GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': זה היה בליל הדיונים על התקציב, גם ממני, גם מחברי כנסת נוספים שמעורבים בזה, שעשו מאמץ מאד גדול, אבל גם אז זה היה עדיין ללא מספר.
שלי יחימוביץ': ב-21 בינואר מכתב נוסף מטעם אלי גרונר, שחוזר על הבקשה שהופיעה במכתב המקורי של אודי פראוור, עם דרישה והדגשה שללא הערכה מספרית לא תוכל הממשלה לדון בנושא ובהקצאת המשאבים הדרושה ליישומו.
שלי יחימוביץ': כרגע אנחנו רוצים לדעת איפה הדבר עומד.
שלי יחימוביץ': אני שוב רוצה להדגיש.
שלי יחימוביץ': אנחנו כאן פועלים בשני נתיבים.
שלי יחימוביץ': יש את הנתיב הערכי, מבחינת החזון, שהוא אומר שדין שארית יהודי אתיופיה כדין כל שאר היהודים וצריך להעלות אותם לישראל, להשקפת עולמי על פי חוק השבות ולא על פי חוק הכניסה לישראל ולא לדקדק בציציותיהם, כשם שלא מדקדקים בציציותיהן של עליות אחרות ויש מסלול אחר, שהוא המסלול שאותו תיארתי כאן.
שלי יחימוביץ': אני מעדיפה שלא לשבת בחיבוק ידיים ולא לעשות כלום עד שהחזון שלי יתממש, אלא לפעול גם פרקטית להעלאת כמה שיותר יהודים מאתיופיה לישראל; ובדיון הזה כמובן כל אחד יגיד מה הוא חושב ומה הוא מרגיש, אבל אנחנו ננסה להיות פרקטיים ולנסות לפחות להביא משהו שיש לו משמעות ושהוא יפתור בעיה של רבים מאלה שנמצאים כאן ומחכים ליקיריהם, ורבים מאלה שנמצאים שם.
שלי יחימוביץ': פרופסור מור יוסף, בוא נתחיל איתך.
שלי יחימוביץ': תן לנו עדכון תמונת מצב.
<שלמה מור יוסף: אז אנחנו ברשות האוכלוסין וההגירה, בשנה שעברה הממשלה הקצתה מכסה, שהייתה צריכה להסתיים ב-31 בדצמבר, של 1,300 והמכסה הזאת הושלמה על ידי עובדי רשות האוכלוסין וההגירה איפה שהוא במהלך אוקטובר, והאנשים האלה כולם או כבר הגיעו, או יגיעו בימים האלה ו - - -
שלי יחימוביץ': פלוס אחד – 1,301.
<שלמה מור יוסף: אוקיי.
<קריאה: ושמונה.
שלי יחימוביץ': ושמונה?
<שלמה מור יוסף: אז בסך הכל מהבחינה הזאת אחורה "אין חובות".
<שלמה מור יוסף: לגבי ההסתכלות קדימה, אז אלף רק מילה.
<שלמה מור יוסף: כמו שאמרת, זה הכל לפי חוק הכניסה לישראל.
<שלמה מור יוסף: זאת אומרת לפי חוק השבות או זכאי שבות, בקריטריונים הקיימים היום הם לא נמצאו מתאימים בזמנו ולכן אמרו שהם יעלו לפי החלטות ממשלה, כי לפי חוק השבות לא צריכים החלטות ממשלה, אלא לפי חוק הכניסה לישראל, בהתאם להחלטות ממשלה.
<שלמה מור יוסף: אז תיארת את כל הדין ודברים בין המשרדים השונים – האם יש פוטנציאל נוסף.
<שלמה מור יוסף: המכתב שאני שלחתי למר אלי גרונר ב-23 בינואר אומר שרשות האוכלוסין אישרה במהלך שנת 2017 את העלאה של 1,300.
<שלמה מור יוסף: שנית, במהלך שנת 2018 ניתן לטפל ולאשר בכ-1,000 נפשות נוספות מגונדר ואדיס אבבה, אשר יענו על הקריטריונים המופיעים בהחלטות הממשלה הנוכחיות.
שלי יחימוביץ': כלומר זיהיתם 1,000 איש ואישה נוספים - - -
<שלמה מור יוסף: לשנה הקרובה, כן.
שלי יחימוביץ': שאפשר להעלות אותם לישראל בשנה הקרובה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על שנת 2018.
<שלמה מור יוסף: זה מה שאנחנו כתבנו.
<שלמה מור יוסף: מכאן הכדור או ההחלטה עוברת לממשלה.
שלי יחימוביץ': אודי פראוור, בבקשה.
<אהוד פראוור: אני חושב שנעמה תסביר.
<נעמה הולצמן: שלום.
<נעמה הולצמן: נעמה הולצמן, יועצת מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
<נעמה הולצמן: כפי שמנכ"ל רשות האוכלוסין אמר, קיבלנו את מכתבו ב-23 בינואר.
<נעמה הולצמן: מרגש שקראנו את המכתב והבנו את הנתונים, פנינו למזכירות הממשלה ובימים אלה מתואם דיון שייערך בממשלה בחודש הקרוב בנושא, בו גם רשות האוכלוסין, גם משרד האוצר יציגו בפני הממשלה את הנתונים המספריים, את יישום ההחלטה ואת האפשרות להחלטה עתידית והממשלה תקבל את החלטתה ותדון בנושא.
