GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים דיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא דוח ליקויים וחסרים בטיפול המדינה בילדים ובני נוער נפגעי התעללות מינית או פיזית.
שלי יחימוביץ': זה דוח מבקר המדינה 65ג, היבטים בטיפול בקטינים נפגעי תקיפה מינית או אלימות.
שלי יחימוביץ': אנחנו בודקים את תפקוד הרשויות אל מול אותו ציבור חלש ופגיע מאוד מאוד.
שלי יחימוביץ': בדוח המבקר היו גם כמה אמירות חיוביות על תיקונים שנעשו בתחום הזה במשרד הרווחה וברשויות.
שלי יחימוביץ': אני עוד אציין שהדיון הזה נעשה במסגרת יום בו הכנסת מציינת את יום זכויות הילד הבינלאומי.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר בפתיחה, עוד לפני שנשמע את הסקירה על הדוח הספציפי, שלפעמים שוכחים, מדברים על הילדות ומתרפקים עליה, אבל להרבה מאוד ילדים, לאחוז גבוה ממה שאנחנו משערים, הילדות הופכת להיות סיוט כאשר לעתים קרובות הסביבה הקרובה ביותר והמגוננת ביותר שהייתה אמורה להיות האזור הבטוח שלהם מפני העולם הקשה, דווקא הסביבה הזאת הופכת להיות התוקפת, האכזרית והמשבשת.
שלי יחימוביץ': אלימות פיזית, מכות של הורים לילדיהם, זו תופעה שהולכת וקטנה בחלוף השנים.
שלי יחימוביץ': היא הופכת להיות פחות נורמטיבית ויותר מגונה.
שלי יחימוביץ': כמובן יש עוד הרבה ילדים מוכים ואנחנו גם נשמע מספרים והמספרים אף פעם לא משקפים את המציאות כיוון שברור שיש תת דיווח אצל ילדים.
שלי יחימוביץ': חלק גדול מהילדים גדלים לתוך המציאות הזאת וחושבים שזאת הנורמה ואין להם מה לדווח, וגם אלה שמבינים שמשהו לא בסדר, עד הרגע שבו הם קמים ומתלוננים, חולפת דרך ארוכה מאוד של ייסורים.
שלי יחימוביץ': אנחנו עוסקים הרבה בזמן האחרון, לשמחתי, בסוגיית האלימות המינית ושוב, גם אצל ילדים יש תת דיווח.
שלי יחימוביץ': שיעור מאוד גבוה מסך הפונים למרכזי הסיוע הם ילדים וילדות.
שלי יחימוביץ': עד גיל מסוים בנים ובנות נפגעים באותה מידה מתקיפה מינית.
שלי יחימוביץ': צריך לומר שהתקיפה הזאת היא מסוג הצלקות והפצעים שלעולם לעולם לא נרפאים.
שלי יחימוביץ': גם כשהולכים לטיפול, גם אם מתגברים וגם אם מקימים משפחה, זה מסוג השריטות ופצעי הנפש שמלווים את הילד לכל אורך חייו.
שלי יחימוביץ': הדיון הזה כאן נראה לנו כבר מובן מאליו בשגרת הדיונים בכנסת אבל זה לא מובן מאליו.
שלי יחימוביץ': עצם העיסוק בנושא הוא יחסית טרי, בטח בקנה מידה היסטורי, אבל גם בקנה מידה פרלמנטרי, והוא בעיקר מתרחש בעשור האחרון או בעשור וחצי האחרונים ועדיין יש ים של כאב וסבל של ילדים שאנחנו עדיין לא מצליחים להושיט להם יד ולהושיט להם סיוע.
שלי יחימוביץ': אנחנו נשמע את עיקרי הדוח הספציפי הזה שכאמור הוא באמת נקודה אחת בתוך ים אין סופי של כאב ומצוקות של ילדים שנדון היום בוועדות הכנסת השונות.
שלי יחימוביץ': נתחיל בך, בני גולדמן, מנהל אגף במשרד מבקר המדינה.
<בני גולדמן: הדוח התפרסם במאי 2015 והביצוע של הדוח היה ב-2014.
<בני גולדמן: רק כדי למסגר, נתוני הדוח מדברים באותם שנים על כ-6,200 דיווחים על קטינים שנפגעו מתקיפה מינית ועל כ-13,300 דיווחים על קטינים שנפגעו מאלימות פיזית.
<בני גולדמן: מספרים משמעותיים ביותר.
שלי יחימוביץ': שהם רק קצה הקרחון.
<בני גולדמן: נכון.
<בני גולדמן: כנראה המספר הזה הוא תת דיווח אבל אם ניקח את זה כדיווח, מדובר כאן על כעשרים אלף קטינים.
<בני גולדמן: מספרים כבדים.
<בני גולדמן: הדוח עוסק בשתי רמות.
<בני גולדמן: ברמה הראשונה של המענה הטיפולי בטווח קצר, הדוח ציין את הממצא המרכזי מבחינתנו והוא אי עמידת משרד הרווחה בהוראות חוק הסיוע ואי הקמתם של מרכזי סיוע.
