GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': מי שהדיון משעמם אותו מוזמן לצאת.
<קרן טרנר: בוודאי כאשר אנחנו מאפשרים היום אצל הנהג לטעון את כרטיס הרב קו, אז בוודאי שאף אחד לא – התמריץ לטעון מרחוק לא קיים.
<קרן טרנר: הכי קל זה להגיע לנהג, אז אתה מטעין את הרב קו שלך ואז אתה מתבאס על זה שאתה עומד בכזה תור.
<קרן טרנר: אבל כולם מטעינים היום אצל הנהג, וזה לא הגיוני.
<קרן טרנר: אני נוסעת בתחבורה ציבורית, אני רואה איך זה שהוא מתעסק עם השקלים.
<קרן טרנר: הוא לא בנהיגה.
<קרן טרנר: אנחנו גם מחרפנים את הנהג ואנחנו מעכבים את הנוסעים.
מיכאל מלכיאלי: אי אפשר להטעין בתוך האוטובוס בלי נהג?
<קרן טרנר: אנחנו חושבים שהמכונות בתוך האוטובוס הן מאוד בעיתיות, ויותר דווקא נוח המכונות – בעצם כשמכונה נמצאת בתוך אוטובוס, זה מכונה שצריך לרוקן והיא צריכה להחזיר עודף, והיום היא לא מחזירה עודף.
<קרן טרנר: זה מאוד מורכב המכונות האלה שהן על האוטובוסים.
<קריאה: יש כבר מכונות שמחזירות עודף.
<קרן טרנר: השאלה האם זה נדרש על האוטובוס, אנחנו חושבים שנכון לעשות הרבה מאוד מכונות ומגוון של אמצעים מחוץ לאוטובוס.
<קרן טרנר: כן, יש אוטובוסים שיש בהם מכונות, אבל נכון לעשות את זה בהיקף.
<קרן טרנר: שוב, כל מי שיעלה מעתה ועד אין תאריך בכלל, יוכל, אם הוא לא נערך מראש כי הוא נסע בחופשי חודשי אבל הוא לא נערך מראש, הוא יוכל לקנות חופשי יומי.
<קרן טרנר: את זה כן יהיה אפשר לעשות, אבל לא הטעינות של ההסדרים הקבועים.
<קרן טרנר: חופשי יומי.
נחמן שי: מישהו שמגיע מחר באוטובוס לירושלים, האם הוא יוכל לקנות כרטיס עבור נסיעה בודדת?
<קרן טרנר: כרטיס נסיעה בודדת הוא יוכל לקנות על רב קו.
<קרן טרנר: כלומר, לקחת רב קו ולהטעין עליו נסיעה בודדת.
נחמן שי: אבל אין לו רב קו.
שלי יחימוביץ': טוב חברים, אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
<קרן טרנר: אז הוא יוכל לקנות על האוטובוס רב קו ולהטעין נסיעה בודדת.
<קרן טרנר: רב קו עולה פחות מחמישה שקלים, והוא יוכל להטעין עליו נסיעה בודדת, או לקנות חופשי יומי.
<קרן טרנר: כלומר, יש מענה מעתה ועד תאריך לא מוגבל.
<קרן טרנר: אנחנו כן גם בהתחלה, עם כמה שאנחנו מתחילים ביום חמישי, אנחנו לא מתכוונים לעכב – אגד ביקשה וקיבלה מאתנו אישור שאם הם רואים שיש איזושהי בעיה, אז כן לאפשר.
<קרן טרנר: אבל עד שהתהליך הזה לא יופנם, אנחנו לא נצליח לשפר את התחבורה הציבורית.
שלי יחימוביץ': קרן, יש עוד משהו שאת צריכה להתייחס אליו?
<קרן טרנר: דו"ח המבקר.
שלי יחימוביץ': אז בבקשה, כן.
<קרן טרנר: אז אולי נלך לכיוון הזה.
שלי יחימוביץ': תגידי לי מה תוקן מהליקויים שנמנו כאן.
<קרן טרנר: לגבי החידוד במנוי תקופתי, אז היום ניתן לרכוש באינטרנט מנוי גמיש גם לאוטובוסים.
<קרן טרנר: לגבי שחזור כרטיס לאחר המתנה של 72 שעות, זה אכן משהו שעוד לא תוקן במלואו.
<קרן טרנר: אנחנו ממתינים שאגד תעדכן את מכונות הכרטוס.
<קרן טרנר: ברגע שאגד תעדכן, כבר כל הכרטוס במדינת ישראל יהיה כזה שמתעדכן on line, ואז לא יידרשו 72 השעות האלה.
<קרן טרנר: אנחנו בעיקר מנסים להגן על הנוסע, שאם הוא טען סכום מסוים בכרטיס ומגיע לעמדת שירות לא רואים את זה.
<קרן טרנר: ברגע שאגד גם תשנה, אז אנחנו ברמה הארצית נתקן את זה.
<קרן טרנר: אנשי כוחות הביטחון החלו לתקף בדצמבר האחרון, בנסיעה.
<קרן טרנר: למאגר הנתונים יש כבר גיבוי.
<קרן טרנר: מבחינת חקיקת חוק שמסדיר את השימוש ברב קו, יש הכנה לקריאה שנייה ושלישית, דיונים על החוק הזה.
<קרן טרנר: אנחנו לא חושבים שהוא כזה חשוב לתפעול הרב קו, אנחנו מסתדרים גם בלעדיו, אבל יש כזה חוק שעושה קצת סדר בעניין הזה.
