GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורן פרלסמן: גם במיטות הכלליות נתנו תעדוף לפריפריה.
<אורן פרלסמן: אמנם ייקח זמן עד שהפרופורציה ביחס לאוכלוסייה תגיע להיות זהה למרכז, אבל אנחנו מצמצמים את הפערים גם מעורבים באחריות.
<אורן פרלסמן: תקני ההתמחות שיוקצו לשנים הקרובות יינתן תעדוף לשיקום בפוריה על מנת שכשיוקם מרכז השיקום יהיו רופאים מוכשרים.
<אורן פרלסמן: כמו שצוין פה, מיליארד ש"ח לפסיכיאטריה, עוד כמיליון שקל בשנה לשיפוץ חדרי מיון ומחלקות פנימיות.
<אבי בן זקן: 100 מיליון.
<אורן פרלסמן: 100 מיליון, כן.
<אורן פרלסמן: שזה כולל גם את בתי החולים בצפון, גם בדרום.
<אורן פרלסמן: המשרד לא שוקט על שמריו.
<אורן פרלסמן: אין ספק שיש לנו דרך ארוכה ואנחנו לא יכולים לנוח בשקט, אבל המשרד כן פועל רבות.
<אורן פרלסמן: אם זה מרכז שיקום שמקדמים עכשיו בכרמיאל, מרכז נוסף בנצרת בתוך בית חולים גריאטרי - - -
<דן בנטל: גם זה נראה לי מתרומות.
<דן בנטל: עיזבון הלנברג המפורסם.
<דן בנטל: גם זה מתרומות.
<אורן פרלסמן: זהו.
<אורן פרלסמן: תודה על האפשרות להשאיר כאן דברים.
שלי יחימוביץ': טוב, אני מסכמת.
שלי יחימוביץ': קודם כול יש כאן את הסוגיה העקרונית והמוסרית והממלכתית ויש את הסוגיה הספציפית שהן כמובן קשורות זו בזו.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאני כן אבטא כאן בוודאי את עמדת חברי הכנסת שנמצאים כאן ונמצאו כאן במהלך הדיון, שעצם המצ'ינג וההבניה שלו בתוך תקציבי המדינה ובתוך תקצוב מטרות לאומיות זה עניין קלוקל שמנציח את האי-שוויון בצורה ברוטלית ובאופן הכי - - - והכי קל להסבר בעולם, מי שיש לו יותר מקבל יותר ומי שיש לו פחות מקבל פחות, שזה דבר בלתי סביר לחלוטין, ולכן אנחנו רואים הזנחה מתמשכת של פרויקטים חיוניים בפריפריה בין אם בתחום הבריאות, בין אם בתחום הרווחה, בין אם בתחום החינוך ועוד כהנה וכהנה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים על כך דיון מתמשך פה בוועדה, ואני לא מתכוונת כמובן להרפות מהנושא הזה.
שלי יחימוביץ': לשיטתי, סוגיית המצ'ינג היא פסולה והיא צריכה לעבור מן העולם, אבל אנחנו חיים בתוך מציאות מסוימת ואנחנו לא מדברים רק על פתרונות אוטופיים ואידאולוגיים אלא אנחנו באמת באמת רוצים לעזור לכם.
שלי יחימוביץ': לכן, אני חושבת ששמענו כאן ממשרד הבריאות הצהרות מאוד מחייבות לגבי מחויבות לפרויקט הזה, לרבות, לצערי הרב, אבל גם לשמחתי בהקשר שלכם, נכונות להירתם גם לצד של התרומות במצ'ינג.
שלי יחימוביץ': לכן אני לא אסכם את הישיבה הזאת בשום action item או פעילות לביצוע משלנו, אבל אני כן רוצה לומר לך שאנחנו עומדים לרשותכם, ואם אתם חשים בעיכוב בפרויקט הזה אתם מוזמנים לחזור ולפנות אלינו ואנחנו שוב נכנס את השולחן הזה ואולי אף שולחן בכיר יותר כדי לדאוג לזה שלא יהיה עיכוב ולו ביום אחד בפרויקט הכל-כך חשוב הזה לטובת הצפון.
שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים את הדיון היום על הנושא הישן והלא חדש, והוא העסקת מורי קבלן במערכת החינוך.
שלי יחימוביץ': למרות מאמצינו המתמשכים על פני שנים ולמרות הבטחות של שרי חינוך למיניהם שהם ישימו קץ לתופעה הזו, בפועל, בסופו של דבר, אנחנו רואים עלייה במספר מורים המועסקים במערכת החינוך שלא באמצעות משרד החינוך.
שלי יחימוביץ': אנחנו כן, אני חייבת לציין, רואים שיפור מה בתנאי ההעסקה של המורים שמועסקים באמצעות "קרן קרב", היל"ה ועוד שאר מרעין בישין, אבל המספר הולך וגדל.
שלי יחימוביץ': ועל פי הנתונים של "הקואליציה להעסקה ישירה" מדובר על 27,000 מורים שאינם מועסקים ישירות במערכת החינוך.
שלי יחימוביץ': אנחנו נפתח תחילה בדוח המבקר.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת מכם להיות תמציתיים ואני אגיד למה.