<בני גולדמן: חוק שחוקק בשנת 2008 ונקבע בו הצורך להקים שמונה מרכזי סיוע אליהם ילד נפגע עבירת מין או עבירת אלימות יכול לפנות.
שלי יחימוביץ': אתה לא מדבר על מרכזי סיוע במובן של מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית.
<בני גולדמן: לא.
<בני גולדמן: מרכזי הגנה על פי חוק הסיוע.
<בני גולדמן: בו כל הגורמים שאמורים לבחון את המצב המשפטי של הילד נמצאים במקום אחד.
<בני גולדמן: הדוח ציין כי רק חמישה מתוך השמונה הוקמו.
<בני גולדמן: להבנתי, עכשיו התעדכנתי, במהלך 2017 המרכז האחרון הוקם וזה שיפור ניכר.
<בני גולדמן: אמנם שיפור מאוחר, אבל העובדה שיש מצב שבו המרכזים האלה הוקמו, מבחינתנו זה שיפור משמעותי.
שלי יחימוביץ': צריך לציין את זה לשבח.
שלי יחימוביץ': אנחנו מתכנסים כאן כדי לעקוב אחרי דוחות מבקר המדינה והיישום שלהם, והנה אנחנו מתכנסים כאן ורואים שהחוק יושם במלואו ואותם חסרים שדוח המבקר הצביע עליהם מולאו ויש שמונה מרכזי הגנה כאלה.
שלי יחימוביץ': אגב, אני רוצה לחזור שוב ושוב על המונח מרכזי הגנה כי אחד הדברים שאנחנו נראה במהלך הדיון הוא שזה מושג זר לחלוטין לציבור וגם לגורמים המקצועיים.
שלי יחימוביץ': חלק מהמטרה של הדיון הזה היא באמת להעלות את המודעות לקיומם של אותם מרכזים.
<בני גולדמן: אני מתחבר לדברים שלך ואכן זה היעדר מודעות ציבורית ומוסדית לפעילות מרכזי ההגנה.
<בני גולדמן: גם כאשר היו חמישה – ואני בטוח שעכשיו הוקמו כל השמונה – אנשים לא יודעים באותו רגע טראומתי שהמרכזים האלה קיימים.
<בני גולדמן: ברגע שהם לא מגיעים למרכז, הם נכנסים לנתיב אחר והנזקים מהעובדה שהם לא מגיעים למרכז, הם משמעותיים.
<בני גולדמן: הדוח ציין את זה שמשטרת ישראל, משרד החינוך ומשרד הבריאות לא ציינו בנהליהם הנוגעים לקטינים נפגעים את קיומם של המרכזים ואת האפשרות של הקטינים לקבל טיפול בהם.
<בני גולדמן: אנחנו בחנו את הדרך בה אדם סביר אמור להגיע למידע למרכזים האלה וראינו שיש שם בעיה באותה תקופה.
<בני גולדמן: נושא נוסף בו דנו הוא המענה הטיפולי בטווח הארוך, שאלה מרכזי הטיפול.
<בני גולדמן: ציינו שאמנם יש מרכזי טיפול שמטפלים והמדינה מממנת באמצעות משרד הרווחה את הטיפול ארוך הטווח באותם ילדים נפגעי עבירות מין, ושם ציינו שיש חוסר משמעותי במענה פסיכיאטרי לאותם ילדים שחווים תוך כדי התהליך ויש להם צורך בייעוץ פסיכיאטרי ובמענה פסיכיאטרי.
<בני גולדמן: אין מענה ספציפי של פסיכיאטרים מתמחים - שוב, באותה תקופה, זה מה שהיה – והם נשלחים למרפאות לבריאות הנפש.
<בני גולדמן: נושא נוסף שציינו בדוח הוא חוסר במענה טיפולי ארוך טווח לילדים נפגעי עבירות אלימות.
<בני גולדמן: זה נושא נוסף שאנחנו לא יודעים אם גם היום ניתן לו פתרון.
<בני גולדמן: אלה הנושאים המרכזיים בדוח.
שלי יחימוביץ': נפתח בחבר הכנסת סעיד אלחרומי.
סעיד אלחרומי: כבוד היושבת ראש ואנשי המבקר שהגיעו.
סעיד אלחרומי: יש חשיבות מרבית לדברים שנאמרים כאן.
סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על מספרים שלכל הדעות הם מספרים גדולים, מדברים על 6,200 דיווחים על פגיעה מינית ו על 13 אלף דיווחים על אלימות.
סעיד אלחרומי: אולי יש כפילויות אבל בכל זאת, זה מספר מאוד רציני.
סעיד אלחרומי: לכן חשוב שהטיפול בסוגיה הזאת ייקח את תשומת הלב המיוחדת והטיפול שצריך להיות במקרה כזה.
סעיד אלחרומי: אנחנו מציינים היום את יום הילד הבינלאומי ולכן יש חשיבות מאוד גדולה לנושא.
סעיד אלחרומי: אני רוצה להתמקד בנושא של ההסברה, איך מגיעים למרכזי ההגנה ואיך אנשים אצלם מתגלה הבעיה מגיעים למקומות האלה.
סעיד אלחרומי: אני יודע שאני כחבר כנסת לא מודע לזה ואני בטוח שהאזרח מן השורה, אין לו את המידע הרלוונטי לאן הולכים.