<קרן טרנר: סמכויות עקיפה של מפעילי תחבורה ציבורית יגיע בקרוב לוועדת שרים לחקיקה, בעדיפות מאוד גבוהה אצלנו להגיע לכנסת.
<קרן טרנר: מודעות הנושאים בעניין חובת התיקוף, אני חושבת שזו כבר לא הערה שיש להגיד.
<קרן טרנר: יש מדבקות על הדלתות, יש כריזות, אנחנו חופרים על העניין הזה.
<קרן טרנר: גם מבחינת מידע לנושא, אני חושבת שחל שיפור משמעותי.
<קרן טרנר: אני חושבת שאלה הדברים המרכזיים.
שלי יחימוביץ': שי ג'רבי נמצא פה?
<שי ג'רבי: כן.
שלי יחימוביץ': יש לי שאלה אליך.
שלי יחימוביץ': לפני כמה שנים חבר הכנסת יריב לוין ואני, אחרי מאמצים רבים חוקקנו חוק שהיינו מאוד גאים בו, על החובה לספק מידע בדבר – ואיגום מאגר מידע של רכבות, אוטובוסים וכן הלאה, ושילוט בתחנות.
שלי יחימוביץ': אחרי שחוקקנו את החוק והיינו מאוד גאים בו, התברר שהוא כבר די לא רלוונטי כי הטכנולוגיה כבר השיגה את החקיקה, והיו כבר מלא אפליקציות שנתנו את השירות הזה בצורה המהירה והמיטבית.
שלי יחימוביץ': איכשהו, גם בסוגיית הרב קו יש איזושהי תחושה כזאת, שיש מאמץ כביר כל הזמן להשיג אותו, שעה שאפשר לפתור את זה באמצעים טכנולוגיים מאוד פשוטים, כמו סלופארק, כמו פנגו, שבן אדם יעלה עם הכרטיס ואוטומטית זה יציין שהוא עלה עם הכרטיס, נקודה, בלי כל הבלגן הזה מסביב.
שלי יחימוביץ': אנחנו שומעים פה את חבר הכנסת מלכיאלי, ואנחנו שומעים עוד הרבה צרכים שלא נענים.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שהפתרון הוא הרבה יותר פשוט.
<שי ג'רבי: אוקי.
<שי ג'רבי: במשפט אחד על המידע מכיוון שהתייחסת לזה, ואז ניגש אל העניין.
<שי ג'רבי: אני יכול לקבוע פה שמשרד התחבורה גם באותה נקודת זמן, היה מוביל בהשוואה עולמית בהקשר של המידע.
<שי ג'רבי: אותן אפליקציות שאת מזכירה, מבוססות בעצם על נתונים שאנחנו מפיצים, אוספים ומפיצים.
<שי ג'רבי: נרחיב על זה - - -
שלי יחימוביץ': כלומר, החוק שחוקקנו לא היה מיותר?
<שי ג'רבי: זה כבר גדול עליי לענות, אבל זה בהקשר של המידע.
<שי ג'רבי: אפשר להרחיב על זה, כמובן, אבל זה בהקשר הזה.
<שי ג'רבי: בהקשר לכרטוס, גם בנושא הזה אנחנו בחזית אחת עם העולם.
<שי ג'רבי: אני יכול לקבוע את זה גם לפי מהלכים שרן כאן ואני עושים, מהלכים השוואתיים שנעשים כל הזמן וכל יום, אפילו בעוד שעתיים יש לנו שיחת וועידה עם חו"ל.
<שי ג'רבי: אנחנו בחזית אחת עם העולם בהקשר הזה.
<שי ג'רבי: גם מערכת הרב קו הקיימת והטכנולוגיה הקיימת, זה משהו שאין הרבה דוגמאות לדבר הזה בעולם, ברמה ארצית עם 15 מפעילים, עם ריבוי ספקים, עם ריבוי תעריפים.
<שי ג'רבי: אין הרבה דוגמאות למערכת כזאת בהשוואה בעולם.
<שי ג'רבי: בעולם, זה בדרך כלל מטרופולין אחד.
<שי ג'רבי: מבחינת המגמה, יש לנו פה מגמה של כמה שנים, 2015, 2016, 2017, כל שנה יש איזשהו מהלך שמייצר איזשהו שדרוג לטובת הנושא, אם זה טעינה באינטרנט, טעינה בסלולר- - -
שלי יחימוביץ': עצם הרעיון של ההטענה הפיזית של הרב קו, יכול להיות שאוטוטו הוא יהיה פאסה לחלוטין?
<קרן טרנר: כן, אנחנו הולכים לכיוון של טעינה – זאת אומרת, אנחנו מתמקדים – השנים האחרונות היו של רב קו, אנחנו הולכים לאפשר כרטוס בודד גם בסלולר ובאשראי, אבל הנושא שכרטיס כמו בלונדון עם חשבון מרוחק, כזה יש בעולם למשהו כמו 11 ערים בעולם, את הכרטוס הזה, ורוב המדינות הולכות לכיוון הזה וגם אנחנו.
<קרן טרנר: אני מקווה שבתוך משהו כמו שנה-שנתיים אנחנו כבר בתהליך הדרגתי נעבור לכרטוס מרוחק.
<קרן טרנר: הכרטוס הזה לא יחייב טעינה פיזית על כרטיס, זה יהיה חשבון מרוחק = = =
נחמן שי: מה זה יהיה על טלפון או על כרטיס?