שלי יחימוביץ': כלומר אתם הקפדתם בדיונים הקודמים ובשיחות הקודמות להגיד לממשלה ולא למזכירות הממשלה, כי מזכירות הממשלה זה פורמאלית.
שלי יחימוביץ': כלומר זו בקשה שזה יידון בישיבת הממשלה.
שלי יחימוביץ': תני לנו טווח שבו- - -
<נעמה הולצמן: אני לא כל כך הבנתי את העניין הפורמאלי.
שלי יחימוביץ': אתם התעקשתם על זה, לא אני.
<נעמה הולצמן: נכון, נכון, מכיוון שאנחנו רצינו שברגע שמזכירות הממשלה מקבלת נתונים, היא מחויבת גם לפרסם אותם וגם לקבוע דיון כאשר שר מבקש זאת, מכיוון ש - - -
שלי יחימוביץ': והדבר הזה בוצע?
<נעמה הולצמן: הוא בוצע על ידינו.
<נעמה הולצמן: המכתב של מנכ"ל רשות האוכלוסין הופנה למנכ"ל משרד הממשלה אלי גרונר ולא למזכירות הממשלה, אבל אנחנו לא נכנסנו לבירוקרטיה הזאת.
<נעמה הולצמן: אנחנו ביקשנו ופנינו למזכירות הממשלה, כמנכ"ל משרד הממשלה, לקבוע דיון בנושא ודיון ייקבע.
שלי יחימוביץ': והדיון הזה יתקיים לכל היותר עד מתי?
<נעמה הולצמן: תוך חודש מהיום.
שלי יחימוביץ': תוך חודש תהיה ישיבת ממשלה שתאשר את אותם 1,000 איש.
<נעמה הולצמן: תוך חודש תתקיים ישיבה שתדון בנושא, הן ביישום החלטה 1911, הן ביתרת העולים הממתינים.
<נעמה הולצמן: הממשלה תקבל ותשמע את הנתונים ותדון כריבון בנושא.
<נעמה הולצמן: אני לא יכולה – אני אומרת תוך חודש, כי זה מה שאנחנו הצבנו למזכירות הממשלה כהגדרת זמן.
<נעמה הולצמן: מבחינתנו הנושא הוא נושא דחוף.
<נעמה הולצמן: אני כמובן לא שולטת בסדר לו"ז הממשלה וככל שיהיו נושאים דחופים, אין לי שליטה על כך.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שזה גם יהיה בשבוע הבא, לשם דוגמא?
<נעמה הולצמן: בשבוע הבא אין ישיבת ממשלה מכיוון שראש הממשלה נמצא בחו"ל.
<נעמה הולצמן: השבוע של ה-25 בחודש, למיטב הבנתנו, עמוס מאד מבחינת לו"ז שנקבע כבר חודשים מראש.
<נעמה הולצמן: אנחנו ביקשנו את זה דחוף בחודש הקרוב.
שלי יחימוביץ': חברי הכנסת עכשיו בזה אחר זה ואחר כך נעבור לאחרים.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, בבקשה.
אברהם נגוסה: תודה גברתי יושבת הראש.
אברהם נגוסה: אני מברך מאד על כינוס הוועדה ומברך אותך על ההתמדה בנושא.
אברהם נגוסה: לצערי הרב משרדי הממשלה עדיין מגלגלים את הנושא ממשרד הפנים למשרד ראש הממשלה, ממשרד ראש הממשלה למשרד האוצר, ככה מגלגלים ואנשים זכאים סובלים שם.
אברהם נגוסה: קודם כל יש יותר מ-1,000 זכאים.
אברהם נגוסה: למה משרד הפנים קבע 1,000, אני באמת לא יודע.
אברהם נגוסה: כי אנחנו יודעים – גם הם בעצמם יודעים במשרד הפנים – שיש יותר מ-1,000 זכאים על פי קריטריון של החלטת הממשלה מאוגוסט 2016 – החלטה 1911.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, אתה יכול לתת לנו מספר יותר נכון מבחינתך?
אברהם נגוסה: לפי מה ש - - -
שלי יחימוביץ': אתה אומר יותר מ-1,000, למה אתה מתכוון?
שלי יחימוביץ': מעבר לאלפים שנמצאים כאן.
אברהם נגוסה: כן, מעבר לאלפים, אנשים שאנחנו ככה בדקנו בשטח, אנשים שממתינים באדיס ובגונדר, לפי החלטת הממשלה 1911 יש לא פחות מ-2,000 זכאים שהיו צריכים להיות שנה שעברה פה.
אברהם נגוסה: אני אומר שזו הבדיקה שלנו, רנדומאלית, אבל אני בטוח שאם יבדקו אחד אחד, ימצאו יותר.
אברהם נגוסה: אבל משרד הפנים יודע.
אברהם נגוסה: הוא לא רוצה לעמוד מול האמת והם לא רוצים לבדוק את כל הבקשות.
אברהם נגוסה: מה הבעיה שלהם לבדוק?
אברהם נגוסה: אתם הודעתם שיש 5,000 בקשות.
אברהם נגוסה: למה לא בדקתם כל אחת ואחת?
אברהם נגוסה: ואז באמת נדע מי זכאי ומי לא באמת זכאי.
אברהם נגוסה: אבל לא רוצים לבדוק.
אברהם נגוסה: לא לבדוק.
