GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צחי גבריאלי: העניין הזה של ארגנטינה, וחשוב לומר, הוא לא נבע מ-BDS.
צחי גבריאלי: אנחנו עקבנו אחרי הקמפיין.
צחי גבריאלי: הקמפיין זכה להאשטג שנקרא Nothing friendly, Because of a friendly mach.
צחי גבריאלי: ביקשתי את הבראק דאון, כי אנחנו רואים בעצם את המספרים והסוציאל מדיה מספר סיפור.
צחי גבריאלי: אני יכול להגיד לכם באופן מאד מאד ברור – ממאות עד אלפי לייקים זה לא קמפיין מוצלח ואנחנו מכירים קמפיינים אחרים.
צחי גבריאלי: זו בוודאי לא הייתה הצלחה.
צחי גבריאלי: מבחינתנו בראייה שלנו, התוצאה עגומה – הביטול שהנבחרת, אבל זה בוודאי קשור לסיבות אחרות אולי שאחרים ירחיבו.
שלי יחימוביץ': תודה צחי, תודה רבה.
צחי גבריאלי: תודה לך.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא נעשה לסירוגין.
שלי יחימוביץ': אני רוצה שחברי הכנסת יאמרו את דבריהם בזה אחר זה.
שלי יחימוביץ': אנא תהיו קצרים ואם יש לכם שאלות למי מהמשתתפים אז תכללו אותן בטקסט שלכם.
חנין זועבי: אני ביקשתי מנחמן אם אני יכולה, כי אני צריכה - - -
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה.
חנין זועבי: אני אגיד את הדברים שלי בשיא, בשפה הקרה.
חנין זועבי: מאד קרה.
חנין זועבי: יש לי ארבעה מסרים.
חנין זועבי: המסר הראשון שהסיפור של החרם אינו סיפור תודעתי.
חנין זועבי: יש עובדות בשטח ואני רוצה להגן על השר ארדן.
חנין זועבי: העניין הוא לא עניין של תדמית ולא עניין של קמפיין, הוא עניין של יש לך סכסוך ויש לך אגרסיביות יומיומית של מדינה.
חנין זועבי: ברמה הלוגית, לא ברמה הפוליטית האידיאולוגית, הלוגיקה, איך אתם מאמינים שאפשר לשכנע את העולם, לנתק אותו מהמציאות היומיומית, האלימה, האגרסיבית של מצור, של חנק, של רצח, של פשעי מלחמה ולהגיד זה סיפור תודעתי.
חנין זועבי: אנחנו יכולים לשכנע את העולם.
חנין זועבי: זה מסר ראשון.
חנין זועבי: אתם מנותקים מהמציאות ואולי זה טוב.
חנין זועבי: המסר השני, גברתי יושבת הראש, גם הצלחה היא כישלון ואני אסביר למה.
חנין זועבי: תראי כמה תקציבים, ועדות - - -
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת זועבי, תהי קצרה, בבקשה.
חנין זועבי: כן, אוקיי, בסדר.
חנין זועבי: גם תקציבים, ועדות, אסטרטגיות, קמפיינים אלימים ואני אגיד שני משפטים על אלימות הקמפיינים של ישראל.
חנין זועבי: עצם העובדה שצריכים להשקיע כל כך הרבה מול עשרות ומאות תומכים, זה כבר כישלון פוליטי שאתם לא מחשיבים ואולי טוב שאתם לא מחשיבים את זה.
חנין זועבי: המושג של הצלחה, אתם מודדים בצורה טכנית.
חנין זועבי: אתם לא שואלים את עצמכם למה אתם צריכים לפעמים לאיים על בעלי אולמות לא להשכיר את האולם הזה לפסטיבל על הנכבה או יום עיון על הנכבה.
חנין זועבי: אתם, וזה טוב שאתם עושים.
חנין זועבי: תמשיכו לעשות את זה, כי האלימות שלכם על הקהילה האירופאית בתוך גרמניה, בתוך ארצות הברית, בתוך קנדה, בתוך צרפת, איך הם אומרים איך אתם מפעילים עליהם לחץ.
חנין זועבי: לחץ של איומים.
חנין זועבי: איום של שיימינג, איום שאם אתם תעשו את זה או תתמכו ב-BDS – אז אתם תפסידו, זה הלובי הציוני הכל כך חזק.
חנין זועבי: אתם צריכים להיות כל כך אלימים.
חנין זועבי: אז אל תחשיב רק את 10 הפעילים, תחשיב את הסקרים - - -
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת זועבי, תודה רבה.
חנין זועבי: כן, אני אסיים.
חנין זועבי: את הסקרים - - -
חנין זועבי: גם של הדור הצעיר בארצות הברית, ש-65% מהם חושבים ומשוכנעים שהפלסטינים הם קורבן.
חנין זועבי: דור המילניום.
חנין זועבי: אתם מאבדים וטוב, תמשיכו.
חנין זועבי: אתם יודעים, תמשיכו בשבילכם.
חנין זועבי: תמשיכו באלימות הזאת, כי אתם צריכים להיות אלימים.
חנין זועבי: אתם אלימים בשטח, אתם צריכים להיות אלימים בקהילה הבינלאומית.
נחמן שי: אחד לעניין, אני שמח על הדיון, אני חושב שהוא מאד חשוב.