<קרן טרנר: הוא יכול להיות גם על כרטיס אשראי, גם על טלפון וגם על כל דבר, אבל הוא לא יהיה חייב את הפיזיות של הכרטיס, כמו שאנחנו ושאר המדינות נדרשים היום.
<קרן טרנר: אנחנו לא שונים מניו יורק היום.
<קרן טרנר: הוא גם יאפשר לנו לעשות כמו בלונדון, התחשבנות בדיעבד, מה שהיום אי אפשר.
<קרן טרנר: היום המידע ממש על הכרטיס.
<קרן טרנר: ברגע שזה חשבון מרוחק, גם צעדי המדיניות נפתחים להרבה מאוד דברים.
שלי יחימוביץ': צחי, אתם מרוצים מהסקירה שקיבלתם?
<יצחק סעד: אם אנחנו מדברים לגבי הרב קו, אז ניכר שיש דברים שתוקנו.
<יצחק סעד: עדיין, מה שנקרא, יש נושאים שצריך לשפר אותם, במיוחד בעניין ההפצה.
<יצחק סעד: שמענו פה מגזרים מסוימים שיש להם בעיות, אני לא מבין מה הבעיה לשים תחנות אצלם בשכונה.
<קרן טרנר: מבחינתו, בכל קרן רחוב.
שלי יחימוביץ': טוב חברים, אני לא מסכמת את הדיון הזה כי אנחנו עוד נעסוק בעניינים האלה באופן ספציפי, דו"חות מבקר, יש הרבה דו"חות מבקר המדינה על משרד התחבורה, אם כי זה לא המשרד המבוקר ביותר, אני מבטיחה לך.
שלי יחימוביץ': קרן אני מודה לך על הסקירה המאוד מקצועית ועניינית הזאת.
שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים את ישיבתה של הוועדה לביקורת המדינה בנושא הקטל בענף הבנייה.
שלי יחימוביץ': אתמול החליט השר חיים כץ, שמכבד אותנו בנוכחותו כאן, שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, לפרסם את רשימת 700 צווי הבטיחות החמורים שהוצאו לקבלנים בין השנים 2012-2016, כלומר רטרואקטיבית.
שלי יחימוביץ': אנחנו מסתכלים על רשימת החברות – דניה סיבוס בראשן – ואנחנו רואים שמדובר בחברות מכובדות לכאורה, לאו דווקא בחאפרים, כמו שאוהבים לפעמים להגיד ואני רוצה לברך אותך על כך, אדוני השר, זו החלטה מאד מאד חשובה והיא בוודאי תהיה אבן דרך במאבק בקטל הנורא הזה בענף הבנייה.
שלי יחימוביץ': קרוב ל-300 איש נהרגו מתחילת העשור.
שלי יחימוביץ': מתחילת השנה נהרגו 10 עובדי בניין ועוברת אורח אחת.
שלי יחימוביץ': אני רוצה בפתח הישיבה להקריא את השמות שלהם: בהאא כנענה, איברהים יוסף ראדי, מואין נאסר סלים חאג'ה, שושי מואין, מועתם עזדין אל באסי, עלי עווד חוואלד, האני נג'אר, מוחמד אבו עטין, ג'ארח איברהים, באסם קאסם עתמאנה ונטע רוטמן, עוברת אורח.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר שהגילאים הם מבוגרים, כלומר רוב ההרוגים הם אנשים באמצע שנות ה-50 שלהם.
שלי יחימוביץ': אי אפשר להגיד שהם פזיזים ועושים דרים הרפתקניים.
שלי יחימוביץ': ככל הנראה זאת תהיה הישיבה האחרונה במושב הזה בנושא הקטל בענף הבנייה, נושא שהוא חשוב מאין כמותו, אך היה עד לפני זמן קצר רחוק מאד מהעין ומהלב.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לספר לכם שאני עוקבת יום יום ושעה שעה באופן פרטני אחרי בניין שנבנה בצמוד לבית שליח.
חיים כץ: גם אני, מהמשרד, מהחלון של המשרד.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת העבריינות כאן והרשלנות כאן היא גלויה לעין.
שלי יחימוביץ': מדובר בעבירה שנעשית לעין כל וכל אחד מאיתנו יש לו בניין לצפות בו.
שלי יחימוביץ': ואני, יש לי סקרנות טבעית כלפי הנושא, כי אבא שלי היה פועל בניין והוא היה לוקח אותי איתו לעבודה, אז יש לי את הסקרנות האינסטינקטיבית לראות איך בונים את הבניין הזה ואיך הבנייה מתנהלת.
שלי יחימוביץ': בוקר בוקר אני יוצאת ורואה מה מתרחש שם.
שלי יחימוביץ': סדום ועמורה.
שלי יחימוביץ': אני פשוט נחרדת.
שלי יחימוביץ': אני מודה שאני מנצלת את קשרי בניסיון להציל חיי אדם - כי זה מוות ידוע מראש - ומתקשרת למינהל הבטיחות.
שלי יחימוביץ': היו שם פקחים, היום שם חוקרים והוצא צו בטיחות והתחילה חקירה פלילית ועולם כמנהגו נוהג.
שלי יחימוביץ': אתה רואה בני אדם תלויים בין שמיים וארץ, בלי קסדות, על פיגומים לא חוקיים ואף אחד אפילו לא סופר את גורמי האכיפה השונים.