שלי יחימוביץ': בעיקר כיוון שהדוח הזה, למרות המאמצים הגדולים שעשו אנשי משרד מבקר המדינה, הם בסופו של דבר נאלצו לבוא בנעליו של משרד החינוך והגיעו בעצם עם אפס יכולת לקבל את המידע, שהוא כל כך דרוש בכלל כדי להתחיל לטפל בתופעה.
שלי יחימוביץ': וזאת אחת הסוגיות.
שלי יחימוביץ': שלום חבר הכנסת לשעבר, שמעון אוחיון, היית שותף מלא לניסיונות לשפר את מצבם של עובדי הקבלן ולשים קץ לתופעה.
שלי יחימוביץ': אותו מידע שבכוונה תחילה, להערכתי, מערכת החינוך מסרבת לראות אותו ומסרבת לבחון אותו ולעקוב אחריו, אותו היעדר מידע יוצר גם קשיים, מן הסתם למבקר המדינה, אבל עשיתם כמיטב יכולתכם, אז ספרו לנו מה מצאתם.
שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על דוח מ-2015?
<מיכל לילך מבורך: כן, דוח שהתפרסם במאי 2015.
<מיכל לילך מבורך: אני נותנת לך, איזי, להגיד כמה דברים עקרוניים שאנחנו ראינו ואני מצטרפת, רוצה לחזק את מה שאמרת, גבירתי יושבת הראש, בנוגע לנתונים.
<מיכל לילך מבורך: אחד הדברים הכי משמעותיים, הכלי הבסיסי שאנחנו צריכים להשתמש בו, מלבד הנורמות כמובן שעומדות לרשותנו, זה הנתונים שיש לגופים המבוקרים.
<מיכל לילך מבורך: ובמקרה הזה, כמו במקרים אחרים שנוגעים למשרד החינוך, יש קושי גדול מאוד לקבל נתונים.
<מיכל לילך מבורך: היכולת של המשרד לרכז נתונים, לאסוף אותם, משפיעה גם עלינו ועל היכולת שלנו לבצע את הדוח.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם זה חוסר יכולת, זה חוסר רצון.
שלי יחימוביץ': אם היה נכנס עכשיו שר החינוך ואומר: אני רוצה לדעת מי, לא כמה, אלא מי המורים, אני רוצה לראות את רשימת המורים שמועסקים באמצעות חברות כוח אדם למיניהן, הוא היה מקבל את זה.
<מיכל לילך מבורך: אני מסכימה איתך לחלוטין וזאת בעיה, בעיה גדולה מבחינתנו.
<מיכל לילך מבורך: האם זה נובע מיכולת, רצון, השקעה, והאם הדבר הזה נמצא על שולחן הדיונים של הנהלת משרד החינוך?
<מיכל לילך מבורך: זאת שאלה שאני לא יודעת לתת עליה את התשובה.
<מיכל לילך מבורך: מאיפה זה מגיע אני לא יודעת, אני יודעת רק שבשורה התחתונה, קיים קושי גדול לקבל נתונים מרוכזים מהמשרד.
<מיכל לילך מבורך: האמת היא שזה מופיע במשרד החינוך, יש עוד כמה גופים כאלה שמאוד קשה לקבל מהם נתונים.
<מיכל לילך מבורך: במקרה הזה לא הייתה לנו ברירה ואספנו את הנתונים בעצמנו.
<מיכל לילך מבורך: מה שהיה צריך לעשות המשרד עשינו אנחנו.
<מיכל לילך מבורך: איזי יציג את עיקר הדברים.
<איזי טנקמן: כן, בוקר טוב.
<איזי טנקמן: אנחנו נתחיל משני תקנים חשובים שלמעשה קבע משרד החינוך בנוגע להעסקתם של עובדי הוראה על ידי גופים מתווכים.
<איזי טנקמן: התקן הראשון, שרק מורים שמועסקים בהעסקה ישירה, אלה יורשו ללמד את מקצועות הליבה בבתי הספר.
<איזי טנקמן: על אף זאת, אלה שבכל זאת מועסקים אמורים לזכות בתנאי העסקה המקבילים לנקבע בהסכמי מסגרת עם ארגוני העובדים.
<איזי טנקמן: כיוון שאכן, ונשמח לקבל עדכון ממשרד החינוך, הייתה קיימת בעיה חמורה של איסוף מידע על ידי המשרד, לא היו נתונים מבוססים, מה שיכולנו אכן לעשות זה לגבי המורים בהעסקה בלתי ישירה המלמדים מקצועות ליבה בבתי הספר היסודיים, כלומר, שהם בבעלות משרד החינוך, הם עובדי משרד החינוך, ועל בסיס נתונים פנימיים של משרד החינוך, אמדנו אז ואני מדבר על שנת 2014, את מספרם בכ-4,000, שייצגו אז כ - - -
שלי יחימוביץ': אתה מדבר רק על בתי ספר יסודיים.
<איזי טנקמן: בתי ספר יסודיים, שהיוו כ-7% מכוח העבודה, מהמורים, והם לימדו כ-12% מתשומות - - -
שלי יחימוביץ': אתה מדבר רק על מקצועות הליבה.
<איזי טנקמן: על מקצועות הליבה, אכן כן.
שלי יחימוביץ': לא בדקתם את היל"ה בעצם.
<איזי טנקמן: נכון, כיוון - - -
שלי יחימוביץ': את "יובל חינוך", אגב, בדקתם?