נחמן שי: אני רוצה קודם כל לבקש ממך.
נחמן שי: בעצם עצרת בנקודת ההתחלה, במצב שהמשרד מקבל תקציבים שהם מעולם לא ניתנו בתחום הזה – 130 מיליון זה הון תועפות, משרד החוץ יגיד את זה.
נחמן שי: מה קרה איתם?
נחמן שי: שמענו דו"חות.
צחי גבריאלי: רק לדייק את התקציב.
שלי יחימוביץ': 100 מיליון.
צחי גבריאלי: רק לדייק את התקציב, ברשותכם.
צחי גבריאלי: חבר הכנסת שי, רק לדייק את התקציב האחרון.
צחי גבריאלי: 50 מיליון לתקציב פעולות במזומן ו-50 מיליון נוספים מותנים.
נחמן שי: אני זוכר מספר אחר.
צחי גבריאלי: זה 50 ואם אתה מבצע אז עוד 50.
צחי גבריאלי: בסך הכל 100 מיליון.
שלי יחימוביץ': אוקיי, חברה, זה לא יהיה שאלות ותשובות.
שלי יחימוביץ': תגיד את כל מה שיש לך לומר.
נחמן שי: בסדר, אז זה הון תועפות.
נחמן שי: מה קורה עם הכסף, איך הוא יוצא ולמה.
נחמן שי: אני מזמין את זה מכם באמת בציפייה לשמוע.
נחמן שי: הדבר הבא, התפיסה שלכם היא תפיסה נכונה, היא תפיסה רשתית, אתה יודע, דיברנו על זה בעבר.
נחמן שי: הבעיה שלי היא התיאום הבין משרדי.
נחמן שי: יש כמה שחקנים במגרש הזה.
נחמן שי: אתה הזכרת את הנושא של האנטישמיות, כללת אותו.
נחמן שי: זה עבר למשרד אחד.
נחמן שי: הנושא הזה עבר למשרד שלכם.
נחמן שי: נושא שלישי עבר לישראל כץ וכן הלאה.
נחמן שי: כל שר קיבל איזה נתח מתוך העוגה, ומה שחסר בסוף שהגוף העיקרי שהיה אמור לעשות את זה – משרד החוץ – הוא נשאר נכה.
נחמן שי: הוא לא יכול לטפל בנושאים שזה כולל.
נחמן שי: מי אחראי?
נחמן שי: מי הכתובת לכל הפעילות הזאת?
נחמן שי: אני חושב שמה שקרה סביב המשחק, היה בו כל מיני היבטים.
נחמן שי: אף אחד לא נתן את דעתו על ההיבטים של הדיפלומטיה הציבורית בהקשר הזה.
נחמן שי: כנ"ל עכשיו האירווזיון.
נחמן שי: זה לא רק אירוע של תרבות, אומנות ופופ.
נחמן שי: יש בזה הרבה יותר מאשר זה ומי מרכז, מי עוסק בזה ומי רואה את הראייה הכוללת והמתכללת.
שלי יחימוביץ': תודה נחמן.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.
עליזה לביא: תודה גברתי יושבת הראש על הדיון החשוב הזה בזמן הזה.
עליזה לביא: כולנו צפינו באירווזיון בשמחה ואני מזכירה לכם שהמנחות של האירוע אמרו ערב טוב ישראל ולא ערב טוב ירושלים, כמו שנהגו כלפי מדינות אחרות שציינו את עיר הבירה שאותה מנחה דיברו בשם המדינה ונתנו את הניקוד.
עליזה לביא: ואנחנו צופים פני עתיד.
עליזה לביא: הדברים שלך והעבודה המבורכת באמת של המשרד ושל המשרדים, לא פה המקום לדון בחלוקה לכל כך הרבה משרדים.
עליזה לביא: אני מתפרצת לדברים של חברי, חבר הכנסת נחמן שי.
עליזה לביא: אנחנו עוקבים, אנחנו שמנו פה שדולה בכנסת בנושא הזה של ה-BDS, אתם מכירים, אתם גם תוזמנו בקרוב לדיון שאנחנו נקיים גם בעניין הזה, אבל יחד עם זאת יש פה יותר מדי פרצות.
עליזה לביא: אתה יודע, זה כמו איזה מין רשת כזאת, שיש בה מרחב מאד גדול.
עליזה לביא: חורים מאד מאד גדולים, שחלק מהחורים האלה יכולים גם לספר את הסיפור של מה שקרה כאן עם הכדורגל.
עליזה לביא: משחק כדורגל תמים, באמת רצון לאחווה, לספורט.
עליזה לביא: אני כל הזמן חושבת על הילד הזה שהיה צריך ללוות את מסי למגרש והוא לא מלווה אותו.
עליזה לביא: הוא לא מלווה אותו בגלל BDS.
עליזה לביא: וכאן, אם אנחנו לא רוצים שהדברים האלה יקרו כלפי האירווזיון, ולא בכדי שאלתי אותך על אותה המלצה שלך לוועדה.
עליזה לביא: יושב פה מנכ"ל משרד התרבות, אני חושבת שצריך לבוא ולקרוא וללוות את העניין הזה ולראות שדברים באמת יקרו, כי אנחנו צופים את זה וזה יקרה, גברתי.
שלי יחימוביץ': תודה חברת הכנסת לביא.
