה שביב של תקווה שמשהו הולך להיפתר כאן, כי אני מרגישה שאנחנו בתוך איזה מעגל אכזרי כזה של צעד קדימה, שניים אחורה, צעד קדימה, שניים אחורה, הכול נפלא, מרימים שמפניות, חוזרים לאחור, וחוזר חלילה.
שלמה מור יוסף: כמו שכולם הבינו, ההחלטה היא לא ברמה של הדרג המקצועי.
שלמה מור יוסף: ההחלטה היא ברמה של הדרג הממשלתי.
שלמה מור יוסף: אני מוכרח להגיד לגבי מה שאמר חבר הכנסת אזולאי.
שלמה מור יוסף: שאלת מה היה דיון העומק בוועדת השרים.
שלמה מור יוסף: זה היה אחד הנושאים שעלה, האם יש בזה סופיות.
אברהם נגוסה: זה הדוח שבלבל אותה.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, סליחה.
שלמה מור יוסף: יכול להיות שהוא נשלח.
שלמה מור יוסף: הוא לא היה חלק מהדיון.
שלמה מור יוסף: בדיון עלתה השאלה כמו שהעלה חבר הכנסת אזולאי.
שלי יחימוביץ': אבל אני לא שם.
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שעשיתם דיוני עומק וכל הדברים האלה, וחבר הכנסת אזולאי גילה עכשיו את מה שהוא חשב, שאנחנו יודעים אותו.
שלי יחימוביץ': מול מי הם צריכים ללכת להפגין עכשיו?
שלי יחימוביץ': מי הבן אדם שמחליט?
שלמה מור יוסף: לא מול משרדו או ביתו של אריה דרעי.
שלמה מור יוסף: זה לא יעזור להם.
שלי יחימוביץ': אלא מול ביתו של ראש הממשלה?
שלמה מור יוסף: כמו שזה לא עזר להם עד עכשיו.
שלמה מור יוסף: זה לא בידיים של שר הפנים בלבד.
שלמה מור יוסף: יש פה ממשלה, יש פה חברי קואליציה.
שלמה מור יוסף: הפנית אליהם את המחשבות שלך בעניין הזה ובסופו של דבר אני חושב שאי אפשר יהיה להתעלם מכל מה שנשמע פה מסביב לשולחן ומה שנשמע פה יום-יום, ובסופו של דבר יצטרכו לקבל החלטה לפחות במסגרת של ה-1,000 לשנה הקרובה.
שלמה מור יוסף: זאת עמדה או דעה אישית שלי.
שלמה מור יוסף: את ההחלטה תצטרך לקבל הממשלה תוך ידיעה שהיא יכולה לתחום את המספר הסופי.
שלי יחימוביץ': אורן כהן, אתה רוצה מילות סיכום?
אורן כהן: מה שנאמר, כמו שאמר פרופ' מור יוסף, הדיון נגע בין היתר בחששות שחבר הכנסת אזולאי העלה ובגלל זה ציינתי שזה נגע בכל הרקע, ההיסטוריה, ההחלטות מ-93' ו-97' ו-2003 וכל השלבים שעברו בסוגיה הזאת ולכן גם הדיון הלך לא לכיוון של כרגע עוד החלטה או פחות החלטה על 1,000 איש, אלא באמת על הרעיון של איך אפשר באמת את הסאגה הכואבת הזאת שכל פעם אנחנו חושבים שאנחנו מקבלים החלטה שאמורה לסיים אותה ובאמת בהחלטה של 2010 היו מכתבים גם של הרב ולדמן וגם של מאיר שמגר וגם של עוד רבים וטובים שחשבו שבזה פתרנו את הבעיה ובאמת נצליח שלא יהיה יותר את הקשיים האלה, וזה לא קרה.
אורן כהן: זה לא התממש ולכן הרצון הוא באמת לא להמשיך להתגלגל מהחלטה להחלטה בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': טוב, אני מסכמת את הדיון הזה.
קריאה: סליחה, אני יכולה?
שלי יחימוביץ': לא, לא, אנחנו סיימנו.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שיש כאן המון דוברים שיש להם המון מה להגיד.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא יכולים להמשיך את הדיון.