<איזי טנקמן: כן, ולזה אני אגיע עוד דקה.
שלי יחימוביץ': ואת עמותות ההורים של בתי הספר הדמוקרטיים, האנתרופוסופיים וכן הלאה?
<איזי טנקמן: תראי, מספר גורמים מממנים שעות תוספתיות על אלו שבשעות התקן במקצועות הליבה.
<איזי טנקמן: יש את הרשויות המקומיות, הן מממנות כרבע מאותן השעות התוספתיות.
<איזי טנקמן: עמותות ההורים כ-9% ויש עוד גורמים, אני תיכף אגיד - - -
שלי יחימוביץ': טוב, ברור שאנחנו מדברים על 4,000 מתוך כ-27,000 שאנחנו יודעים עליהם, אבל גם על ה-4,000 האלה, תנו לנו איזשהן תובנות.
שלי יחימוביץ': מה המשמעויות של זה גם כלפי המורים, גם כלפי מערכת החינוך הארצית והמסקנות המרכזיות.
<איזי טנקמן: לגבי אותם 4,000 אני מציג כמה מסקנות, הן מתייחסות לעובדי הוראה בהעסקה בלתי ישירה בחטיבות העליונות, שהן לרוב בבעלות של רשויות מקומיות.
<איזי טנקמן: אנחנו זיהינו פגיעה בשוויון, כיוון שמצאנו מתאם שלילי אגרסיבי בין מספר השעות הניתנות לבין המדרג הסוציואקונומי של אותן רשויות מקומיות שבהן ניתנות - - -
שלי יחימוביץ': כלומר, ככל שהרשות מבוססת יותר, כך יש יותר שעות לימוד.
<איזי טנקמן: בהחלט כן.
<איזי טנקמן: את יכולה גם כמובן להמשיך, באותם מקומות שההורים יכולים לממן את אותן השעות ניכרת אותה הפגיעה בשוויון.
<איזי טנקמן: ישנה פגיעה אפשרית או פגיעה ממשית ביכולת הפיקוח של המשרד על ההסמכה ועל הכישורים ועל הניסיון של אותם המורים, כיוון שחלק לא מבוטל מהמורים אינם מוכרים על ידי המערכת.
<איזי טנקמן: במקומות שבדקנו כ-40% היו עובדי מערכת שמוכרים והיו בפיקוח של משרד החינוך.
<איזי טנקמן: כ-60% היו עובדים ושוב, אני חוזר, שהמערכת לא הכירה ולא הייתה יכולה לסנן ולעמוד על - - -
שלי יחימוביץ': לא ידעה על קיומם בכלל.
<איזי טנקמן: ואפילו אם היא ידעה היא לא הפעילה את אותו מערך של סינון ושל קליטה ופיקוח על המורים ועל טיב ההוראה מן הסתם.
<איזי טנקמן: זו פגיעה שנייה ואם כך, יש גם חשש מפגיעה באיכות ההוראה.
<איזי טנקמן: בנושא הנוסף והאחרון התייחסנו לתנאי ההעסקה.
<איזי טנקמן: אנחנו מצאנו שיש פגיעה בביטחון התעסוקתי של אותם המורים.
<איזי טנקמן: אנחנו בדקנו במספר מקומות, במספר רשויות מקומיות, גם בבתי הספר היסודיים וגם בחטיבות העליונות, בתל אביב, ירושלים, ראשון לציון ורמת גן.
<איזי טנקמן: מצאנו שונוּת עצומה בתנאי העסקתם במונחים של שכר שעתי, של תקופת העסקה, של אופן קביעת הסולם לפיו משולם השכר.
<איזי טנקמן: שוב, לכן יש פה פגיעה גם בשוויון וגם באותו ביטחון תעסוקתי.
<איזי טנקמן: מורים כאלה הועסקו לתקופות שונות ולתקופות קצרות.
<איזי טנקמן: לכן אנחנו ביקשנו בהמלצות שהמשרד בסך הכול יְישם את - - -
שלי יחימוביץ': שיחשוף נתונים בתור התחלה, כן?
<איזי טנקמן: יאסוף נתונים, ימפה.
<איזי טנקמן: לא רק בבתי הספר שבבעלות המשרד, אלא ינסה לתכלל את התמונה ולראות גם את התשומות שמגיעות מבעלויות שונות ברשויות מקומיות ויתחשב גם באותן תשומות כדי להקצות את המשאבים, במסגרת המדיניות של תקצוב דיפרנציאלי.
<איזי טנקמן: אם זה קרה זה נשמע, אני ניזון - - -
שלי יחימוביץ': סליחה, אני רוצה להיות קונקרטית.
שלי יחימוביץ': אתה קיבלת דווח על תיקון ליקויים?
<איזי טנקמן: אנחנו קיבלנו בימים האחרונים דיווח על תיקון ליקויים.
<איזי טנקמן: אנחנו לא בדקנו - - -
שלי יחימוביץ': מה זה בימים האחרונים?
שלי יחימוביץ': ברגע שהישיבה הזאת נכתבה בלו"ז?
<איזי טנקמן: נאמר שכן.
שלי יחימוביץ': כן, זה מסוג הדברים הפלאיים שקורים כשכתוב בלו"ז שיש דיון.
<איזי טנקמן: לפני כן אכן לא קיבלנו דיווח יזום ממשרד החינוך.