אברהם נגוסה: לכן המספר 1,000 – הם סתם המציאו את זה כדי לצאת מידי חובה לוועדות פה בכנסת.
אברהם נגוסה: דבר שני, אני שואל את נציגת משרד ראש הממשלה: את אמרת שקיבלתם מהמשרד את המכתב האחרון.
אברהם נגוסה: אנחנו יודעים כמה מכתבים היו.
<נעמה הולצמן: המכתב האחרון הוא מ-23 בינואר - - -
שלי יחימוביץ': רגע, רגע, חברים, חבר הכנסת נגוסה.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא להשיב כעת, גם כיוון שפרופסור מור יוסף צריך ללכת.
אברהם נגוסה: בסדר, אני רק שואל.
שלי יחימוביץ': חברי הכנסת ידברו, תרשמו את השאלות שלהם ואז נענה במרוכז.
אברהם נגוסה: לאחר כל הטרטורים, המכתב האחרון הגיע ב-23 בינואר.
אברהם נגוסה: מה מנע עד עכשיו?
אברהם נגוסה: למה לא הבאתם את זה להחלטת הקבינט עד היום הזה?
אברהם נגוסה: זו שאלה אחת, שפשוט לא משכנע אותי מה שהיא דיברה פה.
אברהם נגוסה: הדבר השני, אנחנו מדברים פה על שתי החלטות, גברתי יושבת הראש.
אברהם נגוסה: החלטה אחת מינואר 2015, החלטה מספר 716, להביא את כל הקהילה.
אברהם נגוסה: זו החלטה אחת.
אברהם נגוסה: ההחלטה השנייה היא מאוגוסט 2016, מספר 1911.
אברהם נגוסה: ההמשך של הבאתם של אחינו בשנת 2018 זה במסגרת של החלטה 1911, לפי סעיף 5 להביא לאישור הממשלה ולהביא את זה.
אברהם נגוסה: ואני אמרתי את ההערכה שלי – יש לפחות מינימום 2,000 איש והם הודיעו על 1,000 איש.
אברהם נגוסה: זה אוקיי.
שלי יחימוביץ': אין לנו הרבה זמן, אז אני מבקשת שתסיים.
אברהם נגוסה: בעניין של ביצוע החלטת הממשלה 716, צריך להיות כתוב גם בהחלטת הממשלה שהממשלה תדון בתקציב של שנת 2019.
אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי, עד עכשיו הממשלה לא דנה או אין סעיף בתקציב של שנת 2019.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, המכתבים – ואת זה כבר אמרתי – הועברו אחרי ישיבת הממשלה על התקציב, למרות מאמצים גדולים שלי ושל אחרים שהם יועברו לפני הישיבה על התקציב, אבל בבקשה תקצר.
אברהם נגוסה: היום משיחות שקיימנו, עכשיו קיבלתי הודעה שמנכ"ל משרד ראש הממשלה הודיע ליושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת דוד אמסלם, הנושא יעבור להחלטת הממשלה ב-25 בינואר.
אברהם נגוסה: זה מה שעכשיו קיבלתי.
שלי יחימוביץ': נו, אבל כרגע אמרו לנו את זה, זה בסדר.
אברהם נגוסה: בסדר, אבל אני אומר.
אברהם נגוסה: אני לא מצדיק את זה.
אברהם נגוסה: למה זה לא היה ביום ראשון שעבר?
אברהם נגוסה: למה לא לפני?
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, אתה חבר בקואליציה הזאת, לא אני.
אברהם נגוסה: בסדר, אני מבין את זה, אבל אני מצטער, יש קואליציה, היא מאד בעייתית, מגמתית בנושא של יוצאי אתיופיה.
שלי יחימוביץ': אבל יש לך כלים ונשק, אתה חבר קואליציה, יש לך אצבע.
אברהם נגוסה: אני אמשיך להיאבק בזה.
אברהם נגוסה: עשיתי את זה לפי שנה, גם היום אני עושה.
אברהם נגוסה: אצלי אין קואליציה ואופוזיציה בנושא העלייה והקליטה, ולכן אנחנו כולנו נמשיך להיאבק.
אברהם נגוסה: הבעיה שלנו נמצאת היום במשרדי הממשלה.
אברהם נגוסה: אני אומר לכם – משרד הפנים, משרד האוצר, משרד ראש הממשלה – הם משחקים בנושא הזה.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה די, אני מבקשת.
מאיר כהן: אני אוסיף לדיון הזה בקצרה.
מאיר כהן: אחד, לא ברורה לי המשוואה הזאת שמורכבת מצד אחד מאנשים שנמצאים במצב חירום.
מאיר כהן: אני הייתי שם, כמו שאת יודעת.
מאיר כהן: באמת, היות וזה בנפשך, בהזדמנות הראשונה תיסעי לשם בכדי לראות את הדברים.
מאיר כהן: נוצרה משוואה - מצד אחד קהילה גדולה מאד במצב חירום, בתנאים סניטריים קשים מאד, בסכנת חיים יום יומית – ומצד שני החלטות ממשלה שהן הופכות להיות למשהו שלא פרוצדורה ושל דברים לא להאמין.
מאיר כהן: אני שואל שני דברים ובזה אני אסתפק.
שלי יחימוביץ': ותרשמו בפניכם את השאלות.
מאיר כהן: פרופסור מור יוסף, אני מבקש לדעת למה 1,000, על סמך מה קיבלת החלטה של 1,000 לשנה הקרובה.