שלי יחימוביץ': מי פה מקהילת חובבי האירווזיון?
איילת נחמיאס ורבין: גם אלה שהפסיקו, השנה חזרו, אז אנחנו היינו בגמילה.
שלי יחימוביץ': הביאו לי את מנהיגכם.
שלי יחימוביץ': מי מדבר?
יצחק פישלי: שמי איציק פישלי, אני יושב ראש מועדון החובבים.
שלי יחימוביץ': אנחנו מצטרפות.
שלי יחימוביץ': מי הרים את היד?
דניאל דונקלמן: שנינו.
שלי יחימוביץ': מי מכם מדבר?
שלי יחימוביץ': אם יישאר זמן אז אחר כך עוד ידברו, אבל עכשיו אחד מכם.
דניאל דונקלמן: קוראים לי דניאל דונקלמן, אני הייתי במשך 4 שנים יושב ראש מועדון חובבי האירווזיון בארץ, חברי איציק פישלי פה החליף אותי.
שלי יחימוביץ': יש בחירות דמוקרטיות?
דניאל דונקלמן: יש בחירות דמוקרטיות כל שנתיים, טפו-טפו, פלוס תקנות.
דניאל דונקלמן: בסוף האירוויזיון, כשניצחנו, השאלה הראשונה של המון המון אנשים אירופאים אלי ואל הרבה אנשים אחרים הייתה האם באמת האירווזיון הזה יהיה מאד פוליטי.
דניאל דונקלמן: אני עניתי להם שאלף זה בלתי נמנע, כי בסופו של דבר הם מייצגים מדינות, אבל עדיין זה אירוע שהוא מאד שלומני והוא אירוע מאד בא לחגוג את המגוון של המדינות ולא רואה בעין יפה פוליטיקה מפלגת.
דניאל דונקלמן: האירווזיון לצערי הוא כר נוח לתנועות כמו ה-BDS ושאר ארגוני זכויות אדם, פשוט בגלל שהוא שגריר של הערכים הליברליים של אירופה.
דניאל דונקלמן: ראינו שאת זה כשזה מגיע למדינות שבהן זכויות האדם פחות זה הפוקוס שלהן, כמו למשל אזרבייג'ן, רוסיה, אוקראינה.
דניאל דונקלמן: בסוף כמו שאמרתי הרעיונות של ה-BDS לא מתקבלים בקהילה האירוויזיונית בעין יפה.
דניאל דונקלמן: זה אירוע שבא לאחד ולא להפריד.
דניאל דונקלמן: גם על זה זה הוקם בשנת 1956.
דניאל דונקלמן: כל שנה יש ניסיונות של ה-BDS ושל ארגונים פרו פלסטיניים ואנטי ישראלים לחבל, בין אם זה בנקודות, שהשנה זה לא צלח להם, כי אנחנו עדיין זכינו בהצבעה הפופולארית של אירופה, תודה לאל.
דניאל דונקלמן: פעם ראשונה, חיכינו לזה 20 שנה.
דניאל דונקלמן: אז כל שנה יש ניסיונות.
דניאל דונקלמן: אני זוכר הפגנה בקופנהגן, אני זוכר גרפיטי בליסבון, לא חסרים.
דניאל דונקלמן: בקהילת החובבים פחות מתעסקים בזה.
דניאל דונקלמן: זה לא משהו שמקבל הרבה כר - - -
שלי יחימוביץ': יש לך איזו שהיא פנייה לסיום הדברים, לגורמי הממשלה שיושבים כאן?
דניאל דונקלמן: כן.
דניאל דונקלמן: אני חושב שבסופו של דבר גם ה-EBU הוא פחות, או הוא מאד מאד לא רוצה לעשות איזה שהוא צעד אקטיביסטי שיתפרש כפוליטי מדיני.
דניאל דונקלמן: זה אמור להיות גוף ניטראלי מכל הדברים האלה.
דניאל דונקלמן: בסוף האתגר של גורמי המלחמה בחרם יהיו לדעתי במדינות השונות מול רשויות השידור המקומיות.
דניאל דונקלמן: שוודיה, ששם מפלגת שמאל קראה להחרמה לפני יום או יומיים, אישרה את ההשתתפות שלה באירווזיון בארץ, כי האירווזיון שם הוא משהו מאד מאד גדול.
דניאל דונקלמן: גם ה - - - פסטיבל, שזה הקדם המקומי וגם האירווזיון, יש שם יותר מ-50% רייטינג, זה ערך בידורי ענק שם.
שלי יחימוביץ': היה שם איזה אירוע גדול עם דנה אינטרנשיונל לפני חודש וחצי.
דניאל דונקלמן: זה כל שנה.
דניאל דונקלמן: כל דבר שקשור לאירווזיון ובידור מאד מאד גדול שם, כי אני רוצה להגיד שיש להם את הפריבילגיה להתעסק בזה קצת יותר והלוואי ונהיה יום אחד במצב הזה.
שלי יחימוביץ': טוב, משפט אחרון.
דניאל דונקלמן: משפט אחרון.
דניאל דונקלמן: אני חושב שבסוף הקריאה שלי היא לשקט תעשייתי מצד כל הגורמים.
דניאל דונקלמן: מצד כל גורמי הממשלה.