שלי יחימוביץ': ממאי 2015 עד לשבוע שעבר לא קיבלתם דיווח על תיקון ליקויים?
<איזי טנקמן: למיטב בדיקתי.
שלי יחימוביץ': טוב, אז קודם כל אנחנו מברכים על כך שמשרד החינוך העביר את הנתונים בשבוע שעבר - - -
<מיכל לילך מבורך: על פי חוק המבוקר חייב להעביר.
שלי יחימוביץ': ברור, כן, אנחנו פה נמצאים בוועדה שיש חוקים נוספים על החוקים הקיימים בוועדות אחרות ויש חובת דיווח.
<איזי טנקמן: אני מציע שנשמע מה נעשה ואז אולי נתייחס.
שלי יחימוביץ': אנחנו נשמע את נציגי המורים ונשמע את חברי הכנסת ואז נשמע מהם הנתונים החדשים שיש בידי משרד החינוך וכן הלאה.
יוסי יונה: גבירתי, את יודעת מהי הבעיה שאנחנו מתמודדים אתה כאן ואת פתחת ואמרת, בצדק רב, לגבי היכולת והרצון.
יוסי יונה: אני באופן אישי לא מצפה שתהיה עבודה שיטתית מצדו של משרד החינוך כי משרד החינוך גם משקף מגמה שקיימת בכלל בארצנו היקרה.
יוסי יונה: ורק היה דוח לפני מספר ימים, התפרסמו ממצאים של דוח, שבעצם חל גידול מאוד משמעותי בהעסקתם של עובדי קבלן במגזר הציבורי ועל ידי המדינה.
יוסי יונה: זו המציאות שבתוכה אנחנו פועלים ואני לא חושב שפה אני חושד בכשרים, שלמעשה משרד החינוך דווקא מעודד את התופעה הזו, של להכניס או לאפשר כניסתם של עובדים שלא באמצעות העסקה ישירה.
יוסי יונה: אחת הנקודות המרכזיות שאנחנו צריכים לומר, כולנו יודעים אותן, אבל חשוב לציין אותן, היא לחשוב על מורים ומורות שמועסקים במערכת החינוך כאשר החרב הזו של הפיטורין מתנופפת מעל הראש שלהם, כאשר אין להם את הביטחון התעסוקתי, כאשר יש פגיעה בתנאים הסוציאליים הבסיסיים שלהם.
יוסי יונה: ממורים כאלה אנחנו מבקשים, בידם אנחנו מפקידים את עתידם של תלמידי ישראל.
יוסי יונה: בהמון מקרים, גבירתי היושבת ראש, דווקא במקרי קצה שבהם תלמידים נדרשים לתשומת לב הכי הכי אינטנסיבית הייתי אומר, הכי אוהבת, הכי חמה, דווקא שם משרד החינוך מתנער מן האחריות שלו ומעביר את האחריות החינוכית לכל מיני זכיינים כאלה ואחרים, כמו במקרה של היל"ה, כמו במקרה של "קדימה מדע" ועוד מקרים אחרים.
יוסי יונה: התופעה מקוממת ואנחנו חוזרים ודנים ודשים בסוגיה הזו ומשרד החינוך מפגין לטעמי אדישות, אפילו חוסר אכפתיות, ינבחו הכלבים והשיירה עוברת.
יוסי יונה: ואני תוהה, יחד עם כל האנשים שיושבים פה מסביב לשולחן, מהו הצעד האופרטיבי הבא שאנחנו יכולים לקדם, כדי שלא נבוא שוב ושוב ונדבר על התופעה המבישה הזו והנה, משרד החינוך לא עושה דבר.
יוסי יונה: אני הנחתי הצעת חוק שאתָה ביקשת לקדם.
יוסי יונה: אני חידשתי את העבודה עליה ואנחנו לא מתקדמים.
יוסי יונה: דבר נוסף שניסינו לעשות הוא לפחות ליצור מצב שבו ישנם מקרים שבהם זכיינים מקבלים לידם תחום כזה או אחר וביקשנו, במקרה שזה עובדי קבלן, שהיה והזכיין משתנה, לא להבטיח אפילו העסקה ישירה, שיישמרו אותן זכויות ועל כך גם קיימת התנגדות.
יוסי יונה: אז אני מפה קורא, למי שאת יודעת, יכול באמת לשתף פעולה איתנו, כולנו כאן, כדי לקדם לפחות הצעות חוק שכאלה מינימליות, שיכולות, אם לא לעצור אז לפחות למתן את התופעה המבישה הזאת.
שלי יחימוביץ': תודה יוסי.
סעיד אלחרומי: בוקר טוב, גבירתי היושבת ראש.
סעיד אלחרומי: חברי יוסי, אני חושב שהוא שם את הדגש על הנקודות הבעייתיות והקשות בנושא חמור זה.
סעיד אלחרומי: אנחנו בעצם מפריטים את מערכת החינוך, מפריטים את הדבר הבסיסי ביותר, את השירות הבסיסי ביותר שצריך לספק לאזרח ולילדים שלנו.
סעיד אלחרומי: שלוש נקודות שאני חושב שצריך לשים עליהן את הדגש.
סעיד אלחרומי: אל"ף, איכות ההוראה.