שלי יחימוביץ': מוות ידוע מראש והוא קורה במיקרו קוסמוס, אבל הוא קורא יום יום ושעה שעה בכל מקום.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לציין שיש לנו המון בעיות, אנחנו נדבר עליהן בישיבה הזא.
שלי יחימוביץ': ת אני רוצה לציין בכל זאת כמה התפתחויות חיוביות.
שלי יחימוביץ': ראשית עלייה במספר תקני המפקחים, אדוני השר, זו עבודה שלך.
שלי יחימוביץ': הכניסה לתוקף של הצו להגברת אכיפה ובטיחות בעבודה, שמאפשר הטלת קנסות ועיצומים על עבירות בטיחות.
שלי יחימוביץ': התיקון לחוק ארגון הפיקוח על העבודה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לציין את חברי הכנסת שחתומים עליו, שגם עושים עבודה נפלאה: חבר הכנסת אלי אלאלוף, יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, חבר הכנסת איל בן ראובן, שיושב כאן איתנו וחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
שלי יחימוביץ': אני באמת מודה לכם על כל הפעילות שלכם במהלך השנה.
שלי יחימוביץ': אתם גם תדברו כאן בהמשך.
שלי יחימוביץ': גם ההסכם הקיבוצי בין המנופאים לבין התאחדות בוני הארץ, העברת מינהל הבטיחות ממשרד הכלכלה למשרד העבודה והרווחה, שזה צעד מבורך וגם צריך לומר עלייה מאד מאד גבוהה במודעות.
שלי יחימוביץ': הבעיה המרכזית שנותרה, אם לכמת אותה למשפט אחד, זה שפועלים ממשיכים להיהרג כל הזמן והמספר לא פוחת ואם אנחנו לוקחים את החודשיים האלה ומדברים על 11 איש שנהרגו, אנחנו בסטטיסטיקה מאד מאד רעה.
שלי יחימוביץ': יש דו"ח מבקר המדינה על הנושא, אנחנו לא נפרט אותו עכשיו, כיוון שהוא כבר פורט כמה פעמים בישיבות אחרות ו - - -
<אילנה ברק: נציין אולי רק דבר אחד, ברשותך, גברתי.
<אילנה ברק: במאי 2015, בקרוב אנחנו מפרסמים דו"ח בנושא של רשם הקבלנים ומוקדש פה פרק - - -
שלי יחימוביץ': לא מאי 2015.
<אילנה ברק: מאי 2018, כמובן, סליחה ומוקדש פה פרק שעוסק גם במעקב אחר הדו"ח שלנו ואנחנו מצביעים שם גם על ליקויים.
שלי יחימוביץ': מתי הוא מתפרסם, במאי?
<אילנה ברק: במאי הקרוב, כן.
שלי יחימוביץ': אוקיי, אנחנו נעשה דיון ספציפי על הדו"ח שיתפרסם במאי.
שלי יחימוביץ': שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, חיים כץ, בבקשה.
חיים כץ: אני קיבלתי את תיק העבודה במאי שנה שעברה ולמען האמת לא נכנסתי ישר לנושא הבטיחות בענף הבנייה, כי בתיק העבודה והרווחה נגעתי נושא-נושא.
חיים כץ: וכשבאתי לנושא הבטיחות בעבודה, וואלה חייכתי.
חיים כץ: כל המערכת לא רצינית.
חיים כץ: יש 12,000 אתרים, 18 מפקחים וכולם אמרו 18 מפקחים ואני אמרתי 18 מפקחים זה מספיק, כי לא צריך יותר.
חיים כץ: כי לא היה צריך יותר.
חיים כץ: כי המפקחים לא הייתה להם סמכות.
חיים כץ: הם היו יכולים לבוא לאתר, להטיל עיצום, הקבלן אומר להם לכו הביתה, מוריד את השלט וממשיך בעבודה כרגיל, כי הוא היה יכול להטיל 3,000 שקלים, הקבלן היה הולך למשפט, היה לוקח שלוש שנים, אחרי שלוש שנים קיבל את ה-2,000 שקלים, לא קיבל את ה-2,000 שקלים.
חיים כץ: אני החלטתי, קראתי למנהלי הבטיחות שלי ואמרתי להם תגידו לי, אתם עם ידע ענק, איך אנחנו מונעים את הנפילות של האנשים.
חיים כץ: איך אנחנו מרתיעים את המערכת.
חיים כץ: אמרו תשמעו, אנחנו צריכים לכתוב תקנות.
חיים כץ: אמרתי כמה תקנות?
חיים כץ: אמרו לי 100.
חיים כץ: אמרתי להם תגידו לי, אתם רציניים?
חיים כץ: כמה זמן ייקח לכם לכתוב את התקנות?
חיים כץ: אמרו לי סדר גודל של שנה.
חיים כץ: אמרתי אתם תביאו בעוד שנה 100 תקנות, ועדת העבודה והרווחה תאשר אחד ויהיו דיונים.
חיים כץ: תכתבו לי שלוש תקנות הכי משמעויות.
חיים כץ: עכשיו אני רוצה שתבינו באיזו מערכת אנחנו עובדים.
חיים כץ: אנחנו במגזר הציבורי, עם כל הרגולציה, זה לא עסק פרטי.
חיים כץ: מה שנעשה פה בשנה האחרונה בנושא תחום הבניין, אני חושב שזה לא סביר במערכות הממשלתיות.