דניאל דונקלמן: תעשו מה שצריך מול מי שצריך ובסוף זה יסתדר, כי הכסף של האירווזיון מתקן הכל.
שלי יחימוביץ': אין טבעי מזה אלא לפנות למנכ"ל משרד התרבות, יוסי שרעבי.
יוסי שרעבי: שלום, בוקר טוב.
שלי יחימוביץ': בוא תיקח את הקריאה האחרונה שלו ותתקדם משם.
יוסי שרעבי: כן, כן, בסדר גמור.
יוסי שרעבי: קודם כל אני אומר שאנחנו מבינים את החשיבות של האירווזיון במדינת ישראל.
יוסי שרעבי: אנחנו בכלל מבינים את החשיבות של אירועים בינלאומיים במדינת ישראל.
יוסי שרעבי: אנחנו רוצים שיהיו יותר ויותר כאלה.
יוסי שרעבי: אנחנו מאד גאים במה שקרה בשנתיים האחרונות במדינה, גם אירועי הספורט שקרו כאן.
יוסי שרעבי: אנחנו חושבים שישראל זוכה להרבה מאד עדנה היום בעולם ואני חושב שאנחנו נמצאים במצב שבו כולם מבינים שספורט ותרבות הם תחומים שקצת מאחדים בין עמים ולא מפרידים בין עמים ושצריך להרחיק אותם קצת מפוליטיקה.
יוסי שרעבי: זאת הסיבה שאנחנו צריכים להביא לכאן אירועים בינלאומיים.
יוסי שרעבי: זאת הסיבה שהג'ירו הגיע לכאן, זו הסיבה שאליפות אירופה בג'ודו הגיעה לכאן.
יוסי שרעבי: זו הסיבה גם ששנה שעברה עשינו את יורו בסקאט ויש לנו עוד שני אירועים בינלאומיים שצריכים להיות בשנת 2019 וגם סיפור האירווזיון.
יוסי שרעבי: אני רוצה לומר שאין מחלוקת על זה שהגוף שהולך להיות בחזית של כל סיפור האירוויזיון זה תאגיד כאן.
יוסי שרעבי: זה המציאות גם המשפטית וגם העניינית.
יוסי שרעבי: הם יהיו בחזית, הם נמצאים כאן.
יוסי שרעבי: הם גם כן יגישו את ההצעה ל-EBU, לאיגוד השידור האירופאי.
יוסי שרעבי: זה מה שהנוהל גם מכתיב וזה גם מה שהמציאות תהיה.
יוסי שרעבי: יש שאלה איפה המדינה צריכה להיות.
יוסי שרעבי: המדינה צריכה להיות במקום שהיא צריכה לאפשר את האירוע הזה.
יוסי שרעבי: מן הסתם היא צריכה לעזור להם בהרבה מאד אמצעים, גם כספיים וגם אחרים, כי זה אירוע באמת קצת מורכב.
שלי יחימוביץ': מה החלק של משרד התרבות בהפקה של זה?
יוסי שרעבי: למשרד התרבות ברגע זה אין שום חלק פרקטי.
שלי יחימוביץ': אז מה המשמעות של האמירה של שרת התרבות, שאם האירווזיון לא יהיה בירושלים, עדיף שלא יהיה בכלל?
יוסי שרעבי: טוב, זאת הדעה האישית שלה כשרה.
שלי יחימוביץ': אלה תחושותיה האישיות.
שלי יחימוביץ': הן לא משליכות על שום החלטה מערכתית.
יוסי שרעבי: לא.
יוסי שרעבי: זאת הדעה האישית של השרה, שהיא חושבת שכל אירוע מרכזי צריך להגיע לירושלים.
יוסי שרעבי: יכול להיות גם שהוא יגיע לירושלים, דרך אגב.
יוסי שרעבי: אני רוצה להגיד שמהידע האישי שלי, ואני חושב שכולם יאשרו את זה, ירושלים היא לא - - -
נחמן שי: יהיה שם תקציב מדינתי?
יוסי שרעבי: אני לא חושב שאפשר לקיים-.
יוסי שרעבי: תראו, התקציב של האירווזיון, האירווזיון עולה בערך בין 25 ל-30 מיליון יורו.
יוסי שרעבי: זה פחות או יותר סדרי הגודל.
יוסי שרעבי: הגופים המשדרים מביאים ממקורות שלהם, או שהמדינה נותנת להם או שיש להם מקורות שלהם, משהו באזור בין 10 ל-15 מיליון יורו.
יוסי שרעבי: כלומר המדינה צריכה לשים כאן באזור ה-50 מיליון שקלים, לפחות מהידע שלי יש ומהשיחות שלי עם אנשי האירווזיון.
יוסי שרעבי: אבל זה פחות חשוב עכשיו.
יוסי שרעבי: תאגיד כאן צריך להתמודד כאן עם אתגרים לא פשוטים גם של הפקה ואני חושב שבמציאות שהתאגיד נמצא, אנחנו נצטרך למצוא את הדרך לסייע לו.
יוסי שרעבי: אני לא מדבר עלינו כמשרד התרבות, אני מדבר על המדינה שתצטרך למצוא את הדרך לסייע לו, אבל הוא בחזית של הדבר הזה.
יוסי שרעבי: הוא יצטרך לעשות את זה.
יוסי שרעבי: זה גם הציפייה של ה-EBU שהוא יהיה בחזית ויהיה הכתובת.