סעיד אלחרומי: ממשק היחסים בין אנשי הפיקוח, בין המשרד ואנשים שפועלים בשטח מטעם משרד החינוך, לבין עובדי הקבלן ומורי הקבלן, וצר לי להגיד את זה, כי אני מורה לשעבר משך תשע שנים וזה דבר חמור בעיניי, הוא לא פשוט ואי אפשר לפקח.
סעיד אלחרומי: אפשרות הפיקוח של משרד החינוך ושל הגופים הרלבנטיים שם, ודרך אגב, קראתי שזה גם במקצועות ליבה ואחר כך באים בטענות על מקצועות הליבה, שיש לנו בעיות של הילדים בכלל בנושאים האלה.
סעיד אלחרומי: הדבר השני הוא הפגיעה בתנאי ההעסקה.
סעיד אלחרומי: אלה מורים שבעצם חשופים, ואני אקרא לזה להתעללות מהקבלנים השונים.
סעיד אלחרומי: אפילו במעבר בין קבלן אחד לשני אין שמירה על הזכויות וזה חמור.
סעיד אלחרומי: הדבר השלישי והחמור מאוד בעיניי, הוא הבדלי המעמדות.
סעיד אלחרומי: מי שיש לו כסף יותר משקיע ובעצם משקיע את הכסף, משקיע בהוראה, הוא יכול להביא את המורים הטובים, הוא יכול לשלם יותר והפריפריה, גם בדרום וגם בצפון, נשארת מאחור.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין בצער שבכנסות קודמות זה היה מאבק משותף וחוצה מפלגות, כי באמת אין כאן סוגיית - - - אולי עצם הנושא העקרוני של הפרטות או לא הפרטות הוא נושא שנוי במחלוקת כלכלית אידיאולוגית, אבל - - -
<משה פריאל: שנולד בחטא, לדעתי.
שלי יחימוביץ': זו נקודת המוצא שלנו בישיבה הזאת, אין פה - - - לברר את השקפתנו בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': אני כבר לפני עשר שנים הזמנתי דוח מהממ"מ, שהיה דוח ראשוני בסוגיה הזאת והצביע על הבעיה, והיינו בטוחים שהעובדה שאנחנו מציפים אותה כבר תביא לפתרונה.
שלי יחימוביץ': אחר כך, כשחבר הכנסת לשעבר שמעון אוחיון מהליכוד, הצטרף למאבק הזה בכל הכוח, חשבתי שאנחנו רואים את ימות המשיח, כי הנה באמת יש כאן שילוב ידיים בלי הבדלי - - -
שמעון אוחיון: זו הפעם הראשונה שהצליחו להעביר את זה גם בוועדת שרים ובקריאה טרומית.
שלי יחימוביץ': נכון, ולא רק אז אלא שפעמי המשיח נשמעו כי שר החינוך דאז, שי פירון, הודיע שתוך שנתיים לא יהיו מורי קבלן במערכת.
שלי יחימוביץ': אנחנו התחלנו לבדוק את שעון החול שהלך ואזל, והוא אזל ולא קרה שום דבר.
שלי יחימוביץ': שמעון, בבקשה, בוא תאמר כמה דברים על הנושא.
שמעון אוחיון: קודם כל תודה רבה וטוב שזה לא יְרד מסדר היום.
שמעון אוחיון: תראו, אני עדיין חוזר על אותה אמירה שאני כל הזמן חוזר עליה, עשרים פעם, בכל הזדמנות והזדמנות.
שמעון אוחיון: ההשקעה הטובה ביותר מבחינה חברתית היא השקעה בחינוך, כך כל המחקרים אומרים.
שמעון אוחיון: השקעה טובה ביותר בחינוך היא השקעה במורים, היא ההשקעה הטובה ביותר.
שמעון אוחיון: לא פעם היה ויכוח על צפיפות בכיתות ועל כל מיני דברים אחרים, אבל בסופו של דבר אתה מראה שכל המחקרים פחות או יותר מסכימים שההשקעה הטובה ביותר בחינוך היא במורים.
שמעון אוחיון: לכן גם אז הקמתי את השדולה בעניין הזה, משום שדאגתי לעתידה של מדינת ישראל, של החברה שלנו, שיהיו לנו מורים מצוינים, מתוגמלים כראוי, עם תנאי שכר באמת נאותים ולא תעסוקה שמבזה את בעליה ואיננה מבטיחה ביטחון תעסוקתי.
שמעון אוחיון: לצערי, למרות שהיה קונצנזוס בעניין הזה והייתה הסכמה, ושי פירון החליט שהוא ממגר את התופעה, במקום זה הוא ניסה למגר אותנו בעניין הזה והפיץ שמועות שהסיפור הזה עולה שני מיליארד שקלים.
שמעון אוחיון: אני התפוצצתי כשראיתי לפני כחודש וחצי את המאמר שלו בעד המורה ובעד דמותו ואישיותו וטיפוחו והוא בעצמו, במו ידיו, מתוך צרות עין פוליטית, לצערי, בלם.
שמעון אוחיון: אנחנו הצלחנו אבל איך אומרים?
שמעון אוחיון: חבל, היינו שם ויכולנו לגמור ואני לא מאמין שאפשר לפתור את הבעיה הזו בלי חקיקה, לא מאמין, אחרי כל מה שהתחלת פה וכל השנים הללו, וכל הסיפור הזה.