שלי יחימוביץ': אתם כבר הייתם כאן בכמה דיונים.
שלי יחימוביץ': אתם יודעים שזה לא נושא שאני נוגעת בו והולכת לדרכי ושאני מחויבת אליו, ולכן אנחנו נשוב ונתכנס ונדבר על זה עד שיימצא פתרון.
שלי יחימוביץ': על כל פנים, אני מעריכה את הלויאליות שלך, פרופ' מור יוסף.
שלי יחימוביץ': ההחלטה כרגע היא בידיים של שלושה בני אדם, אחד, זה ראש הממשלה בנימין נתניהו, השני זה שר הפנים אריה דרעי, השלישי זה שר האוצר, משה כחלון.
שלי יחימוביץ': בידי שלושת אלה המפתח להנעת הסוגיה הזאת ולפתרון שלה ולהפסיק את הסבל ואת הייסורים שהם נחלתם היום-יומית של כל כך הרבה אנשים טובים שהם אזרחי מדינת ישראל, שהם אוהבים את המדינה, שהם מרגישים מחויבים לה, אבל הם בנים חורגים לחלוטין בכל מה שקשור לדבר הכול כך פשוט של לחיות יחד עם בני המשפחה שלהם.
שלי יחימוביץ': העובדה ש"התרגלנו" לחיות עם מחנות מעבר שבהם יש שארית יהודי אתיופיה, שהם בשר מבשרו של העם היהודי, והעם היהודי עבר טלטלות רבות.
שלי יחימוביץ': היו אנוסים והיו אנשים שהתחבאו במנזרים והיו הרבה דברים שקרו לעם היהודי במהלך דרכו, לרבות הטלטלות הקשות והרדיפות שעברו יהודי אתיופיה, וחלק מהם אכן נאנסו להתנצר, אבל זו גדולתו של העם היהודי שהוא ידע לחבק את כל תפוצותיו, את כל פזורותיו, את כל האנשים, לקבל אותם בחיבוק ולייצר כאן קהילה שהיא מורכבת מתפוצות רבות, וכאן אנחנו רואים לב גס ומרושע שמסרב לראות בהם חלק מהעם שלנו ומערים עליהם קשיים חוזרים ונשנים תוך גרימת סבל גדול מאוד לאנשים טובים שרבים מהם יושבים כאן בחדר הזה.
שלי יחימוביץ': אני פשוט מתביישת ונבוכה להסתכל להם בעיניים.
שלי יחימוביץ': האנשים האלה הם בשר מבשרה של מדינת ישראל והם מרגישים ובצדק, הם צודקים, הם מרגישים מודרים, מופלים.
שלי יחימוביץ': הם מרגישים אטימות לב כלפי הדברים הבסיסיים שהם נחלתו של כל אזרח ישראלי, והדבר הזה וההתנהלות המזעזעת של הממשלה ביחס אפילו להחלטה הזאת שהיא מקדש מעט, היא לא החלטה גדולה, של להעלות 1,000 אנשים ששארי בשר הקרובים נמצאים כאן, הורים, מבוגרים שמייחלים להתאחד עם הילדים שלהם.
שלי יחימוביץ': גם ההתנהלות כאן היא בלתי נסבלת לא רק ברמה המוסרית, גם ברמה הפרוצדורלית, סליחה על המילה, למרות שהמילה פרוצדורה לא מתאימה.
שלי יחימוביץ': אני מודה ליובל חיו שהוא משנה למנכ"ל ומנהל החטיבה לביקורת משרדי ממשלה במשרד מבקר המדינה, שכאן עכשיו בוועדה הודיע שמבקר המדינה יבדוק ספציפית את ההתנהלות סביב ההחלטה הזאת של העלאתם של 1,000 יהודי אתיופיה.
שלי יחימוביץ': הבקשה שלי היא שהבדיקה תהיה מהירה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שמכם יכולה לבוא הישועה במידה רבה מאוד והדברים צריכים להיות כתובים וברורים.
שלי יחימוביץ': אני אשמח לשתף אתכם פעולה ולספר לכם את כל מה שאני עשיתי בעניין הזה והדברים שנאמרו לי, ומשרדי הממשלה שחזרו בהם מהבטחותיהם, וגם חבר הכנסת נגוסה וכל חברי הכנסת שהיו מאוד מעורבים ופשוט ראו את הדברים נאמרים עם התחייבות, עם תאריכים, ואז את החזרה לאחור.