יוסי שרעבי: אנחנו נסייע בכל מה שאפשר.
יוסי שרעבי: לגבי המיקום, הם גם צריכים – והם בטח יאמרו את זה עוד פעם – גם בהצעה שהם יגישו ל-EBU הם צריכים להגיד איזו עיר הם ממליצים שבה יתקיים האירווזיון.
שלי יחימוביץ': הם אומרים באיזו עיר?
יוסי שרעבי: הם צריכים להגיד בתוך ההצעה שלהם, אבל הם כאן, הם בטח יאמרו את זה.
יוסי שרעבי: הם צריכים להגיד.
איילת נחמיאס ורבין: נדמה לי שהם מציעים ארבע ערים לפי הכללים של האירווזיון.
יוסי שרעבי: הם צריכים להציע הצעה.
יוסי שרעבי: הם תיכף יגידו.
יוסי שרעבי: הם כאן, אז הם יציגו.
יוסי שרעבי: אין צורך שאני אומר את זה, הם יגידו, הם נמצאים כאן, אז הם יאמרו את הדברים, כי הם כבר נמצאים בתוך העניין עצמו.
יוסי שרעבי: בסוף יש כאן כל מיני שיקולים לגבי המקום של העיר.
יוסי שרעבי: צריך לזכור שמדובר כאן במבנה שצריך לשרת את זה, מדובר גם בפעילות שנמשכת בין שבועיים לשלושה שבועות.
יוסי שרעבי: יש כאן חזרות, יש כאן פעילות גם בשישי-שבת, יש כאן נגישות, יש כאן תחבורה, יש כאן הרבה מאד ממדים.
יוסי שרעבי: פרויקט מאד מאד מורכב, אבל אנחנו כולנו שמחים שהוא הגיע למדינת ישראל.
יוסי שרעבי: אין ספק שהוא בעל ערך בלתי רגיל מכל בחינה שהיא.
יוסי שרעבי: אנחנו נהיה שם כדי לאפשר את זה הכי טוב שאפשר.
שלי יחימוביץ': מאד מרגיע המסר הזה.
שלי יחימוביץ': משרד החוץ צריכים לצאת לוועדה אחרת.
שלי יחימוביץ': מי ידבר מטעם משרד החוץ?
נעם כץ: על מה אתם רוצים לשאול?
שלי יחימוביץ': נעם, רק תציג את עצמך, את תפקידך.
נעם כץ: אני הסמנכ"ל לדיפלומטיה ציבורית של משרד החוץ.
שלי יחימוביץ': אנחנו בדו מסלולי.
שלי יחימוביץ': אחד זה העברת הטיפול ב-BDS למשרד לעניינים אסטרטגיים.
שלי יחימוביץ': שניים זה ההיערכות לאירווזיון 2019 בישראל, תוך הנחה די ברורה שיהיו ניסיונות לסכל את הקיום שלו בישראל; וההיערכות אצלנו.
שלי יחימוביץ': העובדה שזה עבר למשרד לעניינים אסטרטגיים גרמה לכם לא להתעסק בזה בכלל, או שאתם כן עוסקים בזה.
נעם כץ: קודם כל אנחנו עוסקים.
נעם כץ: יש ממשקי עבודה בינינו לבין המשרד לנושאים אסטרטגיים.
נעם כץ: יש החלטות ממשלה שלאורן אנחנו פועלים.
נעם כץ: הנציגויות שלנו יושבות בשטח, הן מכירות את השטח.
נעם כץ: הסביבה האזרחית מאתגרת את מדינת ישראל.
נעם כץ: הדברים יוצאים מהשטח עצמו והאנשים שלנו הם אלה שמבצעים שם את העבודה, גם ברמה ממשלתית וגם ברמה לא ממשלתית, תוך בניית קואליציות, תוך פעולה בשדות התקשורתיים.
שלי יחימוביץ': כן, אתה אומר לי דברים כלליים.
שלי יחימוביץ': הדיון הזה הוא ממוקד.
נעם כץ: לא, לא, אני אומר, בממשקי העבודה משרד החוץ בשטח ממשיך להיות פעיל במאבק נגד ה-BDS ואנחנו עושים את זה יום יום, שעה שעה.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, אבל אם יש בעיה במדינה מסוימת?
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני יכולה לשאול?
שלי יחימוביץ': עדיף שתתני לו לסיים ואחר כך.
איילת נחמיאס ורבין: יש בעיה, פשוט שיסביר לנו מה הוא עושה מול המשרד בנציגויות המקומיות.
נעם כץ: אז הנציגויות שלנו פעילות.
נעם כץ: למשרד לנושאים אסטרטגיים יש תפקידי מטה שנעשים פה מהארץ, יש לו יכולות מודיעיניות שהוא בונה לעצמו ויש לו יכולת עבודה מול ארגוני החברה האזרחית, ופה באמת בשדות האלה יש איזה שהוא אזור אפור בין שני המשרדים, אבל שני המשרדים פועלים למען אותה מטרה.
שלי יחימוביץ': ספציפית לאירווזיון יש לך מה לתרום לנו?
נעם כץ: ספציפית לאירווזיון בשלב הזה אין הרבה מה להגיד, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים כלליים.