סעיד אלחרומי: אולי בקהילת היועצים ובבתי הספר זה קיים, אבל צריך להכין עבודה מסודרת בנושא הסברה והרחבת המודעות בסוגיה החשובה הזאת.
סעיד אלחרומי: חברים, הילדים נפגעי תקיפה מינית ונפגעי אלימות, אם אנחנו לא נותנים להם תשומת לב עכשיו, סיכוי גדול שהם העבריינים של העתיד או האנשים שיהיו בשוליים של החברה שלנו בעתיד.
סעיד אלחרומי: מי שנפגע ולא מקבל טיפול ולא עובר את השלב הקשה הזה בתקופת הנעורים שלו, כשהוא מתבגר, כך אני מניח, הוא יוצא אדם מתוסכל, אדם שכועס על החברה, אדם שכועס על כל הסביבה שלו ולכן הוא ינסה להתנכל גם לחברה בה הוא חי.
סעיד אלחרומי: לכן החשיבות הגדולה היא שכל הנוגעים בדבר – המשרדים הרלוונטיים – יטפלו בזה, ייקחו את זה ברצינות ואני מודה ליושבת ראש על העלאת נושא חשוב זה.
שלי יחימוביץ': יש לנו כאן שתי נציגות, מי מכן מדברת?
<חוה לוי: ברשותך, שתינו נדבר.
<חוה לוי: אני עובדת סוציאלית ראשית לחוק הנוער וגם אחראית על מרכזי ההגנה.
<חוה לוי: אני אתחיל מזה ואיזבל תמשיך לעניין מרכזי הטיפול.
<חוה לוי: אני חייבת לומר שזה מרגש שהנושא הזה נבחר לדיון כאן.
<חוה לוי: אני חושבת שזה נושא שהוא מהחשובים שיש ואני מסכימה עם הדברים שאמרתם.
<חוה לוי: משרד הרווחה רואה בזה חשיבות מאוד גדולה ולכן מקדם הרבה בתחום הזה, כולל בדיקת הנתונים.
<חוה לוי: בימים אלה אנחנו נפרסם את דוח הנתונים על היקפי פעילות ודיווחים בשנת 2016 ואכן המגמה מדאיגה.
<חוה לוי: למרות שיש עלייה בדיווחים, אנחנו עדיין רואים שיש עוד הרבה מה לעשות.
שלי יחימוביץ': יש עלייה בדיווחים אבל עדיין יש תת דיווח.
<חוה לוי: אנחנו מניחים שהרבה פחות מגיע אלינו ממה שמתקיים.
<חוה לוי: זה משמח לשמוע מחמאות ממשרד מבקר המדינה.
<חוה לוי: אכן הוקמו שמונה מרכזים ואם מותר לומר, הם הוקמו שמונה פלוס כי משרד הרווחה הרחיב את המרכז בירושלים לטובת שירותים למזרח ירושלים ולדוברי ערבית במחוז, וזה משהו שלקחנו על עצמנו בגלל הצרכים, בגלל ההערכה שלנו לגבי הצרכים ולאו דווקא על בסיס הנתונים.
<חוה לוי: כבר נכנסו צוותים חדשים ויש הרחבה בעניין הזה.
<חוה לוי: אכן הוקמו כל שמונת המרכזים ואנחנו נמצאים בפעילות.
שלי יחימוביץ': את יכולה לפרט את המיקום שלהם?
<חוה לוי: המרכז הצעיר בצפת הוא גם הצפוני שהוקם השנה.
<חוה לוי: יש בצפת, בנצרת – שהוא למגזר ייעודי, למגזר הערבי ולחברה הערבית, שהוא נותן שירותים גם לחברה היהודית אבל הוא ייעודי וכל הצוות שם דובר ערבית – בחיפה, בנתניה שהוא הצעיר אחרי צפת, בשיבא, בירושלים, באשקלון ובבאר שבע.
<חוה לוי: סך הכול הוקמו שמונה מרכזים.
<חוה לוי: כן, יש במה להתגאות.
<חוה לוי: כמו שאמרתי, עכשיו גם הוספנו את היחידה הנוספת במזרח ירושלים.
שלי יחימוביץ': תארי לנו בקצרה מה קורה במרכז כזה.
שלי יחימוביץ': מי מפנה לשם את הילד ומה קורה במרכז.
שלי יחימוביץ': ממש על קצה המזלג.
<חוה לוי: המיוחד במרכז הזה זה שכל אדם יכול להגיע ואנשים יכולים לפנות ולומר שהם רוצים להגיע, כמו שהם יכולים להגיע לחדר מיון או לתחנת משטרה.
<חוה לוי: לא חייבים לעבור מסננת של גורם מקצועי כלשהו.
<חוה לוי: במקביל הם יכולים להגיע דרך הגורמים המקצועיים.
שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת לא דרך גורם מקצועי?
שלי יחימוביץ': הם יכולים לדפוק בדלת ולהיכנס?
<חוה לוי: להרים טלפון ולומר שקרה משהו לילד שלי, אני מתלבט, אני רוצה ייעוץ.