מאיר כהן: שנית, מדוע אתם עדיין עושים את ההפרדה הזאת בין חוק השבות לחוק הכניסה לישראל.
מאיר כהן: מה מונע מכם להתייחס אליהם.
מאיר כהן: הדבר השלישי, הערה קצרה.
מאיר כהן: תתנו לחברה לעבוד, הם יודעים לעבוד.
מאיר כהן: גם במשרד הפנים וגם הסוכנות, צריך רק החלטת ממשלה ותודה לך על מה שאת עושה, גברתי.
מאיר כהן: אני חושב שזה יהיה הדבר החשוב ביותר שוועדת הביקורת תעשה נו, נו, נו, לממשלה כל חודש.
מאיר כהן: זה הדבר שיזיז את זה.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת עמר בר-לב, בבקשה.
עמר בר-לב: אז ראשית אני מצטרף לברכות על המעקב העיקש אחרי הנושאים האלה.
עמר בר-לב: אני מזדעזע כשאני שומע שמשתמשים במילה מכסות, כשמדברים על בני אדם.
עמר בר-לב: שלא לדבר על זה, על בני אדם ועוד יהודים.
עמר בר-לב: כל ההחלטה המקורית של הממשלה, שבתוך חמש שנים יעלו את כל ה-9,000 יהודים שנמצאים שם, זה נשמע לי כמו שורה תקציבית של איזה שהוא מאזן רווח והפסד.
עמר בר-לב: זה לא יעלה על הדעת.
עמר בר-לב: מדינה ישראל היא חזקה, היא חזקה כלכלית.
עמר בר-לב: לא יתכן - מדובר בסך הכל ב-8,000 או ב-9,000 יהודים שם - לא יתכן שלא מעלים בבת אחת.
עמר בר-לב: מה שאני שומע כאן – לא הייתי בדיון הקודם שלך – זה פשוט מזעזע.
עמר בר-לב: זה עיסוק בירוקראטי באם הייתה החלטת ממשלה, לא הייתה החלטת ממשלה, כן אישרו, לא אישרו.
עמר בר-לב: אפילו אם סוף סוף הממשלה הזאת אישרה לפני שנתיים להעלות את כל ה-9,000 ולחלק אותם, לצערי, עם כאב גדול, ל-5 שנים, אז כל שנה עכשיו צריך החלטות ממשלה על הדבר הזה?
עמר בר-לב: לא יאומן.
עמר בר-לב: אני מבקש, דורש מהממשלה להחליט להעלות את כולם בשנת 2018.
עמר בר-לב: גם גילינו שיש 20 מיליארד שקלים עודפי תקציב.
עמר בר-לב: תעלו את ה-8,000 איש האלה במכה אחת וגמרנו.
שלי יחימוביץ': תודה עמר.
שלי יחימוביץ': עוד שניים-שלושה דוברים ואז תתבקשו לענות על השאלות שעלו כאן.
שלי יחימוביץ': בלאינך אנדשאו, בבקשה.
שלי יחימוביץ': אמרתי נכון את השם שלך?
<בלאינך אנדשאו: בלאינך אנדשאו, כן.
שלי יחימוביץ': ספר לנו בקצרה את סיפורך, באיזו סיטואציה אתה נמצא?
<בלאינך אנדשאו: שמי בלאינך אנדשאו.
<בלאינך אנדשאו: עלית ארצה בשנת 2007, אך נותרו לי שתי אחות עדיין, שחיות במצב קשה באתיופיה.
שלי יחימוביץ': וההורים?
<בלאינך אנדשאו: ההורים שלי גרים פה, במעלה אדומים, פלוס שישה אחים ואני עשיתי צבא, שרתי ביחידה מובחרת, בדובדבן והיום אני עובד במדינה ביטחונית, שזה בחו"ל והאחיות שלי לא זוכות להיות ולהתאחד גם עם המשפחה.
שלי יחימוביץ': גם היום אתה עובד בעקיפין ב - - -
<בלאינך אנדשאו: כן, באבטחת אישים.
שלי יחימוביץ': אפשר להגיד, כן.
שלי יחימוביץ': אתה עוסק באבטחת אישים ברמה הגבוהה ביותר.
<בלאינך אנדשאו: יש לי שאלות לעמוס.
<בלאינך אנדשאו: השאלה שלי ברורה.
<בלאינך אנדשאו: למה האחיות שלי לא זוכות להיות פה בארץ ואיך אני נמצא פה?
<בלאינך אנדשאו: איך אני נמצא פה והאחיות שלי עדיין סובלות ואחותי כבר 18 שנה אלמנה.
<בלאינך אנדשאו: היא עומדת בקריטריונים האחרונים.
<בלאינך אנדשאו: 18 שנה היא אלמנה.
<בלאינך אנדשאו: השנייה אז לא התחתנה, היא הייתה רווקה.
<בלאינך אנדשאו: אמרו להן שהן יעלו חודש-חודשיים אחרינו.
<בלאינך אנדשאו: אני עוקב שנה שנתיים, 11 שנה ואני מקבל תשובה שלילית שהן לא יכולות לעלות.
שלי יחימוביץ': אוקיי, תיכף יענו לך על השאלה.
<בלאינך אנדשאו: נכון.
<בלאינך אנדשאו: יש לי משהו נוסף.
<בלאינך אנדשאו: נתנו החלטה ש-1,000 יזכו לעלות.