נעם כץ: השדות האלה של האירווזיון או התאחדויות לכדורגל, הם לא שדות ממשלתיים טבעיים, הם שדות של חברה אזרחית וארגוני חברה אזרחית ואנחנו פעילים בשדות האלה.
נעם כץ: אני רק מזכיר שערב האירווזיון שבו זכתה ישראל, הגיעו לפה חלק גדול מזמרי האירווזיון לקדם, אני אגיד מיני קדם אירווזיון.
נעם כץ: כולל ביקור בירושלים אגב.
נעם כץ: זה דבר שאורגן בתיאום עם אמרגנים פרטיים.
נעם כץ: משרד החוץ היה מעורב, המשרד לנושאי ירושלים היה מעורב וכו', וזה חלק מאופני הפעולה שלנו והמעורבות שלנו.
שלי יחימוביץ': מה המלצתכם?
שלי יחימוביץ': איזו התנהלות לדעתכם היא ראויה?
נעם כץ: אנחנו חושבים שהגופים שאמונים על זה, שהם גופי רשות השידור, הם אלה שצריכים להוביל, יש שורה של קריטריונים.
נעם כץ: לנו חשוב כמשרד ממשלתי לקדם את מעמדה של ירושלים ככל הניתן.
נעם כץ: זה לא אומר שזה התנאי ההכרחי או היחידי.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אשתדל גם לקצר.
איילת נחמיאס ורבין: אז תודה רבה ואני בעיקר שמחה שלמרות שבביקורת המדינה בדרך כלל עוסקים בדו"חות ביקורת ובדיעבד, אני חושבת שפה את נוהגת נכון ואני שמחה שאנחנו עוסקים בזה לפני, אקס - - - לא אקס קוסט.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאד מוטרדת מכך, למשל בהקשר של המשחק בארגנטינה, שאנחנו לא ידענו, לא היינו ערים לרמת המתקפה של ה-BDS של השחקנים.
איילת נחמיאס ורבין: אותי מעניין לדעת אם המשרד היה ער לזה, אם הנציגות שלנו בארגנטינה הייתה ערה לרמת המתקפה שיכולה להגיע עד כדי ביטול המשחק.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאד מתחברת לדבריו של מנכ"ל משרד התרבות ואני שמחה שזה קורה לי אחת ל-.
איילת נחמיאס ורבין: זה משמח אותי.
איילת נחמיאס ורבין: פשוט פוליטיקאים חייבים להוציא את הידיים שלהם מהסיפור הזה של האירווזיון.
איילת נחמיאס ורבין: אם יש לקח קשה שנלמד ובאמת בדרך הקשה מהמשחק של ארגנטינה-ישראל, הזה לקח הזה.
איילת נחמיאס ורבין: האירווזיון לא אמור, עם כל הכבוד, הוא אמור לשרת את יופייה של מדינת ישראל, הוא לא אמור לשרת את הפוליטיקאים של מדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: ואם יש שיעור שאנחנו למדנו, באמת אני חושבת בדרך הכי מעציבה, זה הדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: וזה בסך הכל מה שאני באתי לומר היום, כי המלחמה ב-BDS ומה שאתם עושים במשרד ומה שאתם עושים במשרד שלכם, אני מרגישה, יחד עם חבר הכנסת נחמן שי ועם חברת הכנסת יחימוביץ', אני מרגישה מגויסת למאבק הזה.
איילת נחמיאס ורבין: כולם פה הקשיבו מאד מאד יפה לדבריה של חברת הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: זה היה מאד מאד מנומס, אבל בואו, פה כולנו רואים ב-BDS יריב מאד מאד מאד קשה, שמחייב פיצוח של מדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: אבל עם כל הכבוד, אסור שהאירווזיון יסבול מתופעות שאפילו קרובות להיות התופעות שהמשחק ארגנטינה-ישראל סבל מהן.
איילת נחמיאס ורבין: לכן אני מקווה שכולנו נוכל לשמוח באירווזיון ולא נשאל את עצמנו איך חולקו הכרטיסים ולא נתעסק בדברים השוליים והלא חשובים האלה, אלא רק בזה שזו תחרות שירה, שנטע ברזילי הצליחה לשמח את כולנו ושגם אנחנו נזכור שהציבור לא יכול להיות TOY של אף אחד.
שלי יחימוביץ': טל ברנע, ראש המשלחת לאירווזיון, בבקשה.
גילי שם טוב: אם אפשר, אני אבקש שסמנכ"ל חטיבת הרדיו שלנו, ליאור אברבך, ידבר.
שלי יחימוביץ': כן, בהחלט.
שלי יחימוביץ': רגע, זה לא או-או.
גילי שם טוב: לא, שניהם.
שלי יחימוביץ': יש כאן הרבה דוברים.
שלי יחימוביץ': לא כולם ידברו, אבל הרבה ידברו.
לי-אור אברבך: אז אני אפתח רק כדי לתת איזה עדכון.
שלי יחימוביץ': רגע, רגע, אבל אני ביקשתי מטל ברנע, אם אפשר.
שלי יחימוביץ': אתה תדבר בהמשך.
לי-אור אברבך: בבקשה.
לי-אור אברבך: אין בעיה.
טל ברנע: שלום גברתי יושבת הראש.
שלי יחימוביץ': אהלן.
שלי יחימוביץ': כן, תאמר את דבריך.
