GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ביינהורן: כל מה שאנחנו אומרים זה שהדברים האלה לא נעשו, לא נעשו מספיק ולא בדרג המתאים.
יוסף ביינהורן: זה תפקיד מבקר המדינה.
יוסף ביינהורן: לעצם העניין.
יוסף ביינהורן: אני חושב שהדיון שהיה היום מדבר בעד עצמו.
יוסף ביינהורן: לא צריך יותר מדי סיכומים כדי להבין שלאורך זמן – ונכון, זה לא הדוח הראשון אלא אלה כבר מספר דוחות שלנו מאז מלחמת לבנון השנייה – כשאנחנו מסתכלים על התרחיש, שאף אחד לא יודע לומר מתי הוא יקרה, הוא יכול לקרות מהר מאוד.
יוסף ביינהורן: מול מה שהמדינה קידמה - המדינה וגורמים אחרים שהיו חייבים – בשנים האחרונות, נוכח נתונים שהיו על השולחן, אלה לא דברים נסתרים, אנחנו לא גילינו אותם, אלה דברים שהיו נתונים, הפער הוא עדיין גדול.
יוסף ביינהורן: כלומר, רמת המוכנות של העורף בתחומים עליהם דיברנו, יש תחומים אחרים, היא לא מספקת ואני אומר את זה בלשון המעטה.
יוסף ביינהורן: מה שמצופה, שמהדוחות שלנו ומהדיונים שמתקיימים בוועדה לביקורת המדינה, הדברים האלה יקודמו ובקצב הרבה יותר מהיר, והקצב שאנחנו רואים כאן הוא ממש לא מספק.
איל בן ראובן: אני מסכם את הדיון.
איל בן ראובן: הדיון הזה מבחינתי כאחד – אני מרשה לעצמי לומר – שדי מוביל בנושא הזה לאורך השנים האחרונות ביחד עם ראשי רשויות, הדיון הזה הוא דיון נוסף קשה כי המטריד ביותר מבחינתי לפחות בדיונים האלה זה שאני מרגיש שאנחנו מדברים אבל אנחנו הולכים אחורה.
איל בן ראובן: בסך הכולל של המצב המידרדר שאני לוקח את האיום ואת הסבירות שלו ואני לוקח את מה עשינו בתחום המיגון האישי שהוא לב העניין – דיברנו על זה כאן הרבה – רבותיי, בסך הכול אנחנו בתנועה לאחור.
איל בן ראובן: אנחנו גולשים אחורה במורד ואנחנו מדברים כאן על חיי אדם ולא פחות מזה.
איל בן ראובן: נתתי קודם את הדוגמה של התחושה שלי, תחושת מועקה.
איל בן ראובן: אני לא רוצה להגיד עכשיו מחדל חמור כי עוד לא הייתה מלחמה אבל אנחנו נגיע לשם אבל ברמה האזרחית אם אנחנו לא נתעשת, אם מדינת ישראל לא תתעשת ותצא לדרך אתמול.
איל בן ראובן: זה נכון שזה ייקח זמן, וזה נכון שלא מחר בבוקר הכול ייפתר, אבל בשביל זה יש תכנית שפיקוד העורף שותף לה ויש סדר עדיפויות מאוד מאוד ברור איך לעשות אותה.
איל בן ראובן: לפעמים יש לי הרגשה שהמושג הזה "זה ייקח הרבה זמן", הוא נותן לאנשים איזה מין מענה כזה שטוב, בלאו הכי זה ייקח הרבה זמן, אז למה להסתער על זה עכשיו?
איל בן ראובן: נסת
איל בן ראובן: ער על זה בעוד שנתיים כי מה בוער?
איל בן ראובן: בוער, בוער, בוער, בוער.
איל בן ראובן: פשוט בלתי נסבל.
איל בן ראובן: יש משמעות לזמן.
איל בן ראובן: לזמן יש משמעות.
איל בן ראובן: צריך להתחיל לעבוד ומיד בסיפור הזה.
איל בן ראובן: דובר כאן על פינוי, דובר כאן על הגנה אקטיבית, רבותיי, יש הרבה דברים חשובים וטובים שנעשים.
איל בן ראובן: אני אומר את זה בעיקר לפיקוד העורף שאתם מציגים את הדברים בכל מקום.
איל בן ראובן: אתם צריכים להבין ואני בטוח שאתם מבינים את זה, התכנית של הפינוי איננה נותנת מענה לסיפור של המיגון.
איל בן ראובן: להפך.
איל בן ראובן: המיגון, אם יהיה מיגון, נצטרך פחות להשתמש בנושא הזה שנקרא פינוי.
איל בן ראובן: רבותיי, פינוי למי שקצת מכיר את התכניות, למי שקצת מבין וראה, אפילו ב-2006 את צה"ל נוסע צפונה בעניין הזה, ועכשיו אנחנו רוצים לפנות אנשים אחורה, ומה קורה תחת אש, ומה קורה לאוטובוסים האלה, כי אנחנו נוציא אנשים עכשיו מהמקלטים ונעלה אותם על אוטובוסים והאוטובוסים האלה יהפכו למטרות?
איל בן ראובן: אלה תכניות שטוב שהן יהיו אבל צריך לנסות לעשות הכול כדי שלא נצטרך להשתמש בהן או כמה שפחות נצטרך להשתמש בהן.