שלי יחימוביץ': כאשר אנחנו מדברים על סוגיה ממש בעייתית של יידוע והיעדר הטמעה של עצם הקיום של המרכזים האלה, אנחנו מדברים לא רק על יידוע גורמי המקצוע שגם אתם יש בעיה אלא גם יידוע של הציבור הרחב.
<חוה לוי: אנחנו מדברים על הציבור ועל עובדי הציבור באשר הם וכל הארגונים.
<חוה לוי: אנחנו עושים הרבה מאוד פעולות בנושא של היידוע ולמידה, הרבה מאוד ימים בעבודת כל מרכזי ההגנה בארץ מושקעים בפגישות עם אנשי המקצוע שיש להם ממשקים בעבודה אתנו, ללמד אותם את השפה המקצועית, ללמד גם את הזיהוי כי חלק מהעניין – דיברנו על תת דיווח – הוא הדיווח.
שלי יחימוביץ': ספרי מה קורה במרכז עצמו.
<חוה לוי: קפצנו מעניין לעניין.
<חוה לוי: כמו שאמרתי, אני קודם כל אומר מה נמצא במרכז.
<חוה לוי: מתחת לקורת גג אחת נמצאים אנשי מקצוע שאמורים ואמונים על מתן סיוע ראשוני לילדים מקליטת הילד והמשפחה שלו, ההורים שלו, הערכה לגבי המצב של הילד, לגבי מה הן היכולות שלו לעמוד כרגע בחקירה, אם זה ילד שבמצבו כרגע צריך לשים רגל על הברקס ולהמתין ולראות מה הן היכולות שלו, ועד חקירות, בין אם זאת חקירת ילדים או חקירת נוער כי גם בתוך המרכז יש לנו חוקר ילדים מטעם משרד הרווחה, חוקר נוער מטעם המשטרה, יש עובד סוציאלי לחוק הנוער שגם משרד הרווחה הוא הגורם המממן, מעבר לזה שמשרד הרווחה מתפעל את כל המבנה.
<חוה לוי: יש פרקליט מלווה למרכזים ויש רופא שיושב במרכז ההגנה מספר שעות בשבוע.
<חוה לוי: בנוסף המשרד כמובן מממן מנהל למרכז ואנשי צוות יותר מהתחום המינהלי כמו אם בית שהרבה פעמים העבודה שהיא עושה עם הילד שמגיע למרכז היא מאוד משמעותית בקליטתו, בהזנה, להחליף בגדים לפעמים ולעזור להתקלח.
<חוה לוי: המבנה של המרכז ערוך על פי הצרכים של הילד.
<חוה לוי: התפיסה של מרכזי ההגנה היא שהילד במרכז ואנשי המקצוע הם המסתובבים מסביבו.
<חוה לוי: בעצם ילד שמגיע למרכז הגנה, לרוב הוא יגיע עם מישהו שמלווה אותו אלא אם כן מגיל מסוים יבוא נער או נערה ויגידו שהם רוצים להגיע לבד ואפילו לבקש שההורים שלהם לא ידעו על כך.
<חוה לוי: בעצם אנחנו מתחילים אז לראות מה מתאים לילד.
<חוה לוי: החוק מבקש מאתנו לעשות הערכה גם לגבי מצבו הרגשי-נפשי, לפעמים לעשות את האבחון הרפואי וגם את כל החלק החקירתי.
שלי יחימוביץ': למרכזים האלה יש מספר טלפון אחוד?
<חוה לוי: אין מספר טלפון אחוד אבל מוקד משרד הרווחה 118, יש לו את כל הפרטים של כל המרכזים ומי שפונה למוקד יופנה לאחד מהמרכזים הקרובים.
שלי יחימוביץ': למה אי אפשר לייצר קו סיוע כמו במרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, שמגיע ישירות למרכזים?
<חוה לוי: אכן זאת שאלה ששווה לבחון אותה.
שלי יחימוביץ': אני לא רואה ילד מתקשר למוקד של משרד הרווחה ורושם טלפון.
<חוה לוי: אני יכולה להגיד שאנחנו העלינו לאתר משרד הרווחה את הפרטים של מרכזי ההגנה ולמטה יש הפניה למוקד.
<חוה לוי: גם משרד החינוך הסכים – יושבת כאן נציגת משרד החינוך – להעלות לאתר שלהם את הפרטים עם אותן הפניות.
<חוה לוי: זאת אומרת, אנחנו כן מנסים לתקוף את זה וליצור איזושהי האחדה.
<חוה לוי: משרד הבריאות עכשיו פרסם מכתב לכל הגורמים.
שלי יחימוביץ': פנייה של השר לשר התקשורת, פנייה לבזק או למי שלא יהיה, ויצירת מספר.
אורלי לוי אבקסיס: עשיתי את זה עם 1202 ו-1203.
<חוה לוי: אגב, גם משם יש הפניות.
שלי יחימוביץ': שאלה אחרונה אליך.
שלי יחימוביץ': כיוון שאנחנו שומעים כאן לשמחתנו שכל המרכזים עומדים על תילם ומתפקדים בצורה מקצועית, זוכים לציון לשבח מהמבקר על כך ולעומת זאת יש היעדר מודעות, יש תת תפוסה במקומות האלה?