חיים כץ: קודם כל נכתבו תקנות, לחצתי על השרה איילת שקד, אישרו את התקנות.
חיים כץ: קבעו עיצומים.
חיים כץ: על הפרות משמעויות 35,000 שקלים ו-20,000 שקלים.
חיים כץ: המנהלת התחלפה.
חיים כץ: הבאנו מנהל חדש.
חיים כץ: אם ב-2,700 עשו 960 עיצומים של 3,000 שקלים, בחודשיים האלה עשו 1,087 עיצומים בסדר גודל של 35,000 שקלים.
חיים כץ: התחלנו מבצע של אכיפה בינואר ואנחנו צריכים להוציא מהתודעה את הזלזול בחיי אדם.
חיים כץ: אני ביום שישי האחרון קראתי כתבה של פועל סיני, שבינתיים נהרג.
חיים כץ: אני לא יודע אם זה היה בדה-מרקר, בכלכליסט, לא זוכר באיזה עיתון והוא כותב בסין יש רשתות, אני נופל – אני נופל שלושה מטרים, קום ועולה.
חיים כץ: אצלנו, שתבינו, אני נוסע ברחוב רואה בניין, מצלם אותו.
חיים כץ: החוסר אכפתיות מחיי אדם משווע.
חיים כץ: אני אראה לך את התמונות, תשתגעי.
שלי יחימוביץ': ראיתי תמונות ש - - -
חיים כץ: לא ככה.
חיים כץ: תראי.
חיים כץ: הולך בן אדם לא קשור, קומה שלישית - - -
שלי יחימוביץ': אבל חיים, רק אני רואה.
חיים כץ: אבל את מבינה?
שלי יחימוביץ': אני מבינה, אני רואה את זה יום יום ליד הבית.
שלי יחימוביץ': כולנו רואים.
חיים כץ: ככה?
שלי יחימוביץ': ככה.
שלי יחימוביץ': בדיוק ככה.
חיים כץ: הולך על קומה שלישית, איך לא ייפול?
חיים כץ: וזה סתם נסעתי במודיעין, חברת אזורים, לא חאפרים.
חיים כץ: עמדתי וצילמתי.
שלי יחימוביץ': ומה עשית?
חיים כץ: זה מטופל.
שלי יחימוביץ': אבל חיים - - -
חיים כץ: שנייה, תני לי, אני אדבר בצורה מסודרת 10 דקות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקווה שהוא מטופל, אבל לא בבית חולים.
חיים כץ: תנו לי 10 דקות, אני אגיד לכם, כי אנחנו באים לעשות מהפכה.
חיים כץ: קודם כל להשריש את הקטע שצריך בטיחות, כי עד עכשיו זה לא היה מעניין.
חיים כץ: ב' להרתיע.
חיים כץ: אז המדינה היה לה 18 מפקחים שם מהנדסי בניין עם 22 תקנים פתוחים ואף אחד לא רצה לבוא לעבוד כמפקח בנייה.
חיים כץ: כי מתח הדרגות למהנדס הם 37 עד 39.
חיים כץ: 39 זה פחות משכר מינימום ואף מהנדס לא מוכן לבוא לעבוד.
חיים כץ: ואת האנשים שהלכו באוטובוסים לבניין ואמרו להם תתנדבו ב-6,000 שקלים או ב-5,000 שקלים שאתם מרוויחים, תעשו שעות נוספות בחינם.
חיים כץ: וללכת לנציבות ולשנות את זה לקח זמן ואותם עובדים עלו ב-3,000 שקלים והם נוסעים רק ברכבים שלהם, שהם קיבלו רכבים או ברכבי איגום.
חיים כץ: אין אוטובוסים ואין שעות נוספות ואין שעות נוספות בלי תשלום.
חיים כץ: פתאום רואים ביקורים ומ-1 במרס התחלנו מבצע של עיצומים והתרעות רק על עבירות מהותיות, כשאמרתי אני לא רוצה לקרוע בכסף.
חיים כץ: אנחנו מטילים מקסימום 4 עיצומים על אתר.
חיים כץ: 140,000 שקלים, לא יותר.
חיים כץ: לא חיפשתי פה כסף.
חיים כץ: חיפשתי להטמיע את הצורך בבטיחות.
חיים כץ: ב-1 במרס התחלנו סבב בדיקות חוזר אצל אלה שהיינו, לראות אם הליקויים תוקנו.
חיים כץ: אם הליקויים תוקנו אנחנו נוריד להם את הקנסות לחצי.
חיים כץ: אם הם לא תוקנו – נכפיל להם אותם פי שניים.
חיים כץ: כי אין ברירה.
חיים כץ: כי יש אווירה של לא מעניין אותנו, לא יעשו לנו כלום.
חיים כץ: מאחר שהעלינו את השכר והעלינו את התנאים, פתחנו קורס הכשרה וקלטנו עוד 10 מפקחים.
חיים כץ: עשינו בחודשיים האלה מספר ביקורים, כמו שעשינו בשנה שלמה, בשנה שעברה.
חיים כץ: הם יבינו דרך הכיס.
חיים כץ: פעם, כשהיה נכנס פקח היו צוחקים עליו.
חיים כץ: היום כשנכנס פקח לאתר כולם רצים.
חיים כץ: קודם כל אתה רואה את החשש, את הפחד.
חיים כץ: מבינים שמשהו השתנה.
חיים כץ: משהו השתנה.