איל בן ראובן: כלומר, זה לא מענה, הפינוי, לעניין של המיגון.
איל בן ראובן: המיגון הוא הכרחי בסופו של דבר למדינה שלצערי מתי שהוא כנראה נצטרך להשתמש בו.
איל בן ראובן: אני לא יודע מתי.
איל בן ראובן: הבעיה היא שזה נראה יותר ויותר סביר.
איל בן ראובן: אני אומר לכם שכשאני מסתכל בפנים של ראשי הרשויות, של גיורא, של סיון שלצערי הלך, של מטה אשר, של יורם, של כל האנשים כאן, אני ממש מרגיש אתכם.
איל בן ראובן: אני מאוד מבין.
איל בן ראובן: אני גם גר שם באזור הזה ואני מבין את התחושות של האנשים.
איל בן ראובן: כשאני מדבר על המיגון, נכון שמדובר כאן על בני ברק, דובר כאן על הרבה מקומות אבל רבותיי, אין ברירה, צריך לעבוד על פי סדר עדיפות וסדר העדיפות מאוד מאוד ברור – צפון, צפון, צפון, צפון.
איל בן ראובן: צריך להתחיל בצפון בעניין הזה.
איל בן ראובן: שלא נטעה בעניין הזה שנעשה כל מיני דברים נוספים.
איל בן ראובן: צריך לעסוק בכל אבל הצפון, מי שמכיר, ואני לא נכנס כאן כמובן לתכניות, ישהה תחת אש זמן.
איל בן ראובן: אני לא רוצה כאן להגדיר כמה זמן.
איל בן ראובן: אני מקווה שלא הרבה אבל זמן כזה שאנחנו חייבים לתת שם מיגון לאזרחים.
איל בן ראובן: אנחנו בעוד דיון.
איל בן ראובן: אני רוצה להודות מאוד לעבודה של מבקר המדינה.
איל בן ראובן: אנחנו נעביר את המסר.
איל בן ראובן: רבותיי, ממשלת ישראל כאן חייבת להתעשת.
איל בן ראובן: חייבת להתעשת.
איל בן ראובן: אנחנו עמוסים בעטיפות של מילים וניירות ודיונים ומחשבות וישיבות קבינט שיהיו ולא יהיו וכן היו.
איל בן ראובן: אנחנו מצפים לתשובה מיידית של החלטה של הסטת משאבים.
איל בן ראובן: צריך כאן להסיט משאבים וכאשר מדברים על חיי אדם, ראינו את זה בעבר, ממשלת ישראל יודעת וחייבת להסיט משאבים על מנת שנתחיל לעבוד ומיד.
שלי יחימוביץ': שם הדיון הוא כדלקמן: לאן נעלמו הכרטיסים למשחק הידידות ישראל-ארגנטינה ומדוע אינם מגיעים לציבור אף שהממשלה הקצתה לכך 2.6 מיליון שקלים, בדיקת מבקר המדינה בדבר התנהלות מכירת הכרטיסים למשחק ישראל-ארגנטינה במסגרת בדיקת חגיגות ה-70 למדינה, בקשה לדיווח לפי סעיף 6(א) לחוק מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': אני אומר שמבקר המדינה פתח בבדיקה כללית של אירועי שנות ה-70, נוכח תלונות מגוונות ושאילתות שהוגשו אליו במהלך החודשיים האחרונים.
שלי יחימוביץ': לקראת משחק הידידות ישראל-ארגנטינה קיבל המבקר פניות נוספות ספציפיות לסוגיה הזאת בראשן פנייה של יושב ראש ועדת הכלכלה עמיתי חבר הכנסת איתן כבל והמבקר השיב שבכוונתו, במסגרת הבדיקות של שלל אירועי שנות ה-70 והטענות המגוונות שיש כלפי אופן הניהול והארגון שלהן, הקצאת הכספים ועוד טענות שונות ומשונות, ייבדק גם הנושא הזה של משחק הידידות ישראל-ארגנטינה לרבות כל היבטיו והסוגיה לאן נעלמו הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': אני אציין לחיוב את משרד התרבות שאתמול הודיע שהוא מוותר על 200 הכרטיסים שניתנו לעובדיו ואני שומעת שיש גם גופים נוספים שוויתרו על הכרטיסים, כמו עיריית ירושלים וההתאחדות לכדורגל, ואני מברכת על כך, אבל עדיין זה משאיר אותנו עם סימן שאלה מאוד גדול באשר למסה הגדולה של הכרטיסים שעל פי הודעת משרד התרבות הייתה אמורה להגיע ל-30,000 כרטיסים ונותרנו ככל הנראה עם הרבה הרבה הרבה פחות, גם כשאנחנו מורידים את האקט ההתנדבותי בעל כורחו של משרד התרבות ושל גופים נוספים.
שלי יחימוביץ': עדיין נשאלת השאלה לאן נעלמו הכרטיסים ומה התרחש בעקבות העניין הזה.
שלי יחימוביץ': תכף נהיה עם מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה דבר ראשון לפנות לנציג האוצר.
שלי יחימוביץ': אתה רפרנט של משרד התרבות?
עידו שוואב: כן.
עידו שוואב: תרבות וספורט.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אותך שאלה קונקרטית שקצת מטרידה אותי.