שמעון אוחיון: כל אחד מאיתנו עבד, ויושב פה דוד מעגן, שעזר לי בשעתו מהלמ"ס, כי לא האמנתי שזה הסיפור, שאלה המספרים הקיימים.
שמעון אוחיון: היינו צריכים לעשות הצלבה כדי לגלות עוד 5,000, עוד 6,000, על פי הנתונים.
שמעון אוחיון: אבל אתה לא יכול לרדוף כל הזמן אחרי הסיפור הזה, אלא אם כן יש מישהו מלמעלה בעניין הזה.
שמעון אוחיון: ויש פה שתי עוולות, שתי עוולות בתופעה הזאת שאנחנו קוראים לה העסקת מורים בחברות קבלניות.
שמעון אוחיון: אל"ף, תנאים שאינם שווים, חוסר ביטחון תעסוקתי.
שמעון אוחיון: חברה שרוצה מורים מצוינים וטובים ונוסיף לזה לצערנו, גם את השביתה של היום, עם האלימות, עם מה שהורים חושבים בעניין הזה.
שמעון אוחיון: מי ירצה?
שמעון אוחיון: איך אפשר למשוך כוחות מצוינים להוראה בתנאים הללו?
שמעון אוחיון: זה העוול כלפי המורים.
שמעון אוחיון: הסיפור של עובדי קבלן הוא גם שותף לעוול שני והוא העניין של התוספות התקציביות שקיימות מעבר לסל התקציב הרגיל שקיים במדינה במשרד החינוך.
שמעון אוחיון: היום התוספות התקציביות מעבר לסל התקציב מגיעות, על פי המחקר שהציגה אותו כמה פעמים איריס הדר בן דוד, לפי עשרה.
שמעון אוחיון: מה שרשויות מקומיות חזקות והורים נותנים יוצרים לנו פער חברתי, משום שרשויות חלשות אינן מסוגלות להתמודד ולהדביק את הפער הזה.
שמעון אוחיון: לחלקן אפילו יש חשב מלווה, כדי לגמור את החודש.
שמעון אוחיון: אני מברך קודם כל על כך שיש רשויות מקומיות חזקות, שעודפים תקציביים הם משקיעים בחינוך, שיבורכו בעניין הזה.
שמעון אוחיון: הממשלה, משרד החינוך צריך להשלים, צריך לפקח, צריך לראות מהם הנתונים, איפה הם המורים שמועסקים במסגרת כזאת או אחרת ולדאוג ליישר כמה שאפשר, להדביק את הפער הזה ולא להעמיק אותו.
שמעון אוחיון: בשעתו, את יודעת בוודאי, ישבה על המדוכה, בתקופתו של גדעון סער, ועדת בר גיורא.
שמעון אוחיון: ועדת בר גיורא הציעה פתרון לרשויות המקומיות כדי שנוכל לשים על השולחן, לאסוף את הסיפור הזה, בואו אתם בתקציבים שלכם, תקנו תקנים, תקנו שווי תקנים ממשרד החינוך או ממקומות אחרים ותנו בטחון תעסוקתי לאותם מורים שאתם רוצים להעסיק.
שמעון אוחיון: ברגע שאנחנו חושפים את הסיפור והוא גלוי לעינינו, אנחנו גם שמים לב לפער שנוצר בין רשויות מקומיות חזקות לרשויות חלשות.
שמעון אוחיון: יש פה עוול כפול ואני אומר לך, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', מתוך בדיקה, מתוך מעקב שעשינו, אני מאמין רק בחקיקה שיכולה לבלום את התופעה הזאת, תודה.
שלי יחימוביץ': ואני אוסיף שחקיקה צריכה לקבל רוב כדי לעבור, פרט שולי שכזה.
שמעון אוחיון: היינו בקואליציה, בקואליציה.
שלי יחימוביץ': אורי ליברטי נמצא פה?
<אורי ליברטי: כן.
שלי יחימוביץ': יו"ר ועד עובדי ועובדות "קרן קרב".
<אורי ליברטי: תכנית "קרב", חלקכם מכירים, למי שלא מכיר, אנחנו למעשה זרוע העשרה של משרד החינוך.
<אורי ליברטי: אנחנו גוף ממלכתי שפועל בשליש מבתי הספר במדינה, 300,000 ילדים.
<אורי ליברטי: אנחנו תכנית ותיקה, מעל 24 שנים, 3,200 עובדים שעושים עבודה מסורה, שליחות חינוכית יומיומית, מביאים העשרה לילדים וילדות, בדגש על הפריפריה אבל גם במרכז.
<אורי ליברטי: אנחנו נמצאים בתקופה הזאת במחזה אבסורדי.
<אורי ליברטי: התכנית שאנחנו הקמנו, חלקנו 20, 25 שנה בתכנית, מיום היווסדה, פתאום אנחנו מוצאים את עצמנו על תנאי בבית המקצועי שלנו, מכיוון שהתכנית מוצאת למכרז, אנחנו מוּצָאים - - -
שלי יחימוביץ': ולא הפעם הראשונה.
<אורי ליברטי: ולא בפעם הראשונה.
<אורי ליברטי: למעשה ב-2014 זאת הייתה השנה שבה עברנו למבנה מכרזי ואז ניצבנו בפני הדבר המדהים הזה.