שלי יחימוביץ': כאמור, אחרי שאמרתי את זה ואת הצורך לפתור במיידי, במהירות את ההתחייבות להעלות 1,000 מיהודי אתיופיה כאן ועכשיו, זה לא גורע כהוא זה מהמחויבות שלנו להעלות את כולם עד אחרון מי שנמצאים עכשיו באדיס ובגונדר ולהביא סוף לסיפור הקשה והאכזרי הזה.
שלי יחימוביץ': אני מודה לכולם, תודה רבה.
שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים דיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא דו"ח המבקר על הסדרת האופניים החשמליים בישראל.
שלי יחימוביץ': יש כ-210,000 זוגות אופניים חשמליים על הכבישים, על המדרכות וכן הלאה ופחות או יותר אפס הסדרה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נשמע תיכף את הפרטים ממבקר המדינה וננסה יחד לחשוב איך אנחנו מתקדמים מכאן ואיך לפתור את הסוגיה הזאת, שנראה שאף אחד לא מעוניין לטפל בה.
שלי יחימוביץ': אני אקדים ואומר שאני עצמי רוכבת אופניים כל ימי חיי, לא אופנים חשמליים, אופנים רגילים.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שמי שלא רוכב באופנים רגילים מאבד את כל היתרונות המדהימים שאפשר להפיק מרכיבה על הכלי הנפלא הזה, אבל עדיין אני לא חושבת שאנחנו במערכה נגד האופניים החשמליים.
שלי יחימוביץ': בסופו של יום, זוג אופניים חשמליים על הכביש יותר טוב מרכב ממנוע על הכביש ובטח עם ארבעה גלגלים.
שלי יחימוביץ': לכן אין כאן ג'יהאד נגד האופנים חשמליים, בדיוק ההיפך מזה.
שלי יחימוביץ': אפשר לברך על הכלי הזה, שהוא פחות מזיק, פחות צפוף, פחות מזהם.
שלי יחימוביץ': פחות מסוכן מרכב ממונע ארבעה גלגלים, אבל עדיין ההפקות שבה כל עולם האופניים החשמליים מתנהל, בלי ולו שמץ של הסדרה, בהחלט דורש טיפול יסודי, חמור, מיידי ומהיר.
שלי יחימוביץ': אנחנו נתחיל את הדיון בשמיעת עיקרי דו"ח מבקר בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': זה דו"ח המבקר 68ג משנת 2018, הסדרת השימוש באופנים ובכלים דו גלגליים במרחב העירוני.
שלי יחימוביץ': מי שתציג את עיקרי הדו"ח היא תמר מנס, מנהלת בכירה באגף ביקורת השלטון המקומי, בבקשה.
מירה רזין: זה האגף שעשה את הדו"ח והעובדים שעשו את הדו"ח נמצאים פה.
מירה רזין: רכז - - -, מר עובד גופר ומירב כהן ומר שלמה ברסקי.
תמר מנס: בוקר טוב לכולם.
תמר מנס: לפני שנתחיל אולי כדאי להגדיר בדיוק על מה אנחנו מדברים, איזה כלים אנחנו מדברים.
תמר מנס: אנחנו דיברנו במטלה גם על האופנים הרגילים, גם על האופנים החשמליים, התקניים והלא תקניים ונכון ציינה יושבת הראש שהמספר הידוע של אופנים חשמליים, אבל יש גם מספר לא ידוע של אופניים שהם פיראטיים, שאנשים הרכיבו עליהם כל מיני מנועים והפכו אותם לאופניים חשמליים.
תמר מנס: אז המספרים הם בסימן שאלה.
תמר מנס: ואנחנו מדברים גם על גלגנועים, שהם בעצם קורקינטים ממונעים, שגם מהם אנחנו רואים הרבה בכבישים.
תמר מנס: הנתונים, דיברנו קצת על הכמות.
תמר מנס: מבחינת האימפקט שבגללו יצאנו למטלה הזאת, בעצם לבדוק את כל נושא הפיקוח וההסדרה של הנושא, אז יש לא מעט נפגעים.