שלי יחימוביץ': הרי מלכתחילה ברגע שהתחיל הליך ההידברות בין משרד התרבות לבין החברה שמפיקה את האירוע, התעורר עניין השיפוי כיוון שכבר נמכרו כרטיסים לתאי כבוד ויש ספונסרים וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': אז הוקצו מיליון שקלים לצורך העברת המשחק מסמי עופר לירושלים.
שלי יחימוביץ': בהמשך הוקצו עוד חצי מיליון שקלים ואילו לפני שבוע בישיבת ממשלה הוקצו 2.7 מיליון שקלים.
שלי יחימוביץ': השאלה המאוד קונקרטית שלי אליך היא, אם אנחנו מדברים על 2.7 מיליון שקלים, כולל המיליון וחצי או שאנחנו כבר מגיעים ליותר מארבעה מיליון שקלים הקצאה לצורך העניין?
עידו שוואב: אני מכיר 2.7 מיליון שקלים שמוקצים לטובת העניין.
עידו שוואב: אלה עניינים של משרד הספורט.
עידו שוואב: הם לא באו בטענה למשרד האוצר לבקש כספים נוספים מעבר לתקציב שלהם בנושא הזה.
שלי יחימוביץ': אבל היו להם כבר מיליון וחצי שקלים ייעודיים שהם השתמשו בהם.
עידו שוואב: זה שלהם.
שלי יחימוביץ': ברגע שהממשלה מאשרת 2.7 מיליון שקלים, הרי לא מאשרים כסף קיים, נכון?
שלי יחימוביץ': אם המיליון וחצי שקלים אלה כבר הוקצו לעניין מכספי משרד התרבות, הם היו אמורים לבקש תוספת של חצי מיליון ועוד 700 אלף שקלים.
עידו שוואב: הם לא ביקשו כל תוספת ממשרד האוצר בנוגע למשחק.
עידו שוואב: כל התקציב למשחק הוא מתוך תקציב תרבות וספורט.
שלי יחימוביץ': למה הממשלה הייתה צריכה לאשר 2.7 מיליון שקלים?
שלי יחימוביץ': העברות תקציביות פנים משרדיות זה לא דבר שהממשלה מאשרת.
עידו שוואב: שוב, זה תקציב של משרד התרבות והספורט.
שלי יחימוביץ': אני שואלת שאלות ואתה הפסקת לענות לי עליהן באיזשהו שלב.
שלי יחימוביץ': אני שואלת למה הממשלה הייתה צריכה להתכנס ולאשר 2.7 מיליון שקלים אם הם לא תוספתיים על המיליון וחצי מתקציב משרד התרבות.
שלי יחימוביץ': אני פשוט רוצה להתחיל את הדיון מאיזושהי נקודה עובדתית שכולנו נתיישר עליה.
שלי יחימוביץ': כרגע מההיכרות שלי עם האופן שבו מועברים כספים, ויש לי הכרות מאוד מאוד יסודית אחרי שבע שנים רצופות בוועדת הכספים ובהעברות תקציביות, כשיש תקציב מתוך תקציב המשרד, אותם מיליון וחצי שקלים שהוקצו מלכתחילה, אף אחד לא דיבר על זה ולא היה צריך ישיבת ממשלה בשביל זה.
שלי יחימוביץ': אבל מרגע שמשרד התרבות הגיע לישיבת הממשלה וביקש 2.7 מיליון שקלים, אני מניחה שהבקשה וההצבעה בממשלה נבעו מכך שזה היה תקציב תוספתי.
עידו שוואב: לא.
שלי יחימוביץ': כלומר, בסך הכול, בטוטל, אנחנו מדברים על 2.7 מיליון שקלים.
עידו שוואב: מתוך תקציב משרד התרבות והספורט.
עידו שוואב: לא תוספת של משרד האוצר.
שלי יחימוביץ': ושוב, למה הממשלה הייתה צריכה להצביע על זה?
שלי יחימוביץ': לא יודע?
שלי יחימוביץ': זה נוהל חדש?
שלי יחימוביץ': מישהו יכול להסביר לי את האנומליה הזאת?
שלי יחימוביץ': למה הממשלה מתכנסת לאשר תקציב שכבר ממילא קיים.
עידו שוואב: זה לא היה לפני זה.
עידו שוואב: למשרד התרבות והספורט יש תקציב שלהם לאירועים.
שלי יחימוביץ': אבל ממתי הממשלה מאשרת העברות תקציביות פנים משרדיות?
שלי יחימוביץ': אפילו העברות ממשרד למשרד הממשלה לא מאשרת אלא ועדת הכספים, אז העברה פנים משרדית?
שלי יחימוביץ': מה זה הטקס הזה של כינוס ישיבת ממשלה?
שלי יחימוביץ': אתם בטוחים במה שאתם אומרים?
שלי יחימוביץ': אתם לא שעיר לעזאזל כאן.
שלי יחימוביץ': אני פשוט רוצה לדעת מה היה.
עידו שוואב: לא הייתה שום תוספת, שום דרישה מצד המשרד למשרד האוצר, לאגף התקציבים, לתוספת בגין המשחק הזה.
שלי יחימוביץ': כלומר, המשחק הזה היה כלול בתקציב של חגיגות שנות ה-70?
עידו שוואב: שנות ה-70.
עידו שוואב: תקציבים אחרים שיש למשרד תעדוף לגביו.