<בלאינך אנדשאו: אני שמח שזה מספרים כאלה, אבל יש יותר אנשים שעדיין במצב קשה וסובלים יום יום.
<בלאינך אנדשאו: המצב שם קשה.
<בלאינך אנדשאו: יותר יהודים נמצאים ללא תנאים.
<בלאינך אנדשאו: אז בבקשה, תנו לי תשובה למה האחיות שלי וגם אחרים לא זכאים להיות פה בארץ.
שלי יחימוביץ': אוקיי, תודה.
שלי יחימוביץ': קנאו בילילין נמצא?
<קנאו בילילין: כן, נמצא, אבל כרגע אין לי אישור.
שלי יחימוביץ': אין לך אישור לדבר?
שלי יחימוביץ': רק נגיד שקנאו הוא רב סמל בקבע.
שלי יחימוביץ': איפה ההורים שלך נמצאים?
שלי יחימוביץ': באדיס או בגונדר?
<קנאו בילילין: לא, ההורים שלי פה.
שלי יחימוביץ': ההורים פה והאחים?
<קנאו בילילין: יש לי שתי אחיות באתיופיה.
שלי יחימוביץ': אוקיי, אז דברי את.
שלי יחימוביץ': את יכולה לדבר בשמו?
<זמנץ בילילין: כן, אני יכולה לדבר.
<זמנץ בילילין: יש לי שתי אחיות באתיופיה.
שלי יחימוביץ': את מדברת בשמך, לא בשמו?
<זמנץ בילילין: הוא אח שלי.
אברהם נגוסה: אבל מאד חשוב שתראו את המקרים שהם מאד - - -
שלי יחימוביץ': בסדר, אברהם נגוסה, אנחנו רואים בעיניים, תודה.
שלי יחימוביץ': לא צריך פרשנות.
אברהם נגוסה: אני רק אומר, הם כל הזמן אומרים ככה, אבל תסתכלו איזה סבל, שאנשים משרתים בצבא ההגנה לישראל והזכות הבסיסית - - -
שלי יחימוביץ': נגוסה, אין לנו זמן.
שלי יחימוביץ': אבל אנחנו רואים את זה לבד - - -
אברהם נגוסה: להיות עם האחים שלהם, לא.
שלי יחימוביץ': נגוסה, אני מבקשת.
אברהם נגוסה: אני רוצה שתסתכלו - - -
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, אני מבקשת לכבד את הוועדה הזאת.
שלי יחימוביץ': דיברת.
שלי יחימוביץ': המצלמות צילמו.
שלי יחימוביץ': אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, חושבים אותו דבר, רואים שמדובר כאן בשני אנשים שמשרתים בצה"ל, בעיניים, אנחנו לא צריכים פרשנות ברקע הדברים.
שלי יחימוביץ': ליבנו יוצא אליהם לבד.
אברהם נגוסה: לפקידים לא צריך פרשנות.
שלי יחימוביץ': תודה, חבר הכנסת נגוסה, תודה.
שלי יחימוביץ': תציגי את עמך.
<זמנץ בילילין: טוב, אני זמנץ בילילין, אני חיילת לוחמת בגדוד לביא.
<זמנץ בילילין: אמא שלי ואחותי יושבות מאחורי וזה אחי.
<זמנץ בילילין: אנחנו מחכים לאחיות שלנו 13 שנה.
<זמנץ בילילין: לא קיבלנו שום - - -
שלי יחימוביץ': זה אחיות שלכן או אחיות של אמא?
<זמנץ בילילין: האחיות שלנו.
<קנאו בילילין: שלנו.
<זמנץ בילילין: הבנות שם.
<זמנץ בילילין: הן נשואות, כל אחת עם שלושה ילדים.
<זמנץ בילילין: כשעלינו אמרו לנו הם יעלו, יעלו, כמו שאמרו לו.
<זמנץ בילילין: חודש-חודשיים, ככה הם יעלו ואנחנו מחכים.
<זמנץ בילילין: שולחים טפסים, מלא.
<זמנץ בילילין: אין אישור.
<זמנץ בילילין: זה לא שהם לא עלו בגלל שיש סיבה.
<זמנץ בילילין: לא, זה לא.
<זמנץ בילילין: הן יהודיות לכל דבר.
<זמנץ בילילין: אני לא מבינה למה אני צריכה להיתקע, להילחם כל יום בשביל האזרחים, בשביל המדינה שלי ואחרי זה לבוא ולהילחם מול המדינה.
<זמנץ בילילין: למה?
<זמנץ בילילין: כאילו, למה אני צריכה לראות את הסבל של אמא שלי ושל ההורים שלי, כשאני חוזרת מהבסיס ורואה את זה.
<זמנץ בילילין: למה המדינה לא יכולה לעזור לי?
<זמנץ בילילין: זה לא שאני אומרת שעכשיו אני עושה את הזכויות שלי ומגיע לי.
<זמנץ בילילין: אני עושה את החובות שלי ומגיע לי הזכויות שלי.
<זמנץ בילילין: פשוט זה המינימום.
<זמנץ בילילין: המקסימום שאתם יכולים לעשות, תעזרו לנו.
<זמנץ בילילין: תראי את אמא שלי, תראי.
<זמנץ בילילין: וגם אבא שלי, כאילו, אני לא מבינה מה הקטע.
<זמנץ בילילין: אנחנו מתקשרים למשרד הפנים.