תמר מנס: יש כאלה שיגידו טוב, אז ביחס לתאונות בכלי רכב זה לא הרבה, אבל בשביל משפחה שנפגעת כל פצוע וכל נפגע הוא הרבה מאד.
תמר מנס: לכן נכנסנו למטלה הזאת, ושוב, גם אנחנו לא בגישה של נגד אופנים, כי אנחנו נחשפנו לשתי הגישות האלה, אחת שאומרת אל תגבילו, תהיו ביד רכה עם אופניים, כי אנחנו רוצים בסך הכל לעודד את זה; והשנייה שאומרת שבכל זאת נדרשת הסדרה בגלל הנפוצות של התופעה והתחרות הגדולה הזאת שיש בין רוכבי האופניים להולכי הרגל וכלי הרכב והחיכוך שנוצר בין כל המשתמשים בנתיבים.
תמר מנס: השימוש באופניים רגילים וחשמליים באמת הביא לשיפור באיכות האוויר, להפחתה של עומסי תנועה וקיצור זמני הגעה, לחיסכון בדלק והפחתת התלות בו.
תמר מנס: לשיפור בבריאות הציבור.
תמר מנס: אם באמת אתה רוכב על אופנים לא חשמליים וגם בסיוע של מגמות חברתיות, אקולוגיות וציבוריות וזה גם חשוב מאד.
תמר מנס: יחד עם זה, כמו שאמרתי, החיכוך הזה בין הרוכבים להולכי רגל מצד אחד ובין הרוכבים לכלי הרכב, הרבה פעמים הוא הרסני.
תמר מנס: כאשר רוכב שרוכב על אופניים איננו מוגן באיזו שהיא צורה ונגיד למי שנוסע בכלי רכב, והולכי רגל נפגעים גם ככל שמהירות הכלי עולה.
תמר מנס: ואנחנו יודעים שהיום יש כלים פיראטיים שמסוגלים להגיע למהירות של לא פחות מ-70 קילומטרים בשעה וככל שהמהירות עולה גם האימפקט של התאונה יותר גדול.
תמר מנס: למה זה חשוב – האופנים התקניים – כבר הסברתי, כי כשמתקינים מנוע עם הספק גדול ועם מהירות גבוהה ובמקביל לא דואגים נגיד לאמצעי בלימה מתאימים, אז כמובן שזו סכנה מיידית וברורה.
תמר מנס: למה עוד חשוב לפקח – כי כללי ההתנהגות ואנחנו יודעים כולנו, בעיקר בני נוער וצעירים רבים רוכבים על האופניים האלה ומשתמשים בהם, חשוב שתהיה אכיפה כדי להשריש איזה שהם כללי התנהגות בכביש ואנחנו יודעים שמי שעולה על הכביש לא בהכרח יודע את כללי התנועה ולא בהכרח מציית להם וזה אחר כך - - -
שלי יחימוביץ': תמר, בואי נחתוך למה צריך הסדרה ותספרי לנו מה מצאתם בדו"ח על אי ההסדרה ומה קורה במשרדים הממשלתיים וברשויות הרלבנטיות.
תמר מנס: אוקיי, אז אני אלך ישר לממצאים.
תמר מנס: אנחנו מצאנו שקיים פער גדול בין הנתונים שנמצאים במרכז הלאומי לחקר הטראומה, פער של 365% לעומת הנתונים שנמצאים בידי המשטרה.
שלי יחימוביץ': תגידי מספרים.
תמר מנס: אז למשל לגבי מספר פצועים שאושפזו בבתי חולים, אז למרכז לחקר הטראומה, מכון גרטנר, 8,000 לעומת המשטרה – 2,000.
תמר מנס: זה היה במועד הביקורת.
תמר מנס: היה איזה שהוא דו שיח בין שני הגורמים, אבל לא הגיע ולעמק השווה בסופו של דבר של העברת הנתונים האלה, על רקע של צנעת הפרט ו - - -
שלי יחימוביץ': לא, זה גם מאד הגיוני שיהיה פער כזה, כי אדם שנפצע בתאונת אופניים חשמליים רץ לבית חולים לקבל טיפול, אבל הוא לא רץ מיד למשטרה בהכרח ולפעמים זה - - - שלו.