שלי יחימוביץ': כלומר, הם יכולים להכיל יותר נפגעים משהם מכילים היום?
<חוה לוי: יש לנו פער מאוד גדול בין המרכזים הוותיקים לבין המרכזים החדשים.
<חוה לוי: המרכזים הוותיקים נמצאים בפעילות מאוד מאוד אינטנסיבית ולפעמים אפילו יש רשימת ממתינים ואנחנו עכשיו מנסים לראות מה אנחנו עושים עם זה.
<חוה לוי: זה לעומת המרכזים החדשים.
<חוה לוי: אני חייבת לומר בכנות שיש עוד הרבה פעולות בלימוד הציבור שנמצא בסביבה על קיומם של המרכזים ולהשתמש בהם.
שלי יחימוביץ': מה גם שאנחנו יכולים להיות בטוחים לחלוטין שיש מי שזקוקים למרכזים האלה.
<חוה לוי: אנחנו עובדים עם כל השותפים שלנו בהפעלת המרכזים, גם עם המשטרה והיום במשטרה יש הנחיות שכל מקרה שמגיע לתחנת משטרה ועונה על הקריטריונים שמתאימים להפניה למרכז הגנה, להפנות אותו למרכז ההגנה ואנחנו רואים את זה בנתונים כאשר רוב המופנים הם מתחנות המשטרה.
<חוה לוי: כן נעשית הרבה מאוד פעילות בעניין הזה.
<חוה לוי: אם מותר להגיד, אנחנו גם דאגנו לפרסם פוסטים בעניין הזה.
<חוה לוי: יש סרטון שעשה בית חולים שיבא, מרכז הגנה בשיבא, ואנחנו העלינו אותו לכל מיני מקומות.
<חוה לוי: אנחנו מנסים לתקוף את זה מהרבה מאוד מקומות.
<חוה לוי: יחד עם זאת, אמרה לי מישהי ששאלתי אותה האם היא ראתה משהו שנכתב: התחלתי לקרוא וזה לא עניין אותי.
<חוה לוי: בסוף אנשים נכנסים לזה כשהם חלילה נזקקים לזה.
שלי יחימוביץ': אני אומר משהו ואני אומר לבושתי שזה תחום שאני מיומנת בו, בוודאי תחום האלימות המינית בו אני עוסקת עשרות שנים.
שלי יחימוביץ': הייתי גם יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד ואני מודה כאן שלא ידעתי מה זה מרכזי הגנה.
סעיד אלחרומי: אם כן, אני לא היחיד.
שלי יחימוביץ': אתה לא היחיד.
שלי יחימוביץ': אם אני לא ידעתי מה זה מרכזי הגנה, אני מניחה בצניעות המרבית שהרוב המכריע של הציבור – וגם חלק גדול מחברי הכנסת, לא חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שעוסקת בזה בשנים האחרונות – לא מודעים לזה.
שלי יחימוביץ': יש כל כך הרבה דרכים להנגיש לציבור את המידע הזה, כל כך הרבה דרכים שאפילו אין להן עלות כספית וזה חלק מהמטרה של הדיון הזה.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
אורלי לוי אבקסיס: אני כל כך שמחה על הדיון הזה כי גם עכשיו כשאנחנו דנים על שמונת המרכזים הקיימים, זה היה מאבק סיזיפי לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, האבסורד היה שכל הנושא של המבנה ושל ההקמה הפיזית, הייתה לנו תורמת, שוסטרמן, והיא הייתה מדהימה אבל היא אמרה שאם לא משתמשים בכסף הזה, היא פשוט לוקחת אותו.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב אז היה שר הרווחה משה כחלון, ניסה, בניגוד להחלטת בג"ץ, לבוא אלינו בחוק הסדרים מעל במת הכנסת – הייתי חלק מהקואליציה – ולבקש דחייה של הקמת המרכזים הללו בלי תאריך יעד.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן, כמו שאת מכירה אותי, אני יצאתי מיד נגד זה גם במליאה וגם לאחר מכן כיושבת ראש הוועדה לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי צריכה ללכת למשרדים השונים ולקבל התחייבות על התקן כי כל משרד אמר שהוא לא נותן את התקן עד שאחרים לא נותנים.
אורלי לוי אבקסיס: חוץ מזה שהבאנו את המכתבים של השרים הרלוונטיים, הבאנו של הגורמים של המנכ"לים כדי להבטיח שהתקנים יהיו גם כאשר השרים יתחלפו.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה סיפור חלם כי הכסף היה והמרכזים לא קמו.
אורלי לוי אבקסיס: היום כאשר אנחנו מדברים על המרכזים האלה, אני כל כך שמחה על כל כך מרכז שנפתח, שנפתח בבאר שבע, שנפתח בנצרת ושנפתח במקומות אחרים כי זאת הפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: עד אז מה שקרה, ילד שעבר תקיפה מינית היה צריך להיגרר ממקום למקום.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור שכאשר אנחנו מדברים על ילדים, לחזות יש ערך בתחושה של הביטחון שלו וביכולת שלו להיפתח.