<אורי ליברטי: אולי היינו נאיביים כי חשבנו שבין 2014 ל-2018 המציאות תשתנה ולא נהיה שוב במקום ההזוי הזה, שבו אנחנו שוב נמצאים על תנאי בבית המקצועי שלנו.
שלי יחימוביץ': בעצם כל העובדים שאתה מייצג, אלפי עובדים, בכלל לא יודעים אם הם יועסקו בשנה הבאה, כי יכול להיות שיתחלף הזכיין.
שלי יחימוביץ': אולי הוא יציע הצעה יותר זולה ומשתלמת, במירכאות כפולות ומכופלות, וכולכם תמצאו את עצמכם בחוץ.
שלי יחימוביץ': מורים יותר זולים יוכנסו למערכת.
<אורי ליברטי: זאת אומרת, יש גם סיכון כזה, של ביטחון תעסוקתי, במובן הכי פשוט של המילה.
שלי יחימוביץ': זה בסדר, זה לגיטימי לדבר על זה.
<אורי ליברטי: כן, כן, כן, אבל יש גם עוד היבט שכדאי לתת עליו את הדעת וזה העניין של כתב המכרז עצמו.
<אורי ליברטי: כל השיטה שבה בעצם הארגון, במקום להיות מנוהל באופן רציונלי עם תהליכי קבלת החלטות אסטרטגיה והובלת שינויים, כמו שאנחנו יודעים שמובילים שינויים, למעשה, התפיסה, התפיסה של הממשלה, של השלטון היא ששינויים מורידים דרך גרזן המכרז.
<אורי ליברטי: אין לנו מושג מה יקרה אם עוד שלושה שבועות, חודש, אנחנו נפתח את כתב המכרז, יכול להיות שכל עולמנו המקצועי יתהפך על פיו.
שלי יחימוביץ': במכרז יש גם את התנאים, את החזון החינוכי?
<אורי ליברטי: במכרז יש את אופן ההפעלה, את הגדרות התפקיד, את המבנה הארגוני.
<אורי ליברטי: הכול יכול להתהפך.
<אורי ליברטי: אנחנו, העובדים, ביקשנו להיות שותפים.
<אורי ליברטי: זה דבר מאוד טבעי, זה דבר מאוד מתבקש, שיהיו הליכי דיאלוג ושיתוף.
<אורי ליברטי: אז אמנם משרד החינוך הואיל לשמוע אותנו, היו מאוד נחמדים אלינו, שמעו אותנו עם הרבה אמפתיה אבל זה כמובן לא היה הליך - - -
שלי יחימוביץ': המכרז כבר יצא?
<אורי ליברטי: המכרז עוד לא יצא.
שלי יחימוביץ': הוא אמור לצאת ממש עכשיו?
<אורי ליברטי: הוא אמור לצאת ממש עכשיו - - -
שלי יחימוביץ': מי עכשיו הזכיין?
<אורי ליברטי: עכשיו הזכיין הוא החברה למתנ"סים.
<אורי ליברטי: אני מוכרח לומר, החברה למתנ"סים היא הזרוע הממלכתית של מדינת ישראל להעשרה בלתי פורמלית ומבחינתנו זה בסדר גמור להיות - - -
שלי יחימוביץ': למה בעצם מוציאים אתכם למכרז?
שלי יחימוביץ': מה הסיבה?
שלי יחימוביץ': להשיג הצעה יותר זולה?
<אורי ליברטי: מכיוון שאנחנו פיקדון בידי החברה למתנ"סים.
<אורי ליברטי: אנחנו מן ההתחלה אמרנו: אנחנו רוצים להיות קבועים שם.
<אורי ליברטי: ברגע שאנחנו נהיה חלק אינטגראלי מהחברה למתנ"סים למעשה הבעיה שלנו תיפתר.
<אורי ליברטי: אני רק מזכיר בסוגריים, הייתה עוד בעיה קשה, שברוך השם נפתרה, שהיא תנאי ההעסקה של המדריכים והמדריכות.
<אורי ליברטי: הם הועסקו באופן שעתי ומקוטע ובזכות הסכם מאוד משמעותי של ההסתדרות עם משרד האוצר, האוצר מזרים כבר שנתיים עשרות מיליוני שקלים, כדי לגשר על הפער הזה, כדי שהמדריכים ייהנו מהעסקה רציפה 12 חודשים.
<אורי ליברטי: ההיבט הזה של תנאי העסקה הוא בגדול נפתר.
<אורי ליברטי: מה שלא נפתר הוא שאין לנו בעצם שיוך קבוע.
<אורי ליברטי: אנחנו שייכים באופן אורגני לתכנית "קרב", אבל אין הכרה פורמלית בהשתייכות הזאת.
<אורי ליברטי: החברה למתנ"סים - - -
שלי יחימוביץ': מישהו מדבר אתכם בכלל?
<אורי ליברטי: מישהו מקשיב לנו ולא עונה, זאת הסיטואציה.
<אורי ליברטי: משרד החינוך - - -
שלי יחימוביץ': מישהו במשרד החינוך אומר לכם: תירגעו, אתם מורים מיומנים ומנוסים?
<אורי ליברטי: לא.
שלי יחימוביץ': אתם תמשיכו ללמד לטובת מערכת החינוך אפילו?
<אורי ליברטי: מישהו במשרד החינוך מקשיב לנו, מחייך באמפתיה ואומר שהוא מנוע מלהגיב כי זה מכרז.