תמר מנס: נכון, אז על התאונות היותר חמורות, שבהן יש ממש הרוגים וזה, המשטרה יודעת, אבל על תאונות שאנשים סתם מאושפזים, לא תמיד היא יודעת.
תמר מנס: אנחנו חושבים שעל הפער הזה של העברת הנתונים, לפחות כמותיים, אפילו לא שמיים, אפשר לגשר איך שהוא, כדי שתהיה תמונה ברורה בידי המשטרה.
שלי יחימוביץ': אין שום פגיעה בצנעת הפרט - - - מספרים.
תמר מנס: כי ראינו שזה הועלה, אבל לא היה.
שלי יחימוביץ': מה עוד?
תמר מנס: ההסדרה של תקנות.
תמר מנס: אנחנו ראינו שמשרד התחבורה מאד התמהמה בתיקון תקנות התעבורה ואז נוצר מצב כזה שאפשר היה לייבא כלי רכב, אבל אסור היה להשתמש בהם.
תמר מנס: מצב אבסורדי, שבאמת לא היה צריך להיות.
תמר מנס: מחלוקות שונות.
תמר מנס: אני רוצה להסביר.
תמר מנס: הרי כל הנושא של הטיפול באופניים או באופניים חשמליים נמצא בידי משרדים שונים ורשויות שונות, כאשר כל אחד מטפל בעצם בחלק שלו ובתחום האחריות שלו, אבל הסנכרון ביניהם לא תמיד עובד.
תמר מנס: זאת הייתה גם אחת ההמלצות של הדו"ח, שהתופעה הזאת של שימוש באופנים חשמליים היא כל כך נפוצה וכל כך מהותית, קריטית ואקוטית, שדרושה איזו שהיא חשיבה איפה המדינה שלנו צריכה להיות בעוד 5 שנים, בעוד 10 שנים.
תמר מנס: ואם יש מחלוקות ואם יש איזה שהוא חוסר שיתוף פעולה - - -
שלי יחימוביץ': ספרי לנו מה המחלוקות.
תמר מנס: פה למשל סמכויות של פיקוח בין משרד הכלכלה למשרד התחבורה.
שלי יחימוביץ': אבל זה בסוגית הייבוא.
תמר מנס: כן, יבוא גם של הכלים וגם של חלקי החילוף.
שלי יחימוביץ': שמי אחראי לזה לדעתכם ומי לא רוצה להיות אחראי לזה?
תמר מנס: יש פה סיפור שאני לא יודעת אם כדאי להיכנס אליו, שהוא של התקנים, של תקן ישראלי ותקן אירופאי שזה אומר שזה צריך לפקח וזה אומר שזה צריך לפקח.
שלי יחימוביץ': כן, זה לא כזה מסובך.
שלי יחימוביץ': אנחנו מכירים את הנושא.
שלי יחימוביץ': כרגע אין פיקוח?
תמר מנס: יש פיקוח מאד חלקי.
שלי יחימוביץ': שמי מפקח?
תמר מנס: גם משרד התחבורה וגם משרד הכלכלה אמור לפקח, אבל מאד מאד חלקי.
תמר מנס: למשל מבצעי אכיפה שמשרד התחבורה עשה, עשה בשנים האחרונות ממש מעט וזה ממש קריטי, כי באמת פה יושבת הבעיה של כל האופניים הלא תקניים.
תמר מנס: פה הבעיה.
שלי יחימוביץ': אוקיי, עוד משהו משמעותי?
תמר מנס: כן, הפיקוח של המשטרה.
תמר מנס: דווקא ראינו שבשנים האחרונות הם כן הגבירו את הפיקוח.
שלי יחימוביץ': יש שיפור.
שלי יחימוביץ': יש כאן נציג של המשטרה?
עופרה שמואל דסקל: כן.
תמר מנס: מה שקריטי וחשוב אולי לציין זה שני דברים נוספים ובזה אנחנו נסיים, כי קראתם בוודאי את הדו"ח.
תמר מנס: פעולות של חינוך והסברה.
תמר מנס: מדוע זה כל כך חשוב ושמנו על זה את הדגש, כפעולות של משרד החינוך.
