GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': כלומר, 200 הכרטיסים, זה היה במתנה, בונוס, בלי שהוסכם עליו.
גיא ענבר: לא מתנה ולא בונוס.
גיא ענבר: אני גם מבקש לא להתייחס לאמירה הזאת.
יצחק לב: בהתחלה היו 500 כרטיסים?
ליאורה שמעוני: הדרישה ל-500?
גיא ענבר: גם לא.
גיא ענבר: היו 200.
גיא ענבר: אני גם ראיתי כל מיני פרסומים על 500, על 700.
גיא ענבר: המספרים כאן עולים ויפים, וכמו שגם נאמר כאן הם יותר מדי ניזונים, אני חושב, מרב סרן שמועתי שעושה הרבה שעות נוספות בתקשורת.
יצחק לב: המשרד יזם את הבקשה ל-200 כרטיסים?
יצחק לב: היזם?
שלי יחימוביץ': היזם אמר שאתם כל כך נחמדים, קחו 200 כרטיסים.
גיא ענבר: אני יכול להמשיך?
שלי יחימוביץ': בוודאי אבל מדי פעם מבקר המדינה ויושבת ראש הוועדה יעירו הערות.
גיא ענבר: מבקר המדינה שאל, הגיש שאלות מסודרות בכתב והוא גם ייענה באופן מסודר.
שלי יחימוביץ': כלומר, הם שואלים האם הפרסום על ה-500 כרטיסים שדובר עליהם מלכתחילה, לא היה נכון?
גיא ענבר: לא היה נכון.
שלי יחימוביץ': מלכתחילה דובר על 200 כרטיסים?
גיא ענבר: נכון.
שלי יחימוביץ': אתם קיבלתם את ה-200 האלה כמחווה או שדרשתם אותם?
גיא ענבר: לא דרשנו ולא קיבלנו כמחווה ואני אגיע לזה.
שלי יחימוביץ': אמרו לכם שתקבלו, אתם חמודים ונחמדים וכיף לנו לעבוד עתכם?
גיא ענבר: ברשותך, חברת הכנסת יחימוביץ.
גיא ענבר: בסדר.
גיא ענבר: אני אגיע לזה.
שלי יחימוביץ': זה נשמע לא הגיוני.
שלי יחימוביץ': די.
גיא ענבר: תכף יעלה גם עוד איזשהו נושא.
שלי יחימוביץ': יעלו כמה נושאים.
גיא ענבר: במהלך הפגישה היו לשרה רגב שתי אמירות שהיו מאוד חשובות לה כמדיניות שאותן היא ביקשה מהיזם.
גיא ענבר: האחת, שהכרטיסים למכירה יהיו במחיר עממי.
גיא ענבר: לא נקבה לא במחיר ולא כלום אלא ביקשה שהמחירים יהיו מחירים עממיים.
שלי יחימוביץ': אין ספק שהם מאוד עממיים עכשיו.
גיא ענבר: כדי שהיזם לא יעשה קופה וכדי שכל מי שידו משגת יוכל להגיע למשחק.
גיא ענבר: הנקודה השנייה שהיא ביקשה, היא ביקשה שתיעשה הקצאה לתושבי הפריפריה וליישובי עוטף עזה.
גיא ענבר: מרגע שבעצם נחתם ההסכם, שזה היה ב-21 בחודש, ב-22 בחודש אני מקבל שיחת טלפון מהיזם, אחד מנציגי היזם, שאומר לי הוא מקבל פניות רבות אליו ישירות מכל מיני גורמים – גם גורמי משרד, גם גורמים חיצוניים של כל מיני משרדי ממשלה כאלה ואחרים ועוד כל מיני גורמים חיצוניים – ובעצם מבקש לעשות איזשהו סדר בנושא ומציע לי הקצאה של כרטיסים.
קריאה: בכסף מלא.
גיא ענבר: כמובן.
גיא ענבר: אנחנו מדברים כאן בכסף מלא.
גיא ענבר: אומר לי, בואו נעשה את זה מסודר, אתם תקבלו הקצאה של כרטיסים למשרד שיירכשו באופן מלא, תעשו את זה באמצעות - - -
שלי יחימוביץ': גיא, כסף מלא, זה מאוד יפה אבל אתה יודע היטב שבסיטואציה שנוצרה הכרטיסים האלה, קודם כל עצם הנגישות לכרטיסים העניקה עדיפות למי שהייתה לו אפשרות לקבל 200 כרטיסים על פני הציבור הרחב.
שלי יחימוביץ': דבר נוסף, העלות של הכרטיסים האלה זינקה לממדים מפלצתיים בגלל כל התהליכים שבדרך.
גיא ענבר: אני אגע לגבי הנקודה הראשונה.
גיא ענבר: אני לא יודע לגבי הנקודה השנייה.
גיא ענבר: לגבי הנקודה הראשונה, חשוב להבין שמה שאנחנו אומרים כרגע זאת חכמה בדיעבד.
גיא ענבר: בתאריך ה-22 בחודש, יום בו היזם מדבר אתי, עוד לא יצאו כרטיסים למכירה, אף אחד לא ידע מה יהיה הרעש סביב זה, אף אחד לא ידע שבאמת האתר יקרוס או לא יקרוס.
גיא ענבר: אני חושב שגם היזם אומר שהוא לא צפה כזאת הסתערות על הכרטיסים.
זוהיר בהלול: העבודה שלכם היא לצפות את המהלכים האלה שמריחים כל כך רע.