חיים כץ: התחלנו בינואר.
חיים כץ: אני מקווה שהדו"ח שנכתב על ידי מבקר המדינה, קודם כל הוא לא ישקף את המצב של היום.
חיים כץ: המצב של היום שונה דרמטית.
חיים כץ: דרמטית ממה שאתם תכתבו.
חיים כץ: ולהערכתי להטמיע את זה, עוד יפלו אנשים לצערי.
חיים כץ: כי אם אחרי שעשינו את זה ואני נוסע ברחוב ומצלם את האנשים הולכים בקומה שלישית, ככה, על פרגולה כזאת, לא קשורים, לא כלום וסוחבים משאות ודופקים קרשים, אז רוח קלה נופלים.
חיים כץ: אבל ביום שיתחילו לשלם את הקנסות והיזם יבין שהוא מפסיד מיליון שקלים, זאת אומרת הוא הפסיד דירה, רווח של דירה על הפרויקט בגלל הבטיחות, הוא יעשה ואנחנו גם נעזור לו.
חיים כץ: אנחנו נעזור בחקיקה, כי לא יכול להיות שהחיים של הסינים שווים יותר מהחיים של הערבים או היהודים או הסינים בארץ.
חיים כץ: לא יכול להיות ששם יש רשתות ואצלנו אין רשתות.
חיים כץ: לא יכול להיות.
חיים כץ: למה הסינים בסין מתייחסים לחיי הסיני יותר מאשר אנחנו מתייחסים לחיים של הערבים או היהודים או הסינים שיש פה.
חיים כץ: אין סיבה בעולם.
חיים כץ: מה אני אגיד שלא עשו?
חיים כץ: עכשיו אני אחראי.
חיים כץ: עכשיו אם זה לא יבוצע אני צריך לתת דין וחשבון.
חיים כץ: ומי שמסתכל ומי שבענף ומי שבמגרש הזה, מבין מה קרה בחצי שנה האחרונה.
חיים כץ: מבין.
חיים כץ: הוא גם יכול לא לראות והוא רואה, כל הקבלנים.
חיים כץ: דרך אגב, גם איגוד הקבלנים פתאום נרתם.
חיים כץ: עד אתמול הוא לא היה במגרש, לא עניין אותו.
חיים כץ: עכשיו הוא נרתם.
חיים כץ: התאחדות בוני הארץ באו אלי, אומרים אנחנו מוכנים לעזור.
חיים כץ: מה אתה רוצה שנעשה?
חיים כץ: כי התחלנו לעשות סדק בקיר.
חיים כץ: אנחנו משנים פה תרבות של 70 שנה.
חיים כץ: 70 שנה זלזלו בבטיחות בענף הבנייה.
חיים כץ: אי אפשר לבוא ולעשות את זה בצ'יק וגמרנו.
חיים כץ: אי אפשר.
חיים כץ: גם אם אני לא יודע מה אתה, אבל נעשה מהלך דרמטי, לא מהלך קוסמטי.
חיים כץ: נקבעו תקנות.
חיים כץ: יש עיצומים.
חיים כץ: החשש הגיע ליזמים.
חיים כץ: נראה אולי, אולי, לא רציתי לעשות, אבל אולי נקנוס גם מנהלי עבודה, לא בהרבה כסף, כי הם לא מיליונרים, אבל ב-200, 300, 500 שקלים על עבירות, הם יפקחו, כי אנחנו צריכים להכניס הרתעה.
חיים כץ: עשינו לנו סדר בבית.
חיים כץ: תגמלנו את האנשים, הלכנו לקורסים.
חיים כץ: נמשיך לעשות סדר בבית, כי הבית עדיין לא מסודר.
חיים כץ: הבית יהיה מסודר.
חיים כץ: נגביר את ההרתעה.
חיים כץ: נגביר את הפיקוח.
חיים כץ: זה שאנחנו חוזרים ב-1 במרס לקבלנים על ההפרות, נתנו להם חודשיים, התחלנו ב-1 בינואר, היינו ב-1 בינואר, אצל זה שהיינו ב-1 בינואר היינו ב-1 במרס.
חיים כץ: זה שהיינו ב-15 בינואר נהיה ב-15 במרס.
חיים כץ: ואם לא תיקנת תקבל בראש.
חיים כץ: והוא יבין.
חיים כץ: כי דרך הכיס הוא יבין.
חיים כץ: אין לנו אקדחים לבוא לירות בהם, במי שעושה את זה, אבל זו הדרך שהם מבינים.
חיים כץ: לצערי אנחנו צריכים לנקוט בה.
חיים כץ: ועוד פעם, אני לא רוצה להרוויח פה כסף.
חיים כץ: אני לא רוצה להעשיר את קופת המדינה.
חיים כץ: כל העיצומים בסיבוב הראשון, בחודש הראשון זה היה 19 מיליון שקלים.
חיים כץ: לא רוצה את זה.
חיים כץ: אני לא צריך את זה.
חיים כץ: אם הכסף הזה היה הולך להגברת הבטיחות, להשקעה בזה, הייתי מרוצה.
חיים כץ: אז תחוקק.
<קריאה: אני אחוקק.
חיים כץ: יאללה, תחוקק.
חיים כץ: אני אתמוך.
חיים כץ: תחוקקו שהכסף שנגבה מהעיצומים בגין אי בטיחות, ילך לבטיחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יושקע בבטיחות.