שלי יחימוביץ': יש כאן מישהו שיכול לענות לי על השאלה למה זה עבר החלטת ממשלה ולא במקסימום ועדת כספים?
עודד קרמר: אני יכול להתייחס.
שלי יחימוביץ': אני רק אומר שאתה פנית ליועץ המשפטי לממשלה באמצעות עורך דין שחר בן-מאיר בעקבות סוגיית הכרטיסים.
עודד קרמר: זה נכון.
עודד קרמר: אבל לפני כן אני אומר - - -
שלי יחימוביץ': אגב, אתה עוד לא קיבלת רשות דיבור.
שלי יחימוביץ': אתה רק מעיר הערה.
עודד קרמר: כן.
עודד קרמר: רק מעיר הערה בעניין הספציפי הזה.
עודד קרמר: למיטב ידיעתי המיליון וחצי שקלים הועברו, לפי מה שפורסם בתקשורת, מתקציבי חגיגות ה-70 ואחר כך, כשהיה צריך את התוספת של עוד 2.8 מיליון שקלים, שהם בנוסף לסכום הזה – שוב, לפי מה שפורסם בתקשורת – במשרד התרבות התקשו.
עודד קרמר: משרד האוצר, על פי מה שפורסם בתקשורת, לא אישר להם להעביר סכום כזה גדול במקביל לחגיגות ה-70 ולכן היו צריכים החלטת ממשלה.
עודד קרמר: כך לפחות הסבירו את זה בתקשורת בשבועות האחרונים.
שלי יחימוביץ': אתם רוצים לצאת לעשות טלפון לברר שאתם על קרקע יציבה?
שלי יחימוביץ': כי זה יהיה מביך אם יתברר בדיעבד שאמרתם דברים לא נכונים.
שלי יחימוביץ': אתה רוצה לצאת ולברר?
שלי יחימוביץ': מבקר המדינה הפקיד שני אגפים שונים לבדוק את העניין הזה, את החטיבה לתחומי חברה ורווחה במשרד המבקר ואת האגף לתפקידים מיוחדים.
שלי יחימוביץ': נמצא אתנו גם עמיחי שי שהוא היועץ לעניינים מיוחדים למבקר המדינה.
עמיחי שי: אני אתן פתיח ואחר כך ליאורה שהיא מנהלת החטיבה תתייחס.
עמיחי שי: בעיקרון ההחלטה שהתקבלה, שהאגף לתפקידים מיוחדים יבצע את הבדיקה עד ה-9 בחודש, עד ליום המשחק בנושא של 200 הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': עד ליום המשחק עצמו?
עמיחי שי: עד ליום המשחק.
שלי יחימוביץ': מה זה יעזור לנו?
ליאורה שמעוני: עובדה שזה עזר.
ליאורה שמעוני: זה עזר.
שלי יחימוביץ': קודם כל, זה עוזר שאתם עושים בדיקה, זה עוזר שאנחנו מקיימים את הישיבה וזה עוזר שהתקשורת על זה לא מרפה.
שלי יחימוביץ': כל הדברים האלה עוזרים כי אחרת היינו היום במקום אחר.
ליאורה שמעוני: אבל יש רצף.
שלי יחימוביץ': על המועד נדבר בסוף.
עמיחי שי: צריך לראות את המכלול.
עמיחי שי: נקודתית רצינו לבדוק את 200 הכרטיסים שהועברו למשרד התרבות והספורט, לגבי אותה הקצאה.
עמיחי שי: במקביל מתבצעת בדיקה יותר רחבה על כלל הכרטיסים שהוקצו למשחק.
עמיחי שי: צריך לציין שמדובר באירוע פרטי אבל בעצם הצירוף של נבחרת ישראל הופך את האירוע הזה למשהו אחר.
שלי יחימוביץ': משלם המסים מתקצב את זה.
עמיחי שי: נכון.
שלי יחימוביץ': כבר אנחנו לא באירוע פרטי.
עמיחי שי: זה התחיל כאירוע פרטי שחיברו לו את נבחרת ישראל ולכן ההתאחדות נכנסה פנימה.
עמיחי שי: בעצם זה אנחנו בודקים כרגע, האגף של איזי והחטיבה של ליאורה, את העניין של כלל הכרטיסים, כלל ההתנהלות של ההתאחדות ובין השאר אנחנו כבר בודקים גם את נושא חלוקת הכרטיסים למונדיאל, אותם כרטיסים שהגיעו להתאחדות והם למשחקים של המונדיאל, לבדוק מה קורה גם אתם.
עמיחי שי: אותה בדיקה מן הסתם תיקח קצת יותר זמן ואני מקווה שיהיו לנו איזה שהם ממצאים לגבי הנושא של 200 הכרטיסים כבר בימים הקרובים.
עמיחי שי: אין הרבה ימים בעניין הזה אבל אני מקווה שתהיה לנו תוצאה לפחות ראשונית לומר מה קרה ואיך נעשתה ההקצאה.
עמיחי שי: גם העברת הכספים היא נראית לנו מוזרה, שמשרד התרבות והספורט מקצה את הכספים למשרד בירושלים, משם מקצה את זה להרל"י שמקצה את זה לכך.
עמיחי שי: לשם מה כל ההעברות האלה ולמה לא נעשתה העברה?
שלי יחימוביץ': תסביר לי שוב את השרשור של הכספים.