<אורי ליברטי: לכאורה זה כאילו בגלל החוקים של המכרזים.
<אורי ליברטי: אני לא יודע עד כמה זה נכון או לא נכון משפטית והאמת היא שזה לא מעניין אותי.
<אורי ליברטי: כולם שבויים באיזשהו סָד של חוק חובת המכרזים - - -
שלי יחימוביץ': כאילו זה איזה עשרת הדיברות שירדו להן מאיזשהם שמים.
<אורי ליברטי: כן, יש להם אפילו איזו תפיסת הפעלה שהם גיבשו, איך לעשות מיקור חוץ של רכש חברתי, עם תהליך מאוד יפה שהם עשו - - -
שלי יחימוביץ': איזה משפט נוראי.
<אורי ליברטי: נכון, אנחנו מהצד של הרכש.
שלי יחימוביץ': רכש חברתי.
שלי יחימוביץ': אתם רכש בכלל, אתם כמו נייר טואלט, כמו מחשבים, כמו ציוד משרדי.
<אורי ליברטי: נכון, בדיוק.
<אורי ליברטי: אין כאן שום הבדל, לא בין מקלדות לבינינו, ואין שום הבדל אפילו בתוך התחום של רכש חברתי, אין שום הבדל בין, למשל, מכרז לאספקת אבחונים.
<אורי ליברטי: את זה אני עוד יכול להבין, עושים אספקת שירותי אבחון, בסדר, זה מכרז אספקה לגיטימי, אבל אנחנו מכרז ניהול, זה מכרז שבעצם העובדים שייכים באופן אורגני למקום העבודה והזכיין מתחלף להם או לא מתחלף להם מעל הראש.
<אורי ליברטי: גם אם החברה למתנ"סים תמשיך אף אחד לא יוכל להשיב את המתח, את עגמת הנפש ואת הקיפאון שאנחנו מצויים בו עכשיו בתקופה הזאת, כי זו שנת מכרז ואי אפשר לעשות שום דבר.
<אורי ליברטי: אנחנו פיקדון בידי החברה למתנ"סים, אי אפשר לעשות תהליכים של תכנון לטווח ארוך, הכול כבול בסד המכרז, כולל אי התקדמות בחתימה של הסכם קיבוצי איתנו.
שלי יחימוביץ': אין לכם הסכם קיבוצי?
<אורי ליברטי: אין לנו עדיין הסכם קיבוצי ועכשיו, בגלל שנת המכרז, ככל שמתקרבים למכרז אז הפיקדון הופך ונהיה פיקדוני יותר, אף אחד לא יודע.
<אורי ליברטי: אף אחד לא יודע מה יקרה מעבר לקיר המכרז.
<אורי ליברטי: והתביעה שלנו היא מאוד פשוטה, תעשו הבדלה בין מקלדות ובין אפילו שירותי אבחון או שירותי דיגיטציה של ספרי לימוד, תעשו אבחנה בין זה לבין תכניות חברתיות, ארגונים חברתיים, עם אנשי מקצוע מסורים, שעושים שליחות חינוכית.
<אורי ליברטי: תעשו את ההבדלה הזאת ותנו לנו בית קבוע, כדי שאנחנו נוכל להיות עובדים מן המניין ולא כל ארבע שנים להיות מוצאים לשוק עם חוסר ביטחון ולהיות חלק ממחזה אבסורד כזה.
שלי יחימוביץ': האם יש איזשהו תנאי במכרז, ככל הידוע לכם, שלכל הפחות הזכיין החדש מחויב להעסיק גם את מי שעבד אצל הזכיין הקודם?
<אורי ליברטי: מה שאנחנו מבקשים הוא שלא יהיה מכרז כי זה אבסורד, אבל אנחנו אומרים - - -
שלי יחימוביץ': אני אומרת למצער.
<אורי ליברטי: אם יהיה מכרז למצער, המינימום שאנחנו מבקשים הוא להכניס תנאי במכרז שהזכיין החדש מחויב לקלוט את כל העובדים.
<קריאה: זה על פי חוק.
<אורי ליברטי: ולא להפוך עלינו את עולמנו המקצועי.
<אורי ליברטי: לשמור על הגדרות תפקיד, לשמור על היקפי התכנית.
<אורי ליברטי: אנחנו לא יכולים לדעת, הם יכולים, למשל, להחליט ואין לנו שום מושג, אולי זה אפילו כתוב ברגע זה ממש בכתב המכרז ההולך ונכתב, שהם יכולים - - -
שלי יחימוביץ': שהוא סודי.
<אורי ליברטי: שהוא סודי, כמובן - - -
שלי יחימוביץ': זה גם אבסורד בפני עצמו.
<אורי ליברטי: נכון, נכון והם יכולים להחליט למשל, שאנחנו כבר לא נעבוד בגני ילדים או לא נעבוד בכיתות ו'.
<אורי ליברטי: אני לא יודע מה הם יכולים להחליט וזה אומר ש-1,000 עובדים הולכים הביתה.
<אורי ליברטי: זאת אומרת, יש כאן מצב שהוא עלוּם לחלוטין והוא אבסורדי לגמרי ומה שאנחנו דורשים למצער, אם יהיה מכרז, לפחות את הדברים האלה להבטיח.