חיים כץ: כי אלה חיי אדם.
חיים כץ: אז עשינו מהלך.
חיים כץ: אני לא רוצה להיכנס יותר מדי לפרטים, כי אתם אולי רוצים לדבר, אבל מי שנמצא בענף הבנייה מבין מה קרה בשלושה חודשים האחרונים, בארבעה חודשים האחרונים.
חיים כץ: קודם כל יצרנו את העיצומים, לא היה פשוט.
חיים כץ: לא היה פשוט.
חיים כץ: בררנו שלושה עיצומים מהותיים, לא 100.
חיים כץ: עכשיו ניגש בשער, סימנו שלושה עיצומים, העברנו אותם.
חיים כץ: הפעלנו אותם.
חיים כץ: היה צריך המתנה של ינואר.
חיים כץ: חיכינו לינואר.
חיים כץ: ינואר סגרנו את ענייני העובדים, רכבים.
חיים כץ: תגמול, כי אני לא רוצה עובדים בחינם.
חיים כץ: לא רוצה במערכות שלי עובדים בלי תשלום.
חיים כץ: לא מוכן לזה.
חיים כץ: גם פה התכופפתי כי במערכת הציבורית אין דירוג כזה והייתי צריך להעביר אותם לחוזים אישיים ולא בלב קל.
חיים כץ: כי אני לא חושב שזו סיבה בדרגה 40 או 41 להיות בחוזה אישי.
שלי יחימוביץ': סליחה, עוד לא הגיע זמן השאלות.
חיים כץ: ועשינו מהלך ואני אשמע את ההערות שלכם ולא כל הידע אצלי ואנחנו נמשיך לתקן, כי כל אחד שנפגע, כל נפילה שנמנעת, הצלנו בן אדם.
חיים כץ: כל נפילה.
חיים כץ: כי אני אומר לכם נסעתי, אני לא יכול להראות לכם את זה בטלפון - - -
איל בן ראובן: אנחנו רואים את זה.
חיים כץ: זה הזוי.
חיים כץ: עצרתי את האוטו, הנהג אומר לי תגיד לי חיים, מה?
חיים כץ: אמרתי תעמוד, תעמוד.
חיים כץ: יש פה איזה עשרה אנשים שונים, שאם הייתי מטיל בחברת אזורים, זה חצי מיליון שקלים.
חיים כץ: זה 35,000 שקלים עיצום פר בן אדם.
חיים כץ: לא חיפשתי את זה, אבל בואו נראה מה יקרה.
חיים כץ: בואו נראה מה יקרה ואני יודע שלי שייפלו, כי את רואה איך שהם עושים.
חיים כץ: כי לבוא ביום אחד ולשנות עבודה ותודעה של זלזול בחיי אדם של 70 שנה, וואלה קשה.
שלי יחימוביץ': קודם כל אדוני השר, אני לא חושבת שיש חולק על כך שזו פעם ראשונה שקורה משהו ויש ניסיון לטפל בזה בקדנציה שלך, כי קודם פשוט לא היה, נקודה.
שלי יחימוביץ': ובכל מקרה אני מניחה שאני מבטאת פה בטח את כל מחשבותיהם של חברי הכנסת.
שלי יחימוביץ': אנחנו מברכים אותך על כך, מודים לך על כך ומבינים גם בו בזמן שיש עוד הרבה הרבה עבודה.
שלי יחימוביץ': יש לי שתי שאלות ספציפיות לגבי ההחלטות של אתמול.
שלי יחימוביץ': לגבי צווי הבטיחות – למה בעצם ברגע שיוצא צו בטיחות לא לפרסם אותו בו במקום?
שלי יחימוביץ': היה פקח, יצא צו בטיחות, מוציאים הודעה לתקשורת.
חיים כץ: כי זה לוקח זמן.
חיים כץ: גם להעניש זה לוקח זמן.
חיים כץ: אין לנו יותר מדי מפקחים.
חיים כץ: יש לנו עכשיו 28 מפקחים לעבד את כל החומר ואני לא צריך להגיד לך מה זה רגולציה.
חיים כץ: לקחנו עוד 10 סטודנטים.
שלי יחימוביץ': לא, אבל מרגע שיצא צו הבטיחות, הוטל צו בטיחות - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי סיכום שבועי.
שלי יחימוביץ': את החדשים אפשר לפרסם?
שלי יחימוביץ': אני יודעת שמדובר על רטרואקטיבית, אני שואלת על הפרסום בזמן אמת.
חיים כץ: תוך כמה זמן?
<אריה שמילוביץ: אנחנו עושים את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי סיכום שבועי?
<אריה שמילוביץ: לא, לא, אנחנו מפרסמים.
<אריה שמילוביץ: מעת לעת מפרסמים אותם, אם זה בתדירות של חודש, חודשיים, שלושה חודשים, תלוי.
<אריה שמילוביץ: אנחנו צוות מוגבל של אנשים.
<אריה שמילוביץ: מתעסקים בעולם תוכן רחב מאד וכרגע לקחת את כל המשאבים על מנת לפרסם אותם בשביל להראות אותם, אנחנו לא חושבים.
<אריה שמילוביץ: יותר חשוב לי ללכת ולשלוח את המפקח שילך לשטח, שיטיל עיצום בשטח ומעת לעת אנחנו - - -
חיים כץ: לא, שלא יטיל, שיבוא ויראה שהכל בסדר.