זוהיר בהלול: זה התפקיד שלכם.
שלי יחימוביץ': אפילו אני שאני לא מבינה דבר וחצי דבר בכדורגל, היה ברור לי שתהיה הסתערות מטורפת.
שלי יחימוביץ': נו, באמת, זה ברור.
גיא ענבר: אני חושב שזה היום חכמה בדיעבד.
שלי יחימוביץ': כולם ידעו את זה.
שלי יחימוביץ': היה דיבור על זה שתהיה הסתערות.
גיא ענבר: בתאריך הנקוב עצמו – בנושא הזה אני מציע שגם היועצת המשפטית תתייחס ותרחיב על כך כי זה דבר שעלה אתמול בייעוץ המשפטי לממשלה – חשוב שנבין, ב-22 בחודש אף אחד לא צפה ולא ידע ולכן גם, דרך אגב, הבקשה שלנו הייתה שזה ייעשה בצורה מידתית.
גיא ענבר: קרי, אם אנחנו בסוף מסתכלים על 200 כרטיסים מתוך 30,000 כרטיסים שלכאורה הוצאו למכירה, אנחנו מדברים על פחות מאחוז אחד.
גיא ענבר: זה לגבי ההיבט המידתי.
גיא ענבר: לאחר אותה שיחה אני דיברתי גם עם סמנכ"ל משאבי אנוש אצלנו וגם עם יושב ראש הוועד על מנת שתהיה חלוקה הוגנת בתוך המשרד, שזה ייעשה במסגרת רווחה לעובדי המשרד וכך סוכם על אותם 200 כרטיסים.
גיא ענבר: כל אותם מספרים שמופצצים, לא היה ולא נברא, לא היו לא 500 ולא 700 ולא 900 ולא 203.
גיא ענבר: 200, זה המספר.
שלי יחימוביץ': אם הכול היה כל כך מושלם ובסדר ונקי, למה החלטתם אתמול להחזיר את הכרטיסים?
גיא ענבר: אני לא יודע איך אתם מרגישים.
גיא ענבר: אני יכול לומר לך כאחד מעובדי המשרד שגם מדבר עם הרבה מאוד עובדי המשרד, היה כאן עליהום תקשורתי.
שלי יחימוביץ': שלא באשמתם.
גיא ענבר: שלא באשמת מי?
שלי יחימוביץ': העובדים לא אשמים.
גיא ענבר: ממש לא.
שלי יחימוביץ': העובדים לא הגיעו להסכמה הזאת.
שלי יחימוביץ': זאת השרה.
גיא ענבר: גם לא השרה.
שלי יחימוביץ': אלא מי?
גיא ענבר: איך השרה קשורה לזה?
גיא ענבר: לא הבנתי.
שלי יחימוביץ': מי הסכים לקבל את 200 הכרטיסים?
גיא ענבר: ועד העובדים, סמנכ"ל משאבי אנוש, הנהלת המשרד.
גיא ענבר: הנהלת המשרד חשבה שנכון וראוי לתת לעובדים במסגרת רווחה לעובד לרכוש במחיר מלא את הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': העובדים במשרד התרבות והספורט, ידם לא הייתה במעל.
שלי יחימוביץ': הם בסך הכול קיבלו הודעה שהם יכולים לרכוש כרטיסים.
גיא ענבר: אני שוב מדגיש שזה היה בתאריך שבו עוד לא היה ידוע את אותה הסתערות תקשורתית.
גיא ענבר: עכשיו כולנו חכמים ואכן זאת חכמה בדיעבד.
גיא ענבר: אף אחד לא ידע, לא ידענו גם כמויות של כרטיסים שיחולקו, האם יצאו למכירה, האם מדובר ב-10,000, ב-20,000 או ב-30,000.
גיא ענבר: לדעתי, אם היו יוצאים למכירה 30,000 כרטיסים, הטבה של 200 כרטיסים באותו זמן נקוב – אני חושב שהיא מידתית, נכונה וראויה.
גיא ענבר: יחד עם זאת, וזה מה שבאמת הפריע לנו, ודרך אגב, זה המקום גם לומר שזאת לא פעם ראשונה שהעובדים חוטפים עליהום תקשורתי.
גיא ענבר: רגע, בהקשר הזה.
גיא ענבר: שמאשימים את עובדי הציבור בשחיתות על משהו שלא נוגע להם.
שלי יחימוביץ': לא, סליחה, לא.
שלי יחימוביץ': אף אחד לא מאשים את העובדים.
שלי יחימוביץ': תפסיקו להתגונן מפני האשמה שלא הושמעה.
גיא ענבר: חברת הכנסת סתיו שפיר האשימה עובדי ציבור בשחיתות.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך רגע להפסיק.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר משהו להבהרה.
גיא ענבר: זו הייתה התחושה.
שלי יחימוביץ': אתה לא נותן לי לסיים משפט.
שלי יחימוביץ': אתה רוצה שאני אוציא אותך?
גיא ענבר: את שאלת אותי.
שלי יחימוביץ': אני אומרת כאן שאף אחד לא מאשים את העובדים.
שלי יחימוביץ': ההאשמה היא כלפי הנהלת המשרד וכלפי השרה, איך הם הסכימו לדיל הזה.
שלי יחימוביץ': אני לרגע לא מעלה על דעתי שהעובדים ישבו והחליטו יחד שהם מקבלים את הכרטיסים האלה.