<זמנץ בילילין: נכון, אומרים לי את לא צריכה להתקשר למשרד הפנים, תשלחי וזה.
<זמנץ בילילין: בסדר, שולחים, אבל זה לא שנתתם לנו תשובה – לא הם לא עולים כי ככה וככה.
<זמנץ בילילין: הן יהודיות, הן זכאיות, זו המדינה שלהן.
<זמנץ בילילין: זה הארץ שלהן.
<זמנץ בילילין: הן צריכות להיות מאוחדות עם המשפחה.
<זמנץ בילילין: אני לא צריכה להגיע למצב שבו אני לא יודעת איך האחיינים שלי נראים.
<זמנץ בילילין: יש שם סבל.
<זמנץ בילילין: הן סובלות.
<זמנץ בילילין: הן מגיעות למצב שבו אין להן מה לאכול.
<זמנץ בילילין: אבא שלי מרוויח 3,000 שקלים והוא צריך לכלכל אותנו, לכלכל אותן.
<זמנץ בילילין: אמא שלי לא עובדת.
שלי יחימוביץ': את עוד בסדיר או בקבע?
<זמנץ בילילין: אני בסדיר.
שלי יחימוביץ': ואחיך בקבע.
<זמנץ בילילין: ואחי בקבע.
<זמנץ בילילין: כל אחד נותן את הנשמה שלו למדינה, אז איפה?
שלי יחימוביץ': את צודקת במאה אחוז.
שלי יחימוביץ': אין לי אף מילה להגיד לך ואנחנו מזדהים איתך מאד מאד.
שלי יחימוביץ': זה פשוט בלתי סביר ולא הגיוני ששניכם יושבים כאן, אזרחים ישראלים שמשרתים בצה"ל, עם ההורים שלכם והאחיות שלכם נמצאות באדיס ולא עולות לישראל.
שלי יחימוביץ': מי שיושב כאן יצטרך לתת לך תשובות על הדברים האלה.
שלי יחימוביץ': עוד דובר אחד לפני התשובות, הרב יפת אלמו, בבקשה.
<אלמו יפת: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': אתה חזרת מאתיופיה לפני כמה שבועות.
<אלמו יפת: נכון, חזרתי מאתיופיה.
<אלמו יפת: לפני כן, אני מאד מודה לך על האפשרות הזאת להביא את הנושא הזה על השולחן לדיון, שזו הממשלה המתעלמת ביותר שיש לנו.
<אלמו יפת: אני כתבתי למבקר המדינה מכתב בשנת 2011 ועד עכשיו – אמנם משרד המבקר כתבו לי שמשרד הפנים יענה.
<אלמו יפת: כתבו למשרד הפנים העתק, עד עכשיו לא ענו.
<אלמו יפת: תארו לעצמכם, יותר מ-8,000 אנשים שנמצאים בגונדר, שהייתי שם והתפללתי איתם.
<אלמו יפת: ראיתי אותם, בכיתי איתם.
<אלמו יפת: אני באמת רוצה להגיד לכם – כל מי שנמצא כאן – תגידו, מה רוצה מדינת ישראל מהקהילה של יוצאי אתיופיה.
<אלמו יפת: אני רוצה לשים על השולחן: האם באמת אתם מאמינים שאנחנו יהודים או שאתם מתעלמים – שלא יהודים, כאלה שזה שחורים שאינם יהודים.
<אלמו יפת: אין דבר כזה, אפליה ענקית שהולכת כאן.
<אלמו יפת: איפה האמת?
<אלמו יפת: לא ברוסיה, לא באירופה, באף מקום.
<אלמו יפת: מדינת ישראל שולחת שליחים ועושה את המאמץ המקסימאלי להביא אותם ולשכנע אותם שיבואו.
<אלמו יפת: לנו לא.
<אלמו יפת: עוד דבר שמאד חשוב לי.
<אלמו יפת: משרד הפנים סגור מסוגר בפני קהילת יוצאי אתיופיה.
<אלמו יפת: אין קבלת קהל.
<אלמו יפת: מאז שבאתי רציתי לבדוק, להיכנס ולהביא את הנושא הזה.
<אלמו יפת: לא פותחים את המשרד.
<אלמו יפת: למה?
<אלמו יפת: מה עשינו?
<אלמו יפת: מה פשענו?
<אלמו יפת: בגלל שהעניין הוא של שחורים?
<אלמו יפת: איפה הפשע?
<אלמו יפת: ואני רוצה שהאנשים שהם בני אדם כמו כולם, בני אדם כאן, אני רוצה שישאלו את השאלה האמיתית, הפנימית: האם באמת מאמינים שאנחנו נהיה כאן?
<אלמו יפת: אני רוצה לפנות גם לשר אריה דרעי, שהקים את ש"ס להילחם נגד האפליה והיום אריה דרעי שר הפנים.
<אלמו יפת: למה הוא סוגר בפנינו את המשרד שלו, להיכנס ולהביא את הנושא הזה?
<אלמו יפת: אני קורא אל אריה דרעי בשם הקהילה של יוצאי אתיופיה, מצד אחד מכובע של רב, מצד שני מכובע של נלחם כביכול בנושא של אפליה.
<אלמו יפת: למה המשרד סגור היום בפנינו?
<אלמו יפת: למה אין קבלת קהל?
<אלמו יפת: למה אנחנו לא יכולים להביא את הנושא מולם, מול גורמים שונים?
שלי יחימוביץ': יפת, משפט אחרון.