אורלי לוי אבקסיס: המרכזים האלה מאוד ידידותיים לילד כי הם מאגדים בתוכם גם מבחינה פיזית את התשתית הנעימה יותר, הפסיכולוגית, אבל גם עובדים שם במקום אחד, תחת קורת אחת, כל הגורמים המקצועיים כדי לאסוף בכמה שפחות זמן את הנתונים הרלוונטיים ואחר כך לבנות תכנית טיפול.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב במדינת ישראל עדיין אין חוק שבא לעגן את הזכויות של הילד, הקטין, נפגע עבירת מין או אלימות.
אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה לומר שהצלחתי להעביר את זה לפני מספר שבועות בקריאה טרומית וזה עומד עכשיו בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות להמשך חקיקה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שהקואליציה לא תעשה במקרה הזה בעיות כי לא יתכן שילדים מחכים כי ברגע שאין חובה, זה כאילו לפנים משורת הדין.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה נותנת שירותים, משרד הרווחה משתדל, אין לו חובה חוקית.
אורלי לוי אבקסיס: הוא נותן ולפעמים ההמתנה היא שנה ושנה וחצי וכאשר אנחנו מדברים במגזר החרדי, שם יש מחסור גדול מאוד של מטפלים חרדים.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שתהיה החובה, צריך יהיה גם להכשיר מטפלים ייעודיים לאוכלוסיות השונות, למשל דוברי ערבית, כך שיהיו מספיק בבנק המטפלים, מה שלא קיים היום.
אורלי לוי אבקסיס: בפריפריה המצב הוא לא פשוט.
אורלי לוי אבקסיס: אמנם המרכזים האלו נתנו פתרון כזה ואחר, יש לנו בחיפה, יש לנו בנתניה, יש לנו בבאר שבע ובנצרת, אבל עדיין הילדים שנמצאים שם, או מחוסר מודעות, או מחוסר תקשורת בין הגורמים השונים בשיתוף במידע, ילדים נאלצים להגיע, לפעמים לוקחים אותם מבית הספר ואז בחקירה הראשונית מהלחץ שלהם הם לא מדברים, ואז בחקירה השנייה לוקחת יותר זמן, אם בכלל, ואז כל התיק שאמורים לבנות על הפוגע מתמסמס כי בינתיים אי אפשר לעשות כלום כי זה נקרא זיהום חקירה.
אורלי לוי אבקסיס: הילד לא מקבל טיפול, העבריין לא נכנס לכלא והילד מרגיש שרימו אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אמרו לו, בוא, רק תדבר, תיפסק ההטרדה והפגיעה, הוא מדבר ועולם כמנהגו נוהג והכול נשאר אותו הדבר.
שלי יחימוביץ': חמור מזה.
שלי יחימוביץ': הוא חוזר אל התוקף שלו.
שלי יחימוביץ': הוא חי בסביבתו.
שלי יחימוביץ': זה סיוט וחלום בלהות.
אורלי לוי אבקסיס: זה סיוט.
אורלי לוי אבקסיס: תארי לך מה ההורים האלה עוברים כשהם אומרים לילד בוא נדבר ובסוף הם נשארים כמו קבצנים בפתח של משרדים כדי שכל אחד ייתן את חלקו.
אורלי לוי אבקסיס: למרכזים האלו יש באמת, באמת, באמת תרומה גדולה מאוד בטיפול וגם נוספו חוקרי ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לומר במשרד הרווחה שהיה חסרון מאוד גדול במאבק שנמשך שנה וארבעה חודשים לילדה שנאנסה לחוקר ילדים, שזה היה מטורף.
אורלי לוי אבקסיס: זה דווקא היה במרכז ולא בפריפריה ותיקים התחילו להיעלם.
אורלי לוי אבקסיס: התחילו לפזר אותם אצל חוקרים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שיש שינוי והשינוי הוא מאוד חיובי במשרד הרווחה ועדיין עד שלא תהיה החובה של הטיפול הזמין והנגיש, בדיוק כמו שאנחנו מדברים על טיפול בריאותי בכל דבר, לא מפקירים את הילדים האלו פצועים בשטח.
אורלי לוי אבקסיס: הם צריכים לקבל באופן בהול, כמו טיפול נמרץ, את הטיפול הזה כי מחקרים גם מראים, מעבר לעניין של נשים שעוסקות בזנות, שתשעים אחוזים מהן, אם לא יותר, עברו התעללות מינית בילדותן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על ילדים שהופכים אחר כך להיות תוקפים בעצמם כי לא טיפלו בהם בזמן.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, אנחנו לא מצליחים לעצור את כדור השלג הזה אלא הוא הולך וגדל כי נפגעים עלולים להיות פוגעים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שכל הנושא הזה שמבקר המדינה באמת נכנס לעובי הקורה, הן בדברים האלה והן בדברים נוספים שקשורים לילדים בסיכון, זה מבורך מאוד וזה מכניס את המערכת לסד זמנים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר, כמי שמלווה את הנושא כמעט תשע שנים עוד מעט, אני ראיתי את התמורות והן בהחלט ניכרות לעין אבל עוד הרבה עבודה לפנינו.
אורלי לוי אבקסיס: כל דין כזה מקדם אותנו עוד צעד ולכן תודה רבה.