שלי יחימוביץ': לכן להתגונן בשם העובדים על משהו שאיש לא מאשים אותם, זה קצת מניפולטיבי.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לשים על השולחן שאיש אינו מאשים את העובדים.
שלי יחימוביץ': מאשימים את השרה ואת הנהלת המשרד ושואלים מה לעזאזל קרה כאן כי קרה כאן משהו מאוד מאוד לא בסדר.
שלי יחימוביץ': היועצת המשפטית נמצאת כאן?
הדס פרבר אלמוג: כן.
גיא ענבר: אני רוצה להשלים משפט אחד.
גיא ענבר: את שאלת אותי למה העובדים ויתרו.
גיא ענבר: אני רוצה להגיב על זה.
שלי יחימוביץ': העובדים לא ויתרו.
שלי יחימוביץ': אתם ויתרתם.
גיא ענבר: העובדים אתמול ביקשו לוותר על הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': אתם הבנתם שאתם בצרות.
גיא ענבר: העובדים אתמול ביקשו לוותר על הכרטיסים לאור העליהום ולאור העובדה – וכן, אני אומר את זה כעובד שהופיע תחת פוסט של חברת כנסת אחרת שקוראת מושחתים נמאסתם בתוך סרטון מגמתי ערוך כנגד אנשי ציבור.
שלי יחימוביץ': היועצת המשפטית, תציגי את עצמך בבקשה.
הדס פרבר אלמוג: היועצת המשפטית, משרד התרבות והספורט.
שלי יחימוביץ': לפני שנעשה כל הסיבוב הזה של השיפוי, של הכרטיסים, האם נועצו בך לפני כן?
הדס פרבר אלמוג: לא.
שלי יחימוביץ': כלומר, אף אחד לא שאל אותך קודם אם זה תקין מבחינה משפטית?
הדס פרבר אלמוג: הפעם הראשונה ששמעתי על זה היה עת קיבלתי את המייל כמו כל עובדי המשרד שיש כרטיסים.
שלי יחימוביץ': זה חמור מאוד, לא כלפיך כמובן אלא שנעשה אקט כזה שכבר יש עליו דוח מבקר וכבר יש עליו עמדת היועץ המשפטי לממשלה ואף אחד במשרד לא טורח לשאול את היועצת המשפטית לגבי תקינות ההליך?
שלי יחימוביץ': זה הרי א'-ב'.
שלי יחימוביץ': זה הליך כל כך מסועף עם כסף שעובר ידיים, כספי מדינה, חלוקת כרטיסים, החלפת חברה פרטית בסופו של דבר באחריות של המדינה, והיועצת המשפטית לא בתמונה.
שלי יחימוביץ': בקיצור, קיבלת הודעה יחד עם כלל העובדים שאת יכולה לקנות כרטיס.
שלי יחימוביץ': כך זה נודע לך.
הדס פרבר אלמוג: אכן כן.
שלי יחימוביץ': קנית כרטיס?
הדס פרבר אלמוג: אני חייבת לומר, וכאן אני כן רוצה להעמיד, למרות שבאמת בהגינותך אמרת שהעובדים לא אשמים, העובדים כן היו תחת מתקפה.
הדס פרבר אלמוג: אפילו אני שאין אף חובב כדורגל בסביבתי הקרובה והרחוקה, קיבלתי הערות גועליות ברמה בלתי מתקבלת על הדעת.
שלי יחימוביץ': הוועדה הזאת נקייה מהדבר הזה.
שלי יחימוביץ': אני בעד העובדים.
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שידם לא הייתה במעל.
שלי יחימוביץ': בחדר הזה לא תהיה שום התגוללות על העובדים.
שלי יחימוביץ': עדיין זה מכה אותי בתדהמה שאף אחד לא נועץ בך לפני המהלך הזה.
שלי יחימוביץ': עודד קרמר, אתה ראש תחום ספורט בהצלחה שזו תנועה צרכנית לקידום חברה כלכלית והזמנו אותך כי אתה הגשת את הבקשה לבדיקת היועץ המשפטי לממשלה באמצעות עורך דין שחר בן מאיר.
עודד קרמר: נכון.
שלי יחימוביץ': בוא תגיד לנו את הדברים כמו שאתה רואה אותם.
עודד קרמר: אני אומר כמה דברים.
עודד קרמר: קודם כל, הכרטיסים למשחקים כאלה נעלמים.
עודד קרמר: אני יודע שזה נורא יפה, אין ספק שכאשר יש משחקים בביקוש גבוה תמיד יהיו הרבה מאוד אנשים שיישארו מתוסכלים ולא יהיו להם כרטיסים.
עודד קרמר: אין דרך להתמודד עם זה.
עודד קרמר: יש מספר מוגבל של מקומות.
עודד קרמר: אבל מהרגע שהמדינה השתתפה במימון, קודם כל, כיוון שמדובר במשחק של נבחרת ישראל, כלומר, של ההתאחדות לכדורגל, וכיוון שיש מימון ממשלתי, הדבר המוזר שקרה כאן הוא שגופים שלא אמורים לקבל כרטיסים למשחקים כאלה, פתאום דאגו לעצמם.
עודד קרמר: כשאני קראתי את הידיעה הזאת בפעם ראשונה, אני רתחתי ואני אסביר למה.
עודד קרמר: ראשית, במשחק שהוא משחק של נבחרת ישראל, 25 אחוזים מהכרטיסים הולכים לספונסרים מסחריים.