עמיחי שי: משרד התרבות והספורט מעביר את הכספים למשרד ירושלים שמעביר אותם להרל"י, שזאת הרשות לפיתוח ירושלים והיא אמורה להיות זו שיוצרת את הקשר עם האמרגן, עם היזם.
שלי יחימוביץ': למה הסבב המוזר והמסורבל הזה?
ליאורה שמעוני: זה מה שאנחנו שואלים.
עמיחי שי: גם אנחנו שואלים.
שלי יחימוביץ': אתם גם עונים?
שלי יחימוביץ': יש לכם תשובות?
עמיחי שי: עדיין אין לנו תשובות.
עמיחי שי: גם אם יש, אני ארשה לעצמי לומר כאן שלפחות לא בפומבי נאמר אותן כל זמן שלא נתנו את כל ההתייחסות גם לגופים האחרים שיבואו ויאמרו וינסו להסביר כדי שנוכל לדעת בדיוק מה קרה שם.
עמיחי שי: אני מבקש לאפשר לליאורה לדבר כי היא תתייחס לכמה דוחות קודמים שעסקו בנושא של חלוקת כרטיסים.
עמיחי שי: אני רק אציין שגם במסגרת החטיבה לביקורת בשלטון המקומי, אנחנו מוצאים לא אחת ברשויות מקומיות חלוקת כרטיסים לאנשים כאלה ואחרים בחינם למופעי תרבות.
שלי יחימוביץ': אני ארשה לעצמי לומר שמה שאנחנו דנים בו עכשיו לא דומה לשום דבר שאתם מכירים.
שלי יחימוביץ': לא היה כדבר הזה, גם הקצאה כזאת של כספי מדינה בהחלטת ממשלה גם היעלמות מסתורית של בערך חצי מהכרטיסים שבגלל שהממשלה כל כך מעורבת, בגלל שכספי ציבור מעורבים בזה, והמטרה המוצהרת הייתה הנגשת המשחק לכלל הציבור הרחב, בסופו של יום אנחנו מוצאים את עצמנו עם מעט מאוד כרטיסים לציבור הרחב, גם אחרי המחווה האצילית של משרד התרבות והספורט וגופים נוספים.
עמיחי שי: אני יכול לומר שרק אתמול הגיעו כחמש-שש תלונות בעניין הזה מאוהדים כאלה ואחרים.
עמיחי שי: כל אחד צילם את המסכים שהוא עמד מולם, כמה אנשים בתור, כמה זמן יש לו לחכות.
שלי יחימוביץ': למרות שהגרסאות רבות, ההיגיון אומר שאם מי שהיה לו מספר שהוא יותר מ-3,000 ולא הצליח להשיג כרטיס למשחק שאמורים להיות בו 30,000 כרטיסים, משהו כאן מאוד מאוד מסריח.
שלי יחימוביץ': סליחה על הביטוי.
ליאורה שמעוני: אפילו להיכנס, להירשם ולקבל זכות לקנות כרטיס.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר שזה לא דיון על ספורט.
שלי יחימוביץ': זה גם דיון על ספורט אבל אנחנו מדברים כאן על העברת כספי מדינה לצורך אירוע שאמור להיות נגיש מאוד לציבור ובסופו של דבר מוצא את עצמו בכל מיני שרשורים מוזרים במצב שגם לא מגיע לציבור וגם, אני אשמח אם נצליח למצוא כאן קצה של חוט ואולי נסייע לכם, בסופו של דבר משחק לידיים של יזמים פרטיים, תאגידים וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': ליאורה, סמנכ"לית משרד מבקר המדינה וראש החטיבה לתחום חברה ורווחה במשרד מבקר המדינה.
ליאורה שמעוני: ספורט, כמובן, ספורט הוא חלק מתרבות הפנאי הכי חביבה והכי פופולרית בעולם כולו.
ליאורה שמעוני: ברור שכאשר נודע לכל אוהבי הספורט שהולך להתקיים בארץ משחק בין נבחרת ישראל לנבחרת ארגנטינה ומסי הגדול אמור להגיע לארץ, ההתרגשות הייתה רבה ורבים מאוד מהאנשים רצו לרכוש כרטיסים לעצמם ולילדיהם.
ליאורה שמעוני: יחד עם זאת, כאשר הסתבר, כפי שאמרה יושבת הראש, שמרבית הכרטיסים בעצם לא הגיעו לציבור הרחב אלא הגיעו לכל מיני גורמים אחרים, הייתה כאן אכזבה גדולה מאוד ומיד הוצפנו בהרבה מאוד תלונות.
שלי יחימוביץ': את כל זה אנחנו יודעים.
ליאורה שמעוני: בעקבות זאת אנחנו מיד החלטנו להיכנס לבדיקה ללא קשר רק למה שקורה עם 200 הכרטיסים של משרד התרבות והספורט אלא בדיקה כוללת איפה נמצאים הכרטיסים וכיצד מקצים אותם.
ליאורה שמעוני: בעבר עשינו ביקורת גם בנושא של חלוקת כרטיסים, גם כרטיסי ספורט וגם כרטיסים לאירועי תרבות כאלה ואחרים, ונגענו בזה כמה וכמה פעמים.