שלי יחימוביץ': תודה ותודה על העבודה הנפלאה שאת עושה בתחום הזה.
שלי יחימוביץ': נציגת המשטרה.
שלי יחימוביץ': את סגניתו של מאיר ברקוביץ'.
שלי יחימוביץ': בואי נלך לרגע הראשוני בו נודע לכם על פגיעת אלימות או פגיעה מינית בילד.
<ליאת לב: במידה והמשפחה מגיעה לתחנת המשטרה, אנחנו כמובן מפנים אותם לאחד המרכזים.
שלי יחימוביץ': זה כמובן?
שלי יחימוביץ': כי כן שמענו שחלק מהיומנאים אפילו לא מודעים לקיומם של המרכזים.
<חוה לוי: זה קצת היסטורי.
שלי יחימוביץ': זה מה ששמעתי מנציגי המבקר ומה שאתם אומרים עכשיו זה שמאז דוח המבקר זה השתנה באופן משמעותי.
<קריאה: לא ביחס לנערות.
שלי יחימוביץ': מי שרוצה לדבר, שירשום בבקשה את פרטיו ויעביר פתק למנהלת הוועדה.
<ליאת לב: כמו שחוה אמרה, מבדיקה של נתונים סטטיסטיים, אנחנו רואים שרוב המופנים הם דווקא מהמשטרה.
<ליאת לב: אני אציין שיש בעיה אחר הצהרים ובערב.
<ליאת לב: ברגע שמגיעים אלינו בשעות האלה, המרכזים לא פתוחים.
<ליאת לב: אנחנו לא שולחים אותם למחרת בבוקר אלא אנחנו כן מנסים לתת להם את הטיפול המיידי באותו הרגע ולפעמים זה כן גורם לאותם ילדים בסופו של דבר להישאר בטיפול התחנתי.
שלי יחימוביץ': מה זה טיפול תחנתי?
שלי יחימוביץ': מה קורה שם?
<ליאת לב: חקירה.
<ליאת לב: גם במסגרת המרכז וגם בתחנה חלים אותם כללים.
<ליאת לב: אם הקטין הוא מתחת לגיל 14, הוא ייחקר על ידי חוקר ילדים.
<ליאת לב: פשוט שם הסביבה היא יותר נעימה, יותר מחבקת, יש ממש מעטפת.
<ליאת לב: זאת אומרת, זה מלווה כל הזמן באותם אנשי מקצוע.
<ליאת לב: כמובן שזה עדיף.
<ליאת לב: אם היה פתרון לשעות אחר הצהרים והערב, זה היה באמת מיטבי.
שלי יחימוביץ': אם הוא נשאר בתחנת המשטרה בטיפול החקירתי, תוך כמה זמן מגיע חוקר ילדים ונוער כדי לגבות ממנו עדות?
<ליאת לב: חוקר ילדים מוזמן.
שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת מוזמן?
<ליאת לב: ממשרד הרווחה.
<ליאת לב: זה לא חוקר שלנו.
שלי יחימוביץ': אבל אני שואלת אותך, מהניסיון שלך.
שלי יחימוביץ': מה קורה באזור הזה של תחנת המשטרה?
שלי יחימוביץ': מזמינים חוקר ילדים ונוער כי זה נשאר בטיפול החקירתי, או משחררים את הילד לביתו ומעבירים את המידע?
שלי יחימוביץ': איך בדיוק זה מתנהל?
<ליאת לב: זה תלוי בנסיבות וזה תלוי בסוג העבירה.
<ליאת לב: החקירה חייבת להיעשות על ידי חוקר ילדים וחוקר נוער.
שלי יחימוביץ': עסקנו רבות בסוגיה של חוקרי ילדים ונוער והמצב היה באמת מזעזע.
<ליאת לב: עכשיו יש שיפור.
שלי יחימוביץ': אני שואלת מה קורה בפועל.
<ליאת לב: אני לא יכולה להגיד בדיוק זמנים.
אורלי לוי אבקסיס: נעשה תעדוף על ידי משרד הרווחה בתיקים שמגיעים אליהם כי עדיין גם אם העלינו את זה כמעט למאה חוקרים בארצי, סליחה שאני מתערבת, יש גם מנעד של עבירות ואם מדובר באונס, זה צריך להיות ממש בחירום ולשלוח, גם אם אין להם חוקר באותו מקום, מקצה הארץ.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין כאשר אנחנו מדברים על חקירות מעל גיל 14, זה חוקר נוער של המשטרה.
שלי יחימוביץ': חשוב לי לדעת מה עומק הפער, מה טווח הזמן מרגע הגשת התלונה עד שמגיע חוקר הילדים והנוער.
<ליאת לב: אין לי זמנים.
<ליאת לב: אני יכולה לבדוק את הזמן המדויק.
<ליאת לב: אולי לחוה יש פרטים אחרים.
שלי יחימוביץ': ברור שהמצב האידיאלי הוא שבו במקום תיגבה ממנו עדות אבל אנחנו לא חיים בעולם אידיאלי.
שלי יחימוביץ': יש בכלל את המקרים האידיאלים האלה שהתלונה היא כל כך קשה ומגיע חוקר?
<חוה לוי: בוודאי שכן.