עודד קרמר: אפשר לריב על זה, אפשר להתווכח על זה אבל 25 אחוזים מהכרטיסים הלכו לספונסרים מסחריים.
עודד קרמר: זה הפירוט.
שלי יחימוביץ': אם כן, היה הגיוני אם זה היה בסמי עופר.
עודד קרמר: לא.
שלי יחימוביץ': אתה אומר גם לא.
עודד קרמר: אני אומר שאני חושב שבמשחק של נבחרת ישראל זה לא צריך לקרות אבל אני לא נכנס לשיקולים הכלכליים.
עודד קרמר: זה עדיין שיקול כלכלי.
עודד קרמר: מהרגע שהמדינה נכנסה במיליוני שקלים לאירוע, בוודאי שזה לא יכול להימשך.
עודד קרמר: זה כבר ברור לי לגמרי, שזה לא הגיוני יותר.
עודד קרמר: אז הגיע הסיפור של עובדי משרד התרבות והספורט.
שלי יחימוביץ': באמת, אני לא מבינה בזה.
שלי יחימוביץ': כאשר נגיד אחד הספונסרים הוא שופרסל, בעצם מי שקונה את זה, זאת החברה ולא אדוארדו אלשטיין.
שלי יחימוביץ': החברה קונה?
שלי יחימוביץ': זאת החברה שנסחרת בבורסה.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת שגם ציבור המשקיעים קונה.
שלי יחימוביץ': בסוף מי יושב בתאי הכבוד?
שלי יחימוביץ': בעלי השליטה?
עודד קרמר: שוב, אני לא יודע.
שלי יחימוביץ': אני לא מבינה בזה.
עודד קרמר: בדרך כלל המנהלים הם אלה שיושבים בתאי הכבוד, מקבלים את הכרטיסים הטובים.
שלי יחימוביץ': המנהלים ובעלי השליטה בתאגידים.
עודד קרמר: לא יודע במקרה הספציפי הזה, אם כי אני מנחש שלפי השם אדוארדו אלשטיין והעניין הזה של ארגנטינה, אני מניח - - -
שלי יחימוביץ': הוא מן הסתם יושב בתא כבוד.
עודד קרמר: אני מניח.
עודד קרמר: אני לא יודע.
עודד קרמר: אבל אין ספק שלרוב במקרים כאלה כל הנושא של ספונסרים של משחקי כדורגל ושל תאי כבוד הוא הרבה פעמים מכבסה כדי שגופים מסחריים רוכשים את התאים האלה ואת הכרטיסים האלה עבור בעלי השליטה שלהם.
עודד קרמר: אנחנו רואים את זה הרבה בכדורגל, גם בארץ וגם בעולם.
עודד קרמר: זאת טכניקה מאוד מקובלת.
שלי יחימוביץ': צריך לומר שאלה חברות ציבוריות שנסחרות בבורסה.
עודד קרמר: בחלקן כן ובחלקן לא.
עודד קרמר: שוב, אני לא יכול לומר ספציפית מה קרה במקרה הזה.
עודד קרמר: מהבירורים שאני ניסיתי לעשות בשופרסל, הכרטיסים ששופרסל קיבלה הוגרלו בין העובדים שביקשו, מלבד מספר כרטיסים – מספר שלא הצלחתי להגיע אליו – שאכן הועבר לידי בעלי השליטה שלהם.
עודד קרמר: כך לפחות נמסר לי.
עודד קרמר: אני לא יכול להוכיח את זה.
שלי יחימוביץ': בקיצור, ציבור המשקיעים בפנסיות מממן גם את תאי הכבוד.
עודד קרמר: אני אישית מודה שאני לא נוסע למשחקי ידידות, אבל אחי ניסה להשיג כרטיסים ולא הצליח.
עודד קרמר: כשקראנו שעובדי משרד התרבות והספורט קיבלו את ההקצאה הזאת, מצאתי את זה כטעם לפגם כיוון שגם אם הם שילמו על הכרטיסים, במשחקים כאלה – וזה מאוד חשוב להבין – מהרגע שיש בעיית כרטיסים, כלומר בעיה להשיג כרטיסים, קורים שני דברים: האחד, המחיר הנקוב של הכרטיס, הוא לא רלוונטי לערך יותר.
עודד קרמר: הערך של הכרטיס הוא הרבה יותר מהמחיר שנקוב בו.
עודד קרמר: אז קורים שני דברים: קודם כל, מי שמקבל כרטיס בלי לעמוד בתור, מקבל גם אם הוא שילם 200 שקלים, הוא בעצם קיבל ב-200 שקלים משהו ששווה 600 שקלים בערך המלא שלו כי עכשיו הוא יכול למכור את זה באינטרנט ב-600 וב-700 שקלים.
עודד קרמר: כלומר, בעיני יש כאן סוג של מתנה לעובד ציבור.
עודד קרמר: אני לא יועץ משפטי אבל כך אני רואה את זה.
עודד קרמר: הדבר השני.
עודד קרמר: כשאתה מדבר על ערך של תרבות ניהולית ושל תקינות, לא יכול להיות שמי שמקורב ועסוק בגלל שהוא עבד מול היזמים, הוא זה שיקבל את המתנה.
עודד קרמר: אני שואל שאלה.
עודד קרמר: למה עובדי משרד האוצר שהעבירו את התקציב הזה לא קיבלו זכות לקנות את הכרטיסים?