חיים כץ: וואלה, אני מחכה לרגע שילך מפקח ויחזור ויגיד אין עיצומים.
<אריה שמילוביץ: לי קוראים אריק, אני ראש מינהל הבטיחות.
שלי יחימוביץ': אתה החלפת את ורדה אדוארדס?
<אריה שמילוביץ: כן.
שלי יחימוביץ': אוקיי, אז שיהיה לך בהצלחה קודם כל.
<אריה שמילוביץ: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': אני מדברת על משהו מאד נקודתי, מאד ספציפי ומאד קל לביצוע.
חיים כץ: שום דבר לא קל במגזר הציבורי.
שלי יחימוביץ': רגע חיים.
שלי יחימוביץ': ייצאו הפקחים, הוציאו צו בטיחות, למה באותו יום לא לפרסם יצא צו בטיחות על האתר הזה והזה?
שלי יחימוביץ': הרי זו כבר סנקציה בפני עצמה.
חיים כץ: אתה יודע מה תענה?
חיים כץ: נרשם, נבדוק.
חיים כץ: יאללה.
חיים כץ: נרשם נבדוק.
שלי יחימוביץ': אתה מקבל עכשיו שיעור ב - - - בכנסת.
שלי יחימוביץ': ואם כבר אנחנו מדברים על - - -
<קריאה: כבוד יושבת הראש, אם יותר לי - - -
שלי יחימוביץ': כי הרי - - - זה חלק בלתי נמנע מהטיפול בנושא.
שלי יחימוביץ': כי הרבה פעמים מקבלים את הצו, מקבלים את העיצום הכספי, זה לא קורה מיד, שוכחים.
שלי יחימוביץ': ממשיכים.
חיים כץ: חודשיים.
חיים כץ: לא שוכחים.
חיים כץ: זה כבר לא 3,000 שקלים.
שלי יחימוביץ': מתי בעצם העיצום הכספי יוצא לפועל?
שלי יחימוביץ': מתי נגמר שלב הערעורים, הדיונים והכל?
שלי יחימוביץ': מתי הם מוציאים מהכיס?
שלי יחימוביץ': נגיד עכשיו יצא על 19 מיליון שקלים, כמה מה-19 מיליון האלה כבר בעצם נגבו?
חיים כץ: אפס.
שלי יחימוביץ': אז מה עושים כדי לזרז את העניין?
<אריה שמילוביץ: אלף זה תהליך.
<אריה שמילוביץ: זה תהליך שברגע שאנחנו מודיעים על הודעה על כוונת עיצום, אנחנו נותנים ל - - -
חיים כץ: אפשרות וזמן לתקן.
<אריה שמילוביץ: זמן להגיב.
<אריה שמילוביץ: אנחנו רוצים גם שהוא יתקן.
שלי יחימוביץ': למה לא כמו דו"ח תנועה?
<אריה שמילוביץ: למה?
<אריה שמילוביץ: כי נוהל ההפחתות שבו אני נותן לקבלן או למבצע אפשרות לתקן, זה אחד המנופים שלי.
<אריה שמילוביץ: אנחנו לא רוצים את הכסף.
<אריה שמילוביץ: אנחנו רוצים שהוא יתקן את העבירות.
<אריה שמילוביץ: אנחנו רוצים שהוא ישקיע בבטיחות.
שלי יחימוביץ': טוב, אריק, אז אני אתן לך דוגמא.
שלי יחימוביץ': חיים הראה את הצילומים שלו, אני אתן לך דוגמא מהבניין שבונים לידי.
שלי יחימוביץ': היה מפקח, אמר שהפיגומים הם בלתי חוקיים לחלוטין, הורה לפרק את הפיגומים.
שלי יחימוביץ': הקבלן התקשר ואמר - - -
חיים כץ: מתי זה היה?
שלי יחימוביץ': זה היה לפני שלושה-ארבעה חודשים.
חיים כץ: אז זה היה 3,000 שקלים והוא לא מתייחס.
שלי יחימוביץ': רגע, תקשיבו.
שלי יחימוביץ': הקבלן התקשר ואמר שהוא ממילא לא צריך יותר את הפיגומים, לכן הוא מוריד אותם והוא לא מתקן אותם.
שלי יחימוביץ': הפיגומים לא ירדו.
שלי יחימוביץ': נשארו, למרות שהוא הודיע על כך וזה נרשם.
שלי יחימוביץ': ואז השכנים צילמו.
שלי יחימוביץ': כשהם ראו את הצילומים הם הורידו את הפיגומים.
שלי יחימוביץ': אחרי כחודש כשהם הבינו שלא קורה שום דבר, הם חידשו את הפיגומים הלא חוקיים והלא תקניים.
שלי יחימוביץ': הרי אנחנו שומעים את הדברים, זה נשמע טוב, אבל אנחנו רואים את הפרקטיקה שבה לא קורה כלום בסוף בשטח, שאין יראה, אין מורא.
שלי יחימוביץ': הרי אתם רוצים להפחיד, אין מורא.
שלי יחימוביץ': וחלק מהאין מורא זה בגלל העדר המיידיות.
חיים כץ: את מדברת על לפני שלושה חודשים.
חיים כץ: מינואר יש חיים חדשים.
חיים כץ: לפני זה היה הרי 3,000 שקלים בבית משפט עוד שלוש שנים.
חיים כץ: פה יש לו 50,000 שקלים, או 100,000 שקלים, או 200,000 שקלים עוד ארבעה חודשים.