ליאורה שמעוני: אני רוצה להזכיר שבתחילת שנות ה-2000 הייתה ועדת סטרשנוב שבין היתר דנה בנושא של חלוקת כרטיסי חינם של ההתאחדות לכדורגל לגורמים שונים כאלה ואחרים, והמליצה לצמצם את התופעה הזאת בצורה משמעותית וגם כאשר מחולקים כרטיסים, הם צריכים להיות מחולקים על פי קריטריונים קבועים.
ליאורה שמעוני: יצאה הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה בעניין הזה שאוסרת על חלוקה של כרטיסי חינם.
שלי יחימוביץ': למותר לציין שכל זה לא קרה עכשיו.
שלי יחימוביץ': כלומר, הנחיית היועץ המשפטי לא קוימה.
ליאורה שמעוני: זה תפקידנו.
ליאורה שמעוני: זה מה שאנחנו רוצים לבדוק.
ליאורה שמעוני: יש כאן נורמות מאוד ברורות שאמורות למנוע מצב שבו החלוקה של הכרטיסים תהפוך להיות סוג של טובת הנאה.
ליאורה שמעוני: צריך להבין, זה חלק מטובות הנאה, בניגוד לחוק המתנות שאנחנו מכירים אותו ואת הדברים האלה אנחנו רוצים לבדוק, לאן נעלמו כל הכרטיסים האלה.
ליאורה שמעוני: לו היה מדובר כאן במשחק שמגיע יזם פרטי ומביא קבוצה כזו או אחרת מהעולם - - -
שלי יחימוביץ': זאת הייתה בהתחלה התגובה של דוברת משרד התרבות.
שלי יחימוביץ': היא אמרה שהם לא מתערבים כי זה אירוע פרטי, דבר שאנחנו דוחים על הסף.
שלי יחימוביץ': אירוע פרטי, זה כבר מזמן לא.
ליאורה שמעוני: מתחילת הדרך זה לא יכול היה להיות אירוע פרטי כיוון שמהיום הראשון מדובר כאן בנבחרת ישראל.
ליאורה שמעוני: לא מדובר בקבוצה אחרת, בית"ר ירושלים, מכבי תל אביב, כאלה ואחרות.
ליאורה שמעוני: מדובר בנבחרת ישראל.
ליאורה שמעוני: כלומר, יש כאן סממן לאומי, יש כאן שימוש במשאב שהוא משאב לאומי.
ליאורה שמעוני: ברגע שנכנסו לכאן גם תקציבים שהוקצו, כספים שהוקצו מתוך תקציב המדינה - אנחנו נבדוק גם את כל השרשור של התקציבים - כבר הפכנו את כל האירוע הזה לאירוע מסוג אחר לחלוטין.
ליאורה שמעוני: אנחנו מדברים כאן על פעילות שהיא פעילות שנעשית בחסות מדינה וזה בטח מקום שאנחנו צריכים לבדוק את כל הנושא, מתחילתו ועד סופו כולל סדרי המינהל - - -
שלי יחימוביץ': כיוון שהצבתם לעצמכם דד ליין שבעיני הוא לא מספיק, ונדבר על זה בהמשך, אבל הוא מאוד שאפתני, לסיים את הבדיקה עד יום חמישי, אתם בטח כבר יודעים משהו.
שלי יחימוביץ': שתפי אותנו במה שהתגלה עד עכשיו.
ליאורה שמעוני: אני אחזור על מה שעמיחי אמר.
ליאורה שמעוני: כמובן אנחנו בתחילת הדרך.
ליאורה שמעוני: אנחנו החלטנו על זה רק בשבוע שעבר ביום רביעי.
ליאורה שמעוני: ההחלטה היא שעד ה-9 בחודש אנחנו בודקים רק את מה שקרה בתוך משרד התרבות והספורט.
ליאורה שמעוני: רק את הסיפור של 200 הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': את בעצמך אמרת שאתם בודקים מה קרה.
ליאורה שמעוני: רק רגע.
ליאורה שמעוני: זה מה שאמור להיבדק עד ה-9 בחודש.
שלי יחימוביץ': לא, סליחה, זה לא מספיק.
ליאורה שמעוני: אני אסביר.
ליאורה שמעוני: כל הסיפור כולו ייבדק.
ליאורה שמעוני: אנחנו בודקים אותו מהיום, כבר היום אנחנו בודקים אותו וכבר אנחנו בקשרים מול ההתאחדות לכדורגל ומול משרד התרבות והספורט, ושם אנחנו בודקים את כל הסיפור.
ליאורה שמעוני: ככל שנידרש.
ליאורה שמעוני: אנחנו כמובן מקווים שזה יסתיים בלוח זמנים קצר ומזורז.
שלי יחימוביץ': יש עוד כמה וכמה נושאים לבדוק והם יעלו כאן בישיבה.
שלי יחימוביץ': זאת בדיקה מאוד מאוד צרה לגבי 200 הכרטיסים במשרד התרבות.
ליאורה שמעוני: לא.
ליאורה שמעוני: אנחנו לא נבדוק רק את זה.
שלי יחימוביץ': אני מדברת על העיתוי.
שלי יחימוביץ': אני קודם כל מבקשת מכם לסיים את הבדיקה עד יום שלישי, לכל היותר עד יום רביעי.
שלי יחימוביץ': אתם רוצים לשבת ולבכות על החלב שנשפך?