עודד קרמר: למה אנשי קרן ירושלים שהם אלה שבאמת מממנים את הדבר כי הכול עבר דרכם לא קיבלו?
שלי יחימוביץ': מה עם חברי ועדת ביקורת המדינה?
עודד קרמר: למשל.
עודד קרמר: למה דווקא עובדי משרד התרבות והספורט?
עודד קרמר: בגלל שהם ישבו בישיבה?
עודד קרמר: מגניב.
עודד קרמר: אני מציע שעובדי משרד הביטחון יקבלו תלושים לקניית צוללת כי הם מתעסקים בזה.
עודד קרמר: שלכל אחד מהם היה תלוש כזה כי זאת המקבילה.
עודד קרמר: מה זה הדבר הזה?
עודד קרמר: בעיני, סליחה שאני אומר לאנשי משרד התרבות והספורט, המחשבה שבגלל שאתם משרד התרבות והספורט, מגיע לעובדים שלכם.
עודד קרמר: אגב, אני לא רוצה לומר במשחק הזה אבל מסתבר שעובדי משרד התרבות מקבלים את הרווחה שלהם, של הכרטיסים, בעיקר במשחקים שאי אפשר להשיג להם כרטיסים.
עודד קרמר: יש בארץ אלפי משחקי כדורגל בשנה, כל שנה ב-99 אחוזים מהם, זוהיר יכול להעיד על כך, יש מקומות פנויים שאפשר להושיב אנשים בלי שום בעיה.
עודד קרמר: לגמר גביע המדינה, לפני פחות מחודש, משחק שאנשים נלחמו להשיג כרטיסים, נחשו מי קיבל את הזכות לקנות כרטיסים?
עודד קרמר: עובדי משרד הספורט.
עודד קרמר: אם כך, כנראה שיש שם איזו מגמה כזאת.
שלי יחימוביץ': מזכירים לי שבהודעה של השרה מירי רגב מיום 29 במאי נאמר כך: גם ההקצאה בתשלום לעובדי המשרד, 200 כרטיסים בלבד, נעשתה בהנחיית היועצת המשפטית ותחת הגבלות והנחיות ברורות וכאמור, בתשלום מלא.
הדס פרבר אלמוג: זה לא נכון.
שלי יחימוביץ': כלומר, לא אמת.
הדס פרבר אלמוג: ביקשתי שיוציאו תיקון.
גיא ענבר: אחר כך יצא תיקון להודעה.
עודד קרמר: היו להם כמה הודעות השבוע שסתרו אחת את השנייה, ולא רק בזה אלא בעוד כל מיני תחומים.
עודד קרמר: אגב, אני ממשיך לומר, אני יודע שאמר כאן נציג משרד האוצר, שלמיטב ידיעתי – ואני ביררתי את זה עכשיו עוד פעם , העיתונאי שפרסם את זה עומד על דעתו – מלבד ה-2.8 מיליון שקלים, יש תקצוב לאירוע הזה מתקציב חגיגות ה-70.
עודד קרמר: כך נאמר לי.
עודד קרמר: יש עיתונאי שפרסם את זה.
עודד קרמר: לא יצאה על כך כל הכחשה.
עודד קרמר: בזמנו זה פורסם ב"גלובס" ואומרים לי עכשיו שזה הסיפור.
עודד קרמר: אני לא שמעתי על הדבר הזה של ה-2.7 מיליון שקלים.
יצחק לב: לפי מסמכים של משרד התרבות והספורט ה-2.7 מיליון שקלים כוללים מיליון שקלים מתוך תקציב חגיגות ה-70.
הדס פרבר אלמוג: זה בחלוקה.
גיא ענבר: 1.7 מיליון שקלים מתקציב המשרד ומיליון שקלים מתקציב חגיגות ה-70.
יצחק לב: 1.7 מיליון שקלים מתקציב המשרד ומיליון שקלים מתקציב חגיגות ה-70.
קריאה: בסך הכול 2.7 מיליון שקלים.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה.
זוהיר בהלול: אני התאפקתי לגבי דבריו של גיא.
זוהיר בהלול: אתה השתמשת פעם, פעמיים ואולי שלוש פעמים בחכמה בדיעבד וזה לא נכון.
זוהיר בהלול: אנחנו בדקנו עכשיו והסתבר שאחד היזמים של האירוע דיבר על פניות של 600,000 בני אדם בישראל, שזה אחד חלקי 16 מאוכלוסיית המדינה שהביעו עניין לרכוש כרטיסים והדברים היו צריכים לעורר ספקות אצלכם לגבי הפאניקה של הציבור, הבהלה לכרטיסים בקרב הישראלים למשחק הזה.
זוהיר בהלול: באמת הרגישות שלכם הייתה צריכה להבהב הרבה לפני כן.
זוהיר בהלול: אני מאוד שמח שמבקר המדינה בודק את העניין הזה.
זוהיר בהלול: מסתבר שלכאורה מדובר בעבירות לא קלות שנעשות בעניין הזה במזיד, במתכוון, ולפחות כך אנחנו מבינים לפי העדות הדרמטית של היועצת המשפטית של המשרד שאומרת שלא קיבלה שום מידע על העניין הזה וגם לא התבקשה להגיש עצות וייעוץ בסוגיה הזאת.