<ליאת לב: במידה וכן, אנחנו מפנים ופותחים גם את המרכזים במצבי חירום, כאשר הפגיעה היא מאוד קשה.
אורלי לוי אבקסיס: יש כונן.
<חוה לוי: משרד הרווחה מעמיד חוקר ילדים, כונן, מדי יום ואם יש חקירה דחופה, בדרך כלל הוא יגיע והוא יחקור.
<חוה לוי: אם ניתן לדחות את החקירה אפילו לבוקר ולנהל אותה בתנאים אחרים, באופן שהוא יותר מותאם לצרכים של הילד, תמיד נעדיף את זה.
<חוה לוי: תלוי מה הן נסיבות העניין ומה הן נסיבות המקרה.
שלי יחימוביץ': רב-פקד ליאת לב, את תוכלי להגיד לי איזה שיעור מהתלונות של ילדים מגיע באמצעות ההורים שבאים ומתלוננים מן הסתם על אדם אחר?
שלי יחימוביץ': או אולי בן משפחה אחד על בן משפחה אחר?
שלי יחימוביץ': וכמה תלונות מגיעות אליכם שלא באמצעות המשפחה כי הילד נפגע בתוך המשפחה?
<ליאת לב: אין לי כאן את הנתונים האלה.
<ליאת לב: אני אוכל לבדוק ולהעביר את זה לוועדה באופן מסודר.
שלי יחימוביץ': מה אתם עושים במקרה של תלונה של שכן שחושד שבדירה בבניין שהוא גר מתרחשת אלימות כלפי ילד או ילדה?
<ליאת לב: זה מועבר לתחנה והתחנה בודקת גם בסביבה, גם אצל השכנים, גם אם יש דיווח לרווחה.
<ליאת לב: הדברים נבדקים.
<ליאת לב: אפילו תלונה אנונימית נבדקת.
<ליאת לב: מגיעות אלינו תלונות אנונימיות, גם כשאין לנו מתלונן, ואנחנו מגיעים ובודקים.
<ליאת לב: תחנות המשטרה.
שלי יחימוביץ': מגיע צוות משטרתי רגיל, קונבנציונאלי?
שלי יחימוביץ': דופק בדלת?
שלי יחימוביץ': איך זה קורה?
<ליאת לב: זה משתנה.
<ליאת לב: זה תלוי בנסיבות אבל הבדיקה היא בדיקה של המעטפת.
<ליאת לב: לפעמים מוזמן גם אם זה משפחתון או עם זה הורה, הם מוזמנים לתת עדות.
<ליאת לב: הבדיקה נעשית.
שלי יחימוביץ': מי הנציג של משרד החינוך?
שלי יחימוביץ': את יכולה לספר לנו על תלונות שמאובחנות על ידי מערכת החינוך בתוך מערכת החינוך ואיך הן מטופלות?
<איריס מנדה בן יעקב: זה קודם כל תלוי בסוג הפנייה.
<איריס מנדה בן יעקב: יש פניות של יועצות.
<איריס מנדה בן יעקב: בדרך כלל אנחנו עובדים מול יועצות חינוכיות.
<איריס מנדה בן יעקב: היועצות החינוכיות מקבלות פניות מצוות המורים.
<איריס מנדה בן יעקב: ברגע שמורה חושדת באיזשהו סוג של פגיעה, היא ניגשת ליועצת ואז היועצת מתקשרת לאחת המדריכות שלי שמפוזרות בארץ, ואז אנחנו מנסים לעזור לה וקודם כל להבין מה סוג הפגיעה ומשם איך לפעול.
<איריס מנדה בן יעקב: למשל, אם יש חשד לפגיעה במשפחה, אנחנו מיד מתקשרים לרווחה ומתייעצים אתם.
<איריס מנדה בן יעקב: ברוב המקרים למחרת כבר נשלח חוקר ילדים לבית הספר.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מעדיפים שחוקר ילדים במקרה הזה יגיע לבית הספר ולא ניקח את הילד למרכז הגנה משום שבית הספר הוא הסביבה הטבעית של הילד וגם כך זה מאוד מאוד קשה לילד לחשוף את הפגיעה בתוך המשפחה.
<איריס מנדה בן יעקב: במקרים אחרים של פגיעות מיניות, שאנחנו מזהים שיש אפשרות להפנות למרכז ההגנה, אני חייבת לומר משהו בשבח מרכז ההגנה וחוה שאנחנו עובדים ממש באופן צמוד, הם עוזרים לנו.
<איריס מנדה בן יעקב: מאז הוקמו מרכזי ההגנה, אנחנו ממש מרגישים שיש מענה אמיתי לילדים וגם להורים שלהם.
<איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת, הם עובדים גם מול ההורים.
<איריס מנדה בן יעקב: לפעמים מה שאנחנו לא מצליחים לעשות מול ההורים, מרכז ההגנה עושה.
<איריס מנדה בן יעקב: ברגע שנפתח מרכז הגנה, היועצות החינוכיות הולכים ועושות סיור במרכזי ההגנה, הן מקבלות הרצאה מחוקר ילדים ומכל מיני גורמים משלימים ואז גם אנחנו יודעים איך לעבוד ביחד.