תמר מנס: גיל הרוכבים הוא מאד צעיר.
תמר מנס: הם לא עוברים תיאורה.
תמר מנס: ההזדמנות של להעביר את זה דרך בתי הספר היא הזדמנות פז וראינו שרק ב-8% מהכיתות בכלל מלמדים את הנושא הזה.
שלי יחימוביץ': אפילו ללמד תיאוריה בבתי הספר.
תמר מנס: כן.
רחלי טבת ויזל: אתמול הייתה בחינת תיאוריה פעם ראשונה בבתי הספר.
תמר מנס: עכשיו עוד נושא חשוב מאד, והוא כל התחום של המעורבות של משרד התחבורה והרשויות המקומיות בהקמת שבילי אופניים.
תמר מנס: בעצם לרשות מקומית אין חובה חוקית להקים שביל אופניים, אבל זה צורך.
תמר מנס: זה צורך שהיא צריכה להיענות לו, כי היא אחראית על הבטיחות ועל הביטחון של התושבים שלה, ואפילו אם זה לא כתוב באיזו שהיא הוראת חוק ספציפית, רשויות מקומיות צריכות להקים שבילי אופניים וראינו שהן ממעטות מאד להקים שבילי אופניים; וגם השבילים שהן מקימות הם לא תמיד כאלה שמסייעים להיות פתרון תכליתי לתחבורה.
תמר מנס: אתן דוגמא.
תמר מנס: עיריית רמת גן, שביל של 300 מטרים, אחרי ש-5 שנים קודם לכן הייתה לה כבר תכנית אב להקמת השבילים.
תמר מנס: שום דבר כזה לא קרה.
תמר מנס: עוד יותר מה שציינו זה הנושא של האופנידן, שדווקא זו יזמה של משרד התחבורה לעשות רשת או אוטוסטראדה של שבילי אופניים שתקשר ותהווה חיבוריות בכל הערים של מרכז הארץ.
תמר מנס: לא ראינו שבדקו בכלל עם הרשויות אם הן מוכנות ויכולות ורוצות ומסוגלות לעשות את השבילים המזינים, שבלעדיהם זה כמעט לא - - -
שלי יחימוביץ': לדעתכם שבילי אופניים נועדו לאופניים חשמליים?
תמר מנס: גם לאלה וגם לאלה.
שלי יחימוביץ': זה פשוט שני כלים שונים לחלוטין.
תמר מנס: כן, ברור.
שלי יחימוביץ': איטן קשר ביניהם.
תמר מנס: ברור.
תמר מנס: ואז הרשויות פשוט לא נערכו וגם לא הונחו להקים את השבילים האלה, על מנת שכשסוף כל סוף הפרויקט הזה יעמוד על הרגליים, כי הוא באיחור, תהיה באמת את ההזנה הזאת לשבילים ובאמת הפרויקט הזה ייתן את הפירות שמצפים ממנו.
תמר מנס: זה לא נעשה.
שלי יחימוביץ': אוקיי, תמר אנחנו נסתפק בזה.
שלי יחימוביץ': אחר כך אם יהיו לך הערות, אז נחזור אליכם.
תמר מנס: בסדר.
שלי יחימוביץ': טוב, אנחנו מתחילים במשרד התחבורה.
רחלי טבת ויזל: אולי כדאי שאני אתחיל עם הנתונים?
רחלי טבת ויזל: רחלי טבת ויזל, מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
שלי יחימוביץ': את מנכ"לית הרשות, נכון?
רחלי טבת ויזל: נכון.
שלי יחימוביץ': אז למה את ממעיטה בערכך?
רחלי טבת ויזל: מנכ"לית הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
שלי יחימוביץ': את יודעת מה, אני מקבלת.
שלי יחימוביץ': נתחיל בך.
רחלי טבת ויזל: פשוט יש לי כמה נתונים שאולי כדאי שנתחיל בהם.
שלי יחימוביץ': אז עורכת הדין רחלי טבת ויזל, מנכ"לית הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
שלי יחימוביץ': אני רק מבקשת לתמצת כי יש הרבה דוברים וזממנו מוגדל.
רחלי טבת ויזל: מאד בקצרה.