זוהיר בהלול: מדובר באתנן –סליחה שאני משתמש במילים קשות – שניתן על חשבון הציבור שחשב שמגיע לו לראות את ארגנטינה בצורה מאוד הוגנת אבל הוא לא קיבל הוגנות בחלוקת הכרטיסים כאשר בעלי העניין, קרי, המשרד בהתערבות פוליטית, לא מעורבות אלא התערבות פוליטית גסה ובוטה ניסה לחלק את האתנן הזה לעובדי המשרד.
זוהיר בהלול: גם אני כמובן לא רוצה להטיל את הרפש על עובדי המשרד אבל ברור שלכאורה האחראי על הכול, מי שיושב בקודקוד של המשרד הזה, רצה להפיק, לגזור קופונים ולהפיק רווח פוליטי בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': אגב, אני קיבלתי הכחשה מוחלטת לשאלה שנתבקשתי לשאול על ידי עובדי המשרד האם גם במסגרת הדיל הזה תוענק בולטות מיוחדת ונראות מיוחדת לשרה, לרבות השתתפות במסיבת עיתונאים ולרבות צילום על כר הדשא עם השחקנים הבולטים.
שלי יחימוביץ': נעניתי בהכחשה.
זוהיר בהלול: אם קיבלו במשרד רגליים קרות בעניין והייתה כוונה במתכוון, כוונת משורר בעניין הזה, להגיע לכר הדשא, להשתתף במסיבת העיתונאים, ברגע שקיבלו את הרגליים הקרות האלה, הם קיבלו את הרגליים הקרות בגלל הסירוב של הארגנטינאים.
זוהיר בהלול: הם אמרו שהם לא מוכנים ללחוץ ידיים לפוליטיקאים ולכן מה שגיא אומר, זו החכמה בדיעבד.
זוהיר בהלול: מכיוון שאחרי שאתם הבנתם שהארגנטינאים לא רוצים ללחוץ את ידו של בנימין נתניהו ושל השרה רגב, אתם נמלכתם בדעתכם ונסוגתם לאחור.
זוהיר בהלול: גברתי היושבת ראש, אני מודה לך על הבדיקה הזאת ועל הדיון הזה.
זוהיר בהלול: מדובר בהשתלטות פוליטית על אירוע ציבורי.
זוהיר בהלול: זה אירוע לציבור.
שלי יחימוביץ': אלה כספי ציבור.
זוהיר בהלול: כספי ציבור, ודאי, אבל מיועד לציבור.
שלי יחימוביץ': אני אומרת על אחת כמה וכמה.
זוהיר בהלול: אני באמת משתלב וחובר לתביעתך - אם אני קורא נכון את העניין כתביעה – ממבקר המדינה לסיים את ההליך, לפחות הראשוני והחשוב, כדי שהנראות הציבורית תתממש לפני האירוע ולא שנתחיל לדבר על חלב שנשפך שלושה חודשים אחר כך כאשר העניין כבר לא נמצא על האג'נדה ולא נמצא על שולחן הדיונים.
זוהיר בהלול: עדיף באמת עד יום רביעי להגיש מסקנות לפחות ראשונות כדי שמי שסרח, מי שמעד, מי שהתכוון להשתלט השתלטות פירטית על אירוע ציבורי, שישלם את המחיר.
שלי יחימוביץ': לא שהתכוון.
שלי יחימוביץ': הוא כבר השתלט.
שלי יחימוביץ': נמצאים כאן נציגים של קומטק?
יורם ראב"ד: אני עורך הדין של קומטק.
שלי יחימוביץ': אתה עורך דין חיצוני?
שלי יחימוביץ': אתה נרשמת כשדלן?
יורם ראב"ד: לא.
יורם ראב"ד: כעורך דין.
שלי יחימוביץ': אתה יודע שאתה צריך להירשם כשדלן.
יורם ראב"ד: אני מגיע כעורך דין.
שלי יחימוביץ': כעורך דין חיצוני.
יורם ראב"ד: אני מופיע בוועדות כמעט מדי שבוע כאן ומעולם לא כשדלן.
שלי יחימוביץ': ראשי הוועדות האלה לא חוקקו אל חוק הלוביסטים.
יורם ראב"ד: אני לא לוביסט.
שלי יחימוביץ': אני רק אומר לך ואני אחרוג מהמנהג ואאפשר לך לומר את הדברים כי חשוב לשמוע.
שלי יחימוביץ': חשוב לי לשמוע אותם אבל אני רק אומר למען הסדר הטוב.
שלי יחימוביץ': חוק הלוביסטים מחייב גם יועצים חיצוניים שאינם עובדי החברה.
שלי יחימוביץ': אם אתה יועץ משפטי שעובד בחברה ומקבל מהם שכר, אתה לא נחשב לוביסט.
שלי יחימוביץ': אבל אם אתה מגיע כעורך דין חיצוני, אתה נחשב לוביסט לכל דבר, על פי החוק, וזה בסדר גמור שאתה מופיע אבל צריך להירשם כלוביסט וגם לענוד תג של לוביסט.
שלי יחימוביץ': עורכי דין שמגיעים לוועדה, הם לא מגיעים לבית משפט אלא הם מגיעים כדי לייצג ולדבר בשם שולחיהם, שזאת עבודת לוביזם לכל דבר.
יורם ראב"ד: אני חולק על גברתי.
יורם ראב"ד: אני חולק על הפרשנות לחוק, אבל זה לא המקום לדון בכך.
שלי יחימוביץ': זה ממש לא המקום ותאמין לי שאני יודעת לפרש את החוק.
יורם ראב"ד: תאמיני לי שגם אני יודע קצת לפרש חוק.