שלי יחימוביץ': אנחנו מנסים לייצר כאן איזשהו מנגנון שיאפשר לציבור באמת ליהנות מהכרטיסים שהוא זכאי להם מתוקף המעורבות הממשלתית.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים על 200 הכרטיסים, אנחנו מדברים על מה קרה בקומבינציה הסיבובית הזאת שבה נעלמו לפחות 10,000 כרטיסים, האם השיפוי שהעניקה הממשלה – בסופו של דבר הממשלה העניקה בכסף הזה שיפוי לחברה שמפיקה את האירוע הזה כיוון שהיא כבר ספגה לכאורה הפסדים וכבר מכרה מקומות בתאי כבוד וספונסרים וכולי – האם בסוף יכול להיות שמישהו עשה כאן סיבוב כפול על הכסף הזה, גם קיבל כסף מהמדינה וגם כסף מהספונסרים?
שלי יחימוביץ': כל הדברים האלה ראויים לבדיקה ועוד כהנה וכהנה דברים שיעלו כאן אבל בסופו של דבר למה אנחנו עושים את הישיבה הזאת בעיתוי כזה?
שלי יחימוביץ': גם אנחנו יכולנו לקבוע בלוח הזמנים לעוד שלושה חודשים לבדוק מה קרה, אבל אנחנו רוצים שהכרטיסים האלה יגיעו לציבור השבוע, שהמשאב הזה - שהוא גם ממומן בכספי מדינה במידה רבה – יגיע לאוהדים ולא יישאר בידיים עלומות שננסה להבין בהמשך מה הן.
שלי יחימוביץ': יצחק לב, אתה רוצה לדבר?
שלי יחימוביץ': מנהל האגף לתפקידים מיוחדים.
שלי יחימוביץ': הבדיקה הוטלה גם עליך.
יצחק לב: כן.
יצחק לב: אנחנו באמת מתמקדים במה שמתרחש במשרד התרבות והספורט בעניין הזה.
יצחק לב: צריך לקחת בחשבון שהיום כל צמרת משרד התרבות לא נמצאת בארץ אלא בניו יורק – השרה, המנכ"ל, סמנכ"ל מינהל.
שלי יחימוביץ': אז אנחנו אמורים לא לדון?
יצחק לב: לא.
יצחק לב: אנחנו דנים.
יצחק לב: אני רק אומר את זה כגורם שיש לו השלכה על היכולת לברר את הפרטים.
יצחק לב: חלק מבעלי התפקידים הרלוונטיים לעניין לא כאן, בהנחה שלא נצא לניו יורק לפגוש אותם.
שלי יחימוביץ': אתה יודע, יש עוד כמה דרכים.
יצחק לב: אנחנו אוספים חומרים, אנחנו לומדים את התמונה בעניין הזה ואנחנו עוסקים בו.
שלי יחימוביץ': עידו, חזרת.
עידו שוואב: כמו שאמרתי, כל התקציב הוא לא תקציב תוספתי.
עידו שוואב: הוא חלק מחגיגות ה-70 שאושר לשרה ולמשרד.
עידו שוואב: חלק מחגיגות ה-70 לעשות אירועים לפי המדיניות שלהם.
עידו שוואב: אנחנו כמשרד האוצר לא מתערבים במדיניות ספציפית על אירועים ספציפיים שמתקיימים בהחלטת משרד התרבות והספורט.
עידו שוואב: 2.7 מיליון שקלים, זה הסכום - בלי המיליון שהיה קודם לכן – שמוקצה לטובת האירוע.
שלי יחימוביץ': בלי המיליון שקלים.
עידו שוואב: בלי המיליון שקלים.
עידו שוואב: 2.7 מיליון שקלים זה הסכום הכולל.
שלי יחימוביץ': כלומר, אנחנו מדברים על 3.7 מיליון שקלים.
עידו שוואב: בסך הכול 2.7 מיליון שקלים.
שלי יחימוביץ': כולל ההקצאה הקודמת של משרד התרבות?
עידו שוואב: לא יודע איזו הקצאה קודמת.
עידו שוואב: אני לא מכיר הקצאה קודמת.
עידו שוואב: 2.7 מיליון שקלים, זה הסכום היחיד שעובר לטובת האירוע הזה מתרבות וספורט.
עידו שוואב: לא מכיר שום הקצאה שהייתה לפני כן.
עידו שוואב: לא מכיר החלטת ממשלה שהייתה בנושא הספציפי הזה, מעבר להחלטת ממשלה על חגיגות ה-70 שמסמיך את השרה להחליט על האירועים.
שלי יחימוביץ': מי מדבר ממשרד התרבות והספורט?
גיא ענבר: בוקר טוב.
גיא ענבר: ראש מטה מנכ"ל משרד התרבות והספורט.
גיא ענבר: אני רוצה קודם כל לציין שלא הייתה - כפי שגם נאמר כאן
גיא ענבר: לפני מספר שניות - שום הקצאה מוקדמת לא של 1, לא של 1.7 מיליון שקלים.
גיא ענבר: המשרד בכלל לא נתבקש לתת בהתחלה סכום כלשהו.
גיא ענבר: בהתחלה זה התחיל כאירוע פרטי, על אף שאתם מתנגדים לאמירה הזאת.
שלי יחימוביץ': אף אחד לא מתנגד.
שלי יחימוביץ': זה התחיל כאירוע פרטי.
גיא ענבר: זה התחיל כאירוע פרטי.