טל ברנע: אלף תודה רבה על זה שאתם עורכים את הדיון המאד חשוב הזה עכשיו, כי אני חושב שהוא נותן שיעור מאד חשוב לחיים, בפרופורציות.
טל ברנע: יש המון דיס אינפורמציה שאנחנו רואים פה מסביב, גם בשולחן הזה, לגבי - - -
שלי יחימוביץ': אז בוא תאיר את עינינו.
טל ברנע: כמה ערים יוגשו, מה התקציבים, איזה מדינות ישתתפו.
טל ברנע: הדברים האלה עוד לא נקבעו.
טל ברנע: אין שום מקום שבו כתוב דווקא ארבע ערים צריכות להיות.
טל ברנע: ברור שירושלים שם.
טל ברנע: היא בלב של כולנו, אבל היא אחת מתוך עוד ערים נוספות וכולם יוכלו להיות מועמדות לארח, אם הן תעמודנה בקריטריונים, על פי הנהלים של איגוד השידור האירופאי, והוא איגוד של גופי שידור ציבוריים.
טל ברנע: הוא לא של מדינה.
טל ברנע: מי שניצח באירווזיון היה תאגיד השידור שמייצג, נכון, מצביעים למדינת ישראל.
טל ברנע: אני רוצה רגע להזכיר שוב את עניין החרם הזה של BDS.
טל ברנע: דובר על עצומה, לפי מה שנאמר לי, לא ראיתי בעצמי, 300 איש חתמו על העצומה הזאת לקרוא לא להצביע לישראל נכון לאתמול.
דניאל דונקלמן: נכון, יש לנו משם נתונים.
טל ברנע: 70 מיליון איש צפו בקליפ של נטע.
טל ברנע: 70 מיליון לעומת 300.
טל ברנע: בואו נשים דברים בפרופורציה.
טל ברנע: 300 איש.
שלי יחימוביץ': כן, חשוב מאד.
טל ברנע: 200 מיליון איש צפו באירווזיון, הרבה מאד מהם הצביעו לנטע בכל העולם, הצביעו לישראל.
טל ברנע: אז זה לא שאנחנו מתעלמים ממשהו שקיים.
טל ברנע: אנחנו לא מטאטאים את זה מתחת לשטח.
טל ברנע: יש איומים על ישראל וקולות שקוראים להתנהג לה, אבל ה-EBU הוא איגוד של גופי שידור ציבוריים והוא בחוקים שלו, בנהלים שלו.
טל ברנע: כמובן שהוא גוף בין מדינות, אבל הוא מתנגד למסרים פוליטיים, למחוות פוליטיות.
טל ברנע: סיפור אנקדוטאלי קטן: כשהיה האירווזיון באוקראינה בשנת 2005, ראש הממשלה והנשיא אמרו למפיקי האירווזיון שהם רוצים לעלות לבמה ולנאום.
טל ברנע: התגובה של ה-EBU הייתה תעשו את זה ואנחנו חותכים את השידור באותה שנייה.
טל ברנע: הם לא עלו בסוף.
טל ברנע: זה מעמד הכוחות.
שלי יחימוביץ': זה משפט המפתח פה ואנחנו נשננן אותו שוב ושוב.
איילת נחמיאס ורבין: צריך לדעת שזה קורה גם בעוד מדינות, שזה לא קורה רק אצלנו.
טל ברנע: אנחנו נמצאים כרגע ממש בהתחלה של תהליך.
טל ברנע: לא עבר חודש מאז שחזרנו לארץ עם הישג עצום, כביר.
טל ברנע: ההחלטות שאנחנו מקבלים הן החלטות משותפות.
טל ברנע: אנחנו מפיקים את זה בשם ה-EBU עבור כמעט 40 ומשהו מדינות שהשתתפו.
טל ברנע: אנחנו עוד לא יודעים אפילו מי הן.
טל ברנע: האישור הזה שהגיע הוא לא רשמי.
טל ברנע: זה מגיע רק באוקטובר.
טל ברנע: ההכרזה על איזו עיר תארח ומה יהיה האולם מגיעה באוגוסט תמיד.
טל ברנע: אותו טוויט שדיברת עליו קודם, שפורסם בערוץ הרשמי דיבר על לא להזמין כרטיסי טיסה כי עוד אין תאריך.
טל ברנע: לא שום דבר אחר.
טל ברנע: זה ממש הבנת נקרא של משפט נורא נורא פשוט שאנשים פספסו, כי הם מחפשים כותרות שלא נמצאות שם עדיין.
שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר זה שאם רק נעזוב את זה בשקט - - -
טל ברנע: נכון.
טל ברנע: אנחנו בתהליך מחקר ופיתוח כרגע, ממש ככה.
שלי יחימוביץ': ושום שר לא ירצה לנכס את זה לעצמו ולא יתבע לעלות על הבמה וללחוץ את ידי הזמרים - - -
טל ברנע: זה יעבוד.
שלי יחימוביץ': אז פשוט הכל יהיה בסדר.
טל ברנע: זה יעבוד וזה יהיה אירווזיון מצוין שכולנו נהיה מאד גאים בו.
טל ברנע: אנחנו בתהליך מאד מאד מקצועי כרגע, מגבשים את כל הדרישות שאנחנו רוצים מהערים, מההפקה.