<אלמו יפת: האימא הזו – תסתכלו – גם מצד אבא שלה וגם מצד אמא שלה היא יהודייה לחלוטין.
<אלמו יפת: היא 17 מחכה לילדים שלה והילדים שלה שם בוכים.
<אלמו יפת: נפגשתי איתם.
<אלמו יפת: ראיתי אותם.
<אלמו יפת: הם בוכים.
<אלמו יפת: אנשים שנולדו בגונדר, 20 שנה לא נותנים להם והילדים בוכים.
<אלמו יפת: ישבתי איתם.
<אלמו יפת: אני יושב שבאמצע ואני שומע את הילדים האלה.
<אלמו יפת: איך זה מדינה יהודית, מדינה דמוקרטית, מערבית, איך היא מתעלמת מהנושא הזה?
שלי יחימוביץ': יפת, תודה רבה.
<אלמו יפת: זה פשוט מפוצץ אותי.
<אלמו יפת: כל כך מפוצץ אותי.
<אלמו יפת: גם המספר שאמרו – 1,000, 2,000 – זה לא נכון.
<אלמו יפת: יש לנו יותר מ-10,000 אנשים שחייבים לבוא.
<אלמו יפת: אנחנו אנשים שווי זכויות, לא נוותר על זה ונילחם עד הסוף.
שלי יחימוביץ': יפת, יפת, משפט אחרון.
<אלמו יפת: אם יש צורך נסגור גם את הכבישים.
<אלמו יפת: נעשה הכל.
<אלמו יפת: זו אפליה גזענית.
שלי יחימוביץ': יפת, תודה.
שלי יחימוביץ': דיברת מאד יפה, תודה.
שלי יחימוביץ': עכשיו סבב תשובות.
אברהם נגוסה: גברתי יושבת הראש, אני רוצה להגיד משפט אחד.
אברהם נגוסה: כל המקרים האלה שהוצגו פה, הקריטריון - - -
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, אני מבקשת.
אברהם נגוסה: לא פותר את זה, אלא אם כן - - -
שלי יחימוביץ': אבל אתה דיברת כבר.
אברהם נגוסה: לא, אני מבקש שראש מינהל האוכלוסין יתקן את המכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה, לפחות מ-1,000 ל-2,000, לפני שהוא בא לממשלה.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, תודה רבה.
אברהם נגוסה: יש זמן לתקן את המכתב הזה.
שלי יחימוביץ': נגוסה, די.
אברהם נגוסה: זו הבקשה שלי, שזו תהיה ההחלטה.
שלי יחימוביץ': אתה לא פייר.
שלי יחימוביץ': בבקשה, פרופסור מור יוסף, מנכ"ל משרד הפנים.
שלי יחימוביץ': עלו כאן כמה דברים גם מחברי הכנסת, גם מהדוברים כאן, אם אתה יכול להשיב להם.
שלי יחימוביץ': מה אתה משיב לצמד האחים האלה ולאמא שלהם, שהאחיות שלהם נמצאות במחנה המתנה באדיס.
<שלמה מור יוסף: אני כבר למדתי שמול מקרים פרטניים זה חסר טעם בדיון כזה להתייחס.
<שלמה מור יוסף: אז אני מאד מעריך - - -
שלי יחימוביץ': כן, אם כי רק הערה קטנה.
שלי יחימוביץ': כשאנחנו מדברים על מספרים גדולים, בתוך המספרים הגדולים האלה יש בני אדם מאחוריהם.
שלי יחימוביץ': הנה בני אדם.
<שלמה מור יוסף: בגלל זה אני פה.
<שלמה מור יוסף: אני ויפת טיפלנו בחולים רבים ביחד.
<אלמו יפת: כן, נכון מאד.
<שלמה מור יוסף: הוא אח בכיר בהדסה ואנחנו יודעים לטפל באנשים.
שלי יחימוביץ': נכון, ויושב ראש ועד ו - - - האחיות והאחים.
<שלמה מור יוסף: והטיפול באנשים זה מה שאנחנו עושים.
שלי יחימוביץ': אז אתם מכירים מהדסה, בקיצור.
<שלמה מור יוסף: כן, במקרה הזה.
שלי יחימוביץ': ואם מישהו כאן לא מרגיש טוב, יש לו גם רופא וגם אח.
<שלמה מור יוסף: תראו, בצורה יותר רצינית.
<שלמה מור יוסף: אני חצי שנה בתפקיד, יש לי כתפיים רחבות, מתעסקים בעוד כמה נושאים, אבל עובדי רשות האוכלוסין וההגירה הם לא גזעניים ואף אחד לא יאשים אותם בגזענות ומי שרוצה להאשים בגזענות, שילך לממשלה ויאשים שם את מי שהוא רוצה.
<שלמה מור יוסף: את העובדים שלנו לא יאשימו בגזענות.
<שלמה מור יוסף: כשבאים עולי ברית המועצות אנחנו שונאים רוסים.
<שלמה מור יוסף: כשבאים עולי אתיופיה אנחנו שונאים שחורים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו לא שונאים אף אחד.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מטפלים בכולם לפי החלטות הממשלה, הכנסת ובית המשפט העליון.
<שלמה מור יוסף: ומי שלא נוח לו עם זה, שילך לשם.
<שלמה מור יוסף: שלא יזרוק את זה עלינו.
<שלמה מור יוסף: הממשלה החליטה שיעלו 1,300, עלו 1,300.