גיא ענבר: הייתה כוונה שיתקיים באצטדיון סמי עופר בחיפה.
גיא ענבר: שרת התרבות והספורט מירי רגב והמשרד חשב שראוי ונכון שמשחק לאומי ברמה הזאת, בשל החגיגיות שלו, בשל הממלכתיות שבו, יתקיים דווקא בירושלים, גם לאור העובדה שמדובר בחגיגות שנות ה-70.
גיא ענבר: בפגישות שהתקיימו בין היזם לבין המשרד, היזם טען שהעברת המשחק מחיפה לירושלים עבורו יש נזק כספי בשל כל מיני סיבות, בשל תאי VIP, אבטחה, שיטור וכן הלאה והוא ביקש מהמשרד - - -
שלי יחימוביץ': מה זה אבטחה?
זוהיר בהלול: מה השוני באבטחה בין סמי עופר לבין טדי?
גיא ענבר: אני רואה שהיזם לא כאן אבל אני מעדיף שהוא יתייחס.
גיא ענבר: הוא קיבל איזה שהן הבטחות מעיריית חיפה שהם יישאו בעלויות ודבר שבירושלים הוא התקשה לקבל, אם אלה גם תאי צפייה כאשר בסמי עופר יש יותר תאי צפייה ויותר VIP.
זוהיר בהלול: קיבלתם בהכנעה את הנימוקים האלה או שבדקתם בציציות?
גיא ענבר: לא.
גיא ענבר: זה נבדק.
גיא ענבר: הנושא נבדק.
גיא ענבר: היזם ביקש שהמדינה תיכנס בנעליים האלה ותיתן את השיפוי.
שלי יחימוביץ': את מה עולה להם המעבר לירושלים.
גיא ענבר: כן.
גיא ענבר: שיפוי על הדלתא על ההוצאות.
שלי יחימוביץ': ואת הדלתא הזאת אתם מעריכים כעת ב-2.7 מיליון שקלים?
גיא ענבר: זו הייתה ההערכה.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שבדרך החברה המפיקה, שכבר מכרה תאי כבוד וכן הלאה וקיבלה ספונסרים, המירה את תאי הכבוד נאמר בבוכטות של כרטיסים לחברות מסוימות?
גיא ענבר: אני לא יודע.
שלי יחימוביץ': לא יצאה נפגעת כהוא זה?
שלי יחימוביץ': לא הייתה זקוקה באמת לשיפוי ועשתה עליכם סיבוב?
גיא ענבר: לא מאמין.
שלי יחימוביץ': כלומר, גם קיבלה כסף מהמדינה וגם עשתה את כל הרווח שהייתה אמורה לעשות מלכתחילה בסמי עופר?
גיא ענבר: לא יודע להגיד את זה אבל לא מאמין.
שלי יחימוביץ': עכשיו אני רוצה לשאול אותך משהו אחר וזה יהיה קצת רגיש, אבל התקשר אלי גורם בכיר במשרד התרבות והספורט ואמר לי שחלק מההסכמה שהושגה מלכתחילה וגם חלק מהשיפוי בעצם נעשה בתמורה להבטחה ששרת התרבות מירי רגב תיקח חלק פעיל עם נראות גבוהה גם במסיבת העיתונאים, גם בלחיצת יד על הדשא למסי וכן הלאה.
שלי יחימוביץ': האם זה נכון?
גיא ענבר: ממש לא נכון.
גיא ענבר: שקר וכזב.
גיא ענבר: לא היה כזה דבר.
גיא ענבר: לא דובר בשום שלב, לא על נראות, לא של השרה, לא דובר על מסיבות עיתונאים וכן הלאה, לא דובר על ירידה לדשא.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת, זה גם לא יקרה.
שלי יחימוביץ': לא תהיה מסיבת עיתונאים עם שחקנים, עם הגורמים הרלוונטיים, עם השרה.
גיא ענבר: אנחנו לא יודעים.
שלי יחימוביץ': השרה לא תתארח על הדשא ותקבל פוטו עם מסי.
שלי יחימוביץ': זה לא יהיה קשור לצמרת המשרד.
גיא ענבר: לא יודע.
גיא ענבר: אנחנו עוד לא מכירים את לוח הזמנים של הגעת הנבחרת ואנחנו לא יודעים אם מתוכננת מסיבת עיתונאים.
גיא ענבר: לא מכירים שום דבר.
גיא ענבר: אנחנו נתנהל על פי מה שגם יהיו ההנחיות.
גיא ענבר: לא דובר בשום שלב.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת, אתה אומר שלא היה.
שלי יחימוביץ': לא יקום ולא יהיה בצורה מוחלטת.
גיא ענבר: לא היה.
גיא ענבר: לא נעשה שום לינקג'.
שלי יחימוביץ': כי במשרד טוענים שיש הסכמה כזאת.
גיא ענבר: אני לא יודע מי זה במשרד.
שלי יחימוביץ': אני לא יכולה לומר.
גיא ענבר: אני יודע לומר לך מי היה בשיחות האלה ואני הייתי בכל השיחות שהיו עם השרה, היזם והמנכ"ל.
גיא ענבר: לא נעשה בשום שלב שום לינקג' בין העברה לירושלים, לא לענייני הנראות של השרה, גם נשמעו כל מיני שמועות שנעשה לינקג' בין חלוקת הכרטיסים, לא היה ולא נברא כזה דבר.