שלי יחימוביץ': אני לא אתווכח אתך על זה.
שלי יחימוביץ': אני אומרת לפנים משורת הדין, אני אשמח לשמוע אותך.
יורם ראב"ד: תודה.
יורם ראב"ד: נייתר את זה לוויכוח הבא.
יורם ראב"ד: ראשית, אני רוצה להתנצל בשם הנהלת קומטק על כך שהיא נעדרה מהדיון אבל משום התראה קצרה ועומס באמת מטורף שמצוי עליה באירוע הרגיש הזה, לא יכלה להגיע.
יורם ראב"ד: זאת עבודה של 24 שעות ביממה.
יורם ראב"ד: קצת להבהיר את העובדות.
יורם ראב"ד: קומטק היא חברה פרטית, השכילה מבעוד מועד לחבור לחברת טורמאוס מארגנטינה שהיא החברה הזכיינית - נבחרת ארגנטינה נמצאת בידי חברה זכיינית – וסיכמה אתה שאת המשחק האחרון ערב המונדיאל יעשו בישראל.
יורם ראב"ד: במקביל חברת קומטק פנתה והגיעה להסכם עם ההתאחדות לכדורגל בדבר קיום משחק ידידות עם נבחרת ישראל.
יורם ראב"ד: אני מדגיש שבשונה מאירועים קודמים – כך אני יודע אבל אני לא אחראי במאה אחוזים למה שאני אומר – ההתאחדות כאן לא נדרשה לשום תרומה כספית.
יורם ראב"ד: להפך, נהנתה מהעובדה שנבחרת ארגנטינה מגיעה לישראל במימון פרטי.
שלי יחימוביץ': עד כאן הכול בסדר.
יורם ראב"ד: הכול בסדר.
יורם ראב"ד: לא עד כאן.
שלי יחימוביץ': אין לנו שום טענות.
יורם ראב"ד: לדעתי עד סוף בסדר, אם גברתי תיתן לי להשלים.
שלי יחימוביץ': אני כן רוצה שתתייחס לרכיבים.
יורם ראב"ד: אני אתייחס.
שלי יחימוביץ': אף אחד לא מפקפק בזה שזה אירוע מאוד מאוד משמח שארגנטינה מגיעה לישראל ושמסי מגיע לישראל ואין לנו שום דבר וחצי דבר נגד חברה פרטית שמגדילה ראש ועושה את הדבר היפה הזה.
שלי יחימוביץ': מתי אנחנו נכנסים לתמונה?
שלי יחימוביץ': מהרגע שהמדינה נכנסת לתמונה.
יורם ראב"ד: אני מבטיח שאני אגיע לשם.
שלי יחימוביץ': תתחיל משם.
יורם ראב"ד: עוד שני משפטים.
שלי יחימוביץ': גם יש לנו דיון בהמשך על הגנת העורף.
יורם ראב"ד: יש לוגיקה בטיעון.
יורם ראב"ד: אני לא יודע לטעון ללא לוגיקה.
יורם ראב"ד: כאן זורקים משפטים ואני לא יודע לעשות את זה.
יורם ראב"ד: הרעיון היה לבצע את המשחק בישראל.
יורם ראב"ד: הגיע צוות מקצועי מארגנטינה ובחר את אצטדיון סמי עופר כמקום הנכון לביצוע המשחק.
יורם ראב"ד: לאור הפרסומים שקיבל המשחק, פנה ראש הממשלה לנשיא ארגנטינה וביקש שהמשחק ייערך בירושלים ופנתה השרה לחברת קומטק בפנייה דומה וביקשה, גם לאור חגיגות ה-70 וגם לאור מקומה של ירושלים, חשיבותה של ירושלים שאני חושב שבעניין הזה כולנו מסכימים, להעביר את המשחק לירושלים.
יורם ראב"ד: קומטק פנתה לארגנטינה ושכנעה וזה לא היה קל לקבל את ההסכמה.
יורם ראב"ד: למעבר הזה יש עלויות.
יורם ראב"ד: אני לא אכנס לפירוט.
שלי יחימוביץ': 2.7 מיליון שקלים, זה נשמע סביר לכסות את העלויות של המעבר או מעל ומעבר?
יורם ראב"ד: זה במינימום.
שלי יחימוביץ': במינימום?
יורם ראב"ד: במינימום.
יורם ראב"ד: אלה מספרים שהוצגו ופורטו ופורקו בפני משרד התרבות.
יורם ראב"ד: זה לא איזה מספר בעלמא.
שלי יחימוביץ': כם קיבלתם 2.7 מיליון שקלים והכול סבבה, אין לכם הפסדים.
יורם ראב"ד: עלולים להיות הפסדים.
יורם ראב"ד: אנחנו עוד לא יודעים.
יורם ראב"ד: זה לא קשור אחד לשני.
יורם ראב"ד: אנחנו מדברים עכשיו על פער העלויות בין טדי לבין סמי עופר.
יורם ראב"ד: אני לא מדבר על ההפסדים.
שלי יחימוביץ': מדי פעם אני אשאל אותך שאלה, בכל הכבוד.
יורם ראב"ד: בבקשה.
שלי יחימוביץ': ה-2.7 מיליון שקלים האלה נועדו לשפות על עלויות שלכאורה היו לכם.
שלי יחימוביץ': תגיד לי על מה זה בא לשפות.
יורם ראב"ד: אני אסביר.
יורם ראב"ד: זה הפער בהוצאות שלנו כתוצאה מהמעבר לטדי.