<שלמה מור יוסף: לא אחד פחות.
<שלמה מור יוסף: ויותר מהר ממה שהממשלה הכתיבה לנו.
שלי יחימוביץ': לא, זה לא - - -
אברהם נגוסה: אבל עכשיו ההחלטה תלויה בכך.
אברהם נגוסה: למה קבעתם 1,000?
<שלמה מור יוסף: עכשיו תן לי לענות.
<שלמה מור יוסף: אני שמעתי את השאלות.
<שלמה מור יוסף: שמעתי את השאלות.
שלי יחימוביץ': אגב, פרופסור מור יוסף, אני חושבת שכשיש פה טענות, הטענות הן לא אליך או אל הפקידים במשרד הפנים.
שלי יחימוביץ': הטענות הן אל קובעי המדיניות.
<שלמה מור יוסף: כן, בסדר, אז רציתי - - -
שלי יחימוביץ': וקובעי המדיניות הם השרים ולכן בעצם מה שאני שומעת ממך מבין הדברים, שמי שקבע את המספר 1,000 זה הפקידות שבדקה את מספר מי שכדאי להעלות אותם - - -
<שלמה מור יוסף: לא, לא, לא.
שלי יחימוביץ': או נמצאו מתאימים, אלא זאת החלטה של משרד הפנים.
<שלמה מור יוסף: לא התייחסתי למספר, לא.
<שלמה מור יוסף: שר הפנים תומך במהלך.
<שלמה מור יוסף: הוא היה מאד מצפה ששרת הקליטה גם תצטרף למהלך.
<שלמה מור יוסף: לגבי השאלה - - -
שלי יחימוביץ': והיא לא מצטרפת?
אברהם נגוסה: לא, היא לא רלבנטית.
אברהם נגוסה: סליחה, אל תזרקו עכשיו למקום לא נכון.
אברהם נגוסה: היא לא רלבנטית.
אברהם נגוסה: היא מקבלת את מי שמגיע לפה.
<שלמה מור יוסף: אז עכשיו אני אענה.
שלי יחימוביץ': תיכף אם יהיה לנו זמן נדבר גם על הקבלה פה.
<שלמה מור יוסף: אז עכשיו אני אגיד מילה אחת.
<שלמה מור יוסף: תראו, לא אני קבעתי את זה, בטח לא עובדי משרד הפנים קבעו את זה, שהם יעלו דרך חוק הכניסה לישראל.
<שלמה מור יוסף: חוק השבות לא דורש החלטות ממשלה, הוא דורש - - -
<זמנץ בילילין: נכון, אז למה יש פה אנשים שמחכים לאחיות שלהן?
<שלמה מור יוסף: שנייה, אז אם אתה זכאי חוק השבות, אתה בא, דופק בדלת ונכנס.
<שלמה מור יוסף: העניין הוא שיש פה דיון שלם, שאני לא אפתח אותו פה, כי אני לא בקיא בזה, לגבי מידת – אני אשתמש במילים הכי עדינות – היהדות.
<שלמה מור יוסף: האם הם מחויבים בגיור או לא מחויבים בגיור.
<שלמה מור יוסף: האם הם עומדים בקריטריונים של חוק השבות או של זכאי חוק השבות.
<שלמה מור יוסף: מדינת ישראל נכון לעכשיו, כל הגופים הרלבנטיים, לא משרד הפנים, החליטו שהם לא יכולים לא לעלות לא לפי חוק השבות והם לא זכאי חוק השבות לפי הדורות.
<קריאה: אז איך אנחנו עלינו?
אברהם נגוסה: בואו נעשה ככה - - -
אברהם נגוסה: אל תתנו להם תירוץ.
אברהם נגוסה: אני עושה את ביצוע החלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: הם רוצים לברוח.
שלי יחימוביץ': תקשיב, אני אוציא אותך מהישיבה, ברצינות.
שלי יחימוביץ': אנחנו רוצים לפתור פה בעיה, אנחנו רוצים להתקדם לפחות בצעד אחד ולהביא איזו שהיא תועלת לאנשים שיושבים פה ואתה מפריע עכשיו.
שלי יחימוביץ': לא, אני מבקשת שתפסיק ותאפשר לפרופסור מור יוסף לדבר.
<שלמה מור יוסף: אז זה ברמה הכללית.
<שלמה מור יוסף: אז אמרו אוקיי, מעכשיו – והתייחס לזה חבר הכנסת בר-לב – שמדובר פה על מכסות.
<שלמה מור יוסף: כן, משנת 2000 מתעסקים פה במכסות.
<שלמה מור יוסף: אז זה יכול להיות יותר טוב ויכול להיות פחות טוב.
<שלמה מור יוסף: זה היו ממשלות מסוגים שונים, מארגונים שונים.
<שלמה מור יוסף: זה מקומם כל אחד, אבל מכיוון שאני מניח יש לזה נגזרת תקציבית, אז זה חלק מהדיונים.
<שלמה מור יוסף: ולא סתם זה בא לדיוני התקציב ולא סתם התקציב הקודם - - -
עמר בר-לב: ממתי עלייה לישראל הייתה נגזרת תקציבית?
<שלמה מור יוסף: ולא סתם התקציב הקודם לא עבר כמעט בגלל הנושא הזה.
עמר בר-לב: בשנות ה-50 היה תקציב?
שלי יחימוביץ': עמר, בבקשה.