טל ברנע: אנחנו נצטרך את העזרה של המדינה ואנחנו נדע לבקש אותה בדיוק בנקודות שנצטרך.
טל ברנע: בלוגיסטיקה, באבטחה.
טל ברנע: אנחנו גוף משדר, לא צבא ולא משטרה ואנחנו נשמח לעזרה.
טל ברנע: אנחנו צריכים אותה.
טל ברנע: כל מדינה צריכה אותה.
טל ברנע: כל גוף שידור שעושה אירווזיון צריך אותה, אבל אנחנו נחזור אל הוועדה ואל הכנסת ואל הגופים שמנהלים את המדינה, עם אותן בקשות בבוא העת, אבל עוד לא כרגע.
טל ברנע: תודה.
שלי יחימוביץ': יואב צפיר.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, חברת הכנסת יחימוביץ, כמה אולמות בכלל במדינת ישראל מתאימים לארח את האירווזיון?
שלי יחימוביץ': אנחנו נעסוק בזה, כן.
טל ברנע: אני רק רציתי לבקש אם אפשר לתת גם רשות דיבור לסמנכ"ל הרדיו שלנו.
לי-אור אברבך: לי-אור אברבך, אני סמנכ"ל בתאגיד.
לי-אור אברבך: אני רק אגיד ממש את העובדות המאד פשוטות, כפי שאנחנו מכירים אותן כיום.
לי-אור אברבך: לפני מספר שבועות ערכנו פגישה ראשונה עם ה-EBU, ממש פחות מחודש.
לי-אור אברבך: קיבלנו מהם תנ"ך גדול וספר שמדבר על הסטנדרטים והדרישות לעיר מארחת, למדינה מאחרת.
לי-אור אברבך: לא שמענו מהם דבר וחצי דבר על אי קיום בישראל.
לי-אור אברבך: לא שמענו דבר ודרישה ספציפית לגבי עיר כזו או אחרת.
לי-אור אברבך: זה לא דבר שאנחנו מכירים.
לי-אור אברבך: בתקופה הקרובה אנחנו נצא להליך של קול קורא, במסגרתו כל עיר בישראל תוכל להגיש – אם היא כמובן עומדת בסטנדרטים ובדרישות המדוברות.
שלי יחימוביץ': מה הסטנדרטים?
לי-אור אברבך: אלה המון עניינים טכניים.
לי-אור אברבך: טל יוכל אולי קצת - - -
לי-אור אברבך: בגדול עניינים של האולם שבו זה מתקיים, הגודל שלו, גישה, תחבורה.
שלי יחימוביץ': מה הגודל המינימאלי כדי להשתתף במכרז הזה?
לי-אור אברבך: אולם של לפחות 10,000 איש.
לי-אור אברבך: אולם סגור.
נעם כץ: אני יכול להסביר גם למה צריך אולם סגור ולא אצטדיון פתוח.
שלי יחימוביץ': למה צריך?
יואב צפיר: כי יורד גשם בחוץ.
נעם כץ: נכון.
נעם כץ: זה מאד מפתיע, אבל פשוט עושים חזרות גם במהלך היום וצריך את אותה תאורה שתהיה בערב.
נעם כץ: זה הכל.
איילת נחמיאס ורבין: הייתי אומרת אקוסטיקה.
נעם כץ: גם לא.
נעם כץ: אקוסטיקה יש באצטדיונים.
נעם כץ: זה פשוט תאורה.
שלי יחימוביץ': חברי הכנסת אף פעם לא נסערים כמו שזה מלהיב אותם.
שלי יחימוביץ': לי-אור בבקשה.
לי-אור אברבך: אז זו הנקודה שאנחנו נמצאים בה היום.
לי-אור אברבך: באופן טבעי זה נושא מעניין, כמו שאת רואה וכולם רוצים איזה נתח בכותרת סביב העניין הזה.
לי-אור אברבך: כרגע רמת השיח היא מאד מקצועית ומאד עניינית ואנחנו יוצאים לדרך.
לי-אור אברבך: כמו שאמר החבר פה, קמפיין BDS הוא לא משהו שמוכר לנו כרגע.
לי-אור אברבך: אנחנו קוראים על זה, אנחנו קוראים מפוליטיקאים הצהרות בתקשורת, אנחנו לא מכירים את זה בשיח שלנו איתם וזה הסטאטוס כרגע.
שלי יחימוביץ': יואב צפיר, מפיק, במאי, עורך, תסריטאי, חבר המשלחת הישראלית לאירוויזיון, בבקשה.
יואב צפיר: אז קודם כל חשוב לי להגיד שאני כאן
יואב צפיר: בעצם כמעט כמו החברה המקסימים שבאים לאירווזיון כל פעם ואנחנו רואים אותם שם.
יואב צפיר: אני חובב אירווזיון - - -
שלי יחימוביץ': טוב, זה עלינו, אנחנו הזמנו אותך.
שלי יחימוביץ': זה לא שביקשת לבוא.
יואב צפיר: בדיוק, אז גם אני כאן כחובב אירווזיון ומעבר לזה שהיה לי הכבוד בארבע השנים האחרונות לנסוע עם המשלחת יחד עם התאגיד, חברי התאגיד, עם טל שהנהיג את המשלחת ועוז וזכינו בחד באירווזיון אחרי 4 שנים שבאמת זה היה החלום שלנו.