שלי יחימוביץ': איזה הוצאות?
יורם ראב"ד: יש כאן פירוט שלם שנמסר.
שלי יחימוביץ': תגיד לי את המרכיב הכי גדול.
יורם ראב"ד: אני לא יודע לומר.
יורם ראב"ד: אם הייתי יודע, הייתי נותן.
יורם ראב"ד: אני לא מכיר.
יורם ראב"ד: לא לשם כך אני כאן.
קריאה: כמה עולה בסמי עופר?
יורם ראב"ד: אני לא יודע.
יורם ראב"ד: אני באתי לכאן כדי להסביר את נושא הכרטיסים ויש לי על זה פירוט מלא.
שלי יחימוביץ': שם הדיון הפורמלי אליו הגעת, מדברים מפורשות על 2.7 מיליון שקלים, כך שאתה ידעת שאתה בא לדבר לא רק על הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים כאן על נושא יותר רחב ואני שואלת – ואני אשאל אותך ישירות – האם יכול להיות שקומטק גם קיבלה שיפוי של 2.7 מיליון שקלים וגם בסופו של דבר עשתה את כל מה שהיא הייתה צריכה לעשות מלכתחילה, רווחים, ועשתה סיבוב על המדינה.
שלי יחימוביץ': למשל, תאי כבוד.
יורם ראב"ד: אני אנסה להסביר שוב.
יורם ראב"ד: כנראה שלא הובנתי וזה באשמתי.
יורם ראב"ד: תסביר.
יורם ראב"ד: אל תסביר שוב כי עוד לא הסברת.
יורם ראב"ד: אני בכל זאת אנסה להסביר שוב לשיטתי.
יורם ראב"ד: קומטק ביקשה וקיבלה ממשרד התרבות – לא קיבלה בפועל אבל קיבלה התחייבות – לתשלום של 2.7 מיליון שקלים שזה סכום ההפרש בהוצאות הצפויות לה בין המשחק בסמי עופר לבין המשחק בטדי.
יורם ראב"ד: אין כאן שאלה של רווח או הפסד.
יורם ראב"ד: יכול להיות שהמשחק הזה ייגמר בהפסד, יכול להיות שייגמר ברווח וזאת לא הסוגיה.
שלי יחימוביץ': אני אשאל שוב.
שלי יחימוביץ': האם בדיעבד יכול להיות שעלויות המעבר לא הגיעו לכדי 2.7 מיליון שקלים והן היו הרבה פחות אבל אתם כבר קיבלתם שיפוי של ה-2.7 מיליון שקלים?
שלי יחימוביץ': אגב, אני חייבת לומר משהו.
שלי יחימוביץ': אתם אנשי עסקים.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת, אתם רוצים לעשות כסף וזה דבר הכי לגיטימי.
שלי יחימוביץ': אני כאן מגיעה מהכיוון של המדינה שאולי יצאה מאוד מאוד פראיירית ונתנה 2.7 מיליון שקלים.
יורם ראב"ד: תכף נדבר על אנשי עסקים ונראה כמה תרמנו באירוע הזה, אבל נגיע לזה בעוד שני משפטים.
יורם ראב"ד: שוב, זה הסכום שקומטק העריכה כעלות, כפער במעבר מחיפה לירושלים.
יורם ראב"ד: יש כאן פער של ביטחון ופער של נושאים נוספים.
יורם ראב"ד: אני לא מכיר את ה-ברייק דאון ולכן לא אומר לך.
שלי יחימוביץ': אבל אתה בא לדבר בשמם.
שלי יחימוביץ': איך אתה לא מכיר?
יורם ראב"ד: אני מצטער, אני לא מכיר.
שלי יחימוביץ': אתה הנציג שלהם.
זוהיר בהלול: לפני רגע דיברת בוודאות על כך שזה סכום מוצדק, ה-2.7 מיליון שקלים.
יורם ראב"ד: אני נשאלתי ואמרתי.
יורם ראב"ד: זה הסכום שקומטק ראתה כפער כתוצאה מהמעבר לירושלים.
יורם ראב"ד: גידול בהוצאה.
יורם ראב"ד: אין בידי כאן את ה-ברייק דאון.
יורם ראב"ד: אם צריך, כמובן נברר ונמציא.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לברר לנו בחצי השעה הקרובה?
יורם ראב"ד: אין לי כרגע איך.
קריאה: כל מה שעושה השרה, אי אפשר לברר.
שלי יחימוביץ': זה לא קשור אליו.
יורם ראב"ד: סליחה, אבל הכנסת אותי למחלקה אחרת.
יורם ראב"ד: זאת לא המחלקה שלי.
יורם ראב"ד: אם גברתי רוצה הסבר לגבי הכרטיסים, אני אמשיך.
שלי יחימוביץ': תן לנו הסבר קצר על הכרטיסים.
שלי יחימוביץ': לאן נעלמו הכרטיסים?
שלי יחימוביץ': איפה הכרטיסים?
יורם ראב"ד: אצטדיון טדי מונה 30,000 מקומות ישיבה.
יורם ראב"ד: קומטק הבהירה כבר בהודעות לתקשורת – בהתחלה הייתה איזושהי אי בהירות – שלא כל הכרטיסים הוצאו לציבור במכירה רגילה.
יורם ראב"ד: אני אעשה עכשיו ברייק דאון של מספרים כדי להבין איך מגיעים ל-30,000.