GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם נגוסה: הוא נמצא בתוך הרשימה של הקהילה, הוא נמצא בתוך הקהילה.
אברהם נגוסה: אז הממשלה באה וקיבלה החלטה ב-15 בנובמבר 2015, אחרי שאנחנו, חברי הכנסת יצאנו באוקטובר 2015 - - -
שלי יחימוביץ': וגם איימתם שתצאו מהמליאה ולא תצביעו עם הקואליציה.
אברהם נגוסה: לא, זה אחר כך.
שלי יחימוביץ': פעם היו סיבות טובות לא להצביע עם הקואליציה.
אברהם נגוסה: באוקטובר 2015 יצאנו ארבעה חברי כנסת – אני, חבר הכנסת דוד אמסלם, חברת הכנסת רויטל סויד וחבר הכנסת דוד ביטן וחזרנו ודיווחנו על המצב ועל הצורך להעלות אותם ועל כך שהממשלה צריכה לקבל החלטה.
אברהם נגוסה: שר הפנים דאז סילבן שלום הביא הצעת מחליטים לממשלה.
אברהם נגוסה: ב-15 בנובמבר 2015 הממשלה קיבלה החלטה פה אחד, ללא התנגדות האוצר, ללא התנגדות שום שר, פה אחד התקבלה החלטה מספר 716.
אברהם נגוסה: אותה הממשלה קבעה צוות בין משרדי ברשות אודי פראוור, סמנכ"ל משרד ראש הממשלה.
שלי יחימוביץ': והיום נציב שירות המדינה בפועל.
אברהם נגוסה: הוועדה הבין משרדית תמליץ לממשלה עם תקציבים ותוך 60 יום ליישום ההחלטה.
אברהם נגוסה: הוועדה ישבה יותר מארבעה חודשים, בניגוד להחלטה שהיא הייתה צריכה לסיים את זה תוך 60 יום, וזה ביזמתה.
אברהם נגוסה: אפילו הצוות לא בא לקבל אישור הארכה מהממשלה שתמו 60 יום.
אברהם נגוסה: גם זו הפרה.
אברהם נגוסה: אחרי ארבעה חודשים באו ואמרו סליחה, בגלל חוק הנומרטור וכל הדברים האלה, אין תקציב לבצע את ההחלטה הזאת.
אברהם נגוסה: החלטה שהתקבלה פה אחד.
אברהם נגוסה: שר האוצר ישב וקיבל, אגף התקציבים אישר אותה ואז פתאום, אחרי ארבעה חודשים אין תקציב, לא נבצע אותה.
שלי יחימוביץ': מזל שלא היה נומרטור כשהקימו את המדינה.
שלי יחימוביץ': באמת, לא הייתה מוקמת מדינת ישראל.
שלי יחימוביץ': גם כשההורים שלי עלו לארץ אף אחד לא הפעיל עליהם את הנומראטור.
שלי יחימוביץ': לא על אבא שלי בשנת 1948, לא על אמא שלי בשנת 1956.
שלי יחימוביץ': לא על עולי חבר העמים בראשית שנות ה-90.
שלי יחימוביץ': כלום.
שלי יחימוביץ': רק עליהם.
אלי אלאלוף: אפילו לא על המרוקאים.
שלי יחימוביץ': ולא על העלייה ממרוקו, נכון.
שלי יחימוביץ': שתי עליות גדולות במיוחד – חבר העמים ומרוקו – לא היה נומראטור.
אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו דיון ועדה משותפת בין ועדת הפנים וועדת העלייה והקליטה, ביחד עם חבר הכנסת דודי אמסלם ונציגי משרדי הממשלה, בעיקר נציג משרד ראש הממשלה.
אברהם נגוסה: באו ואמרו שהאוצר אומר אין.
אברהם נגוסה: אז אנחנו פעלנו ביכולת הפרלמנטארית שהייתה לנו באותו זמן, כמובן, ואני גאה בזה שאני עשיתי את זה יחד עם חברי, חבר הכנסת דודי אמסלם, סירבנו להצביע עם הקואליציה.
אברהם נגוסה: היה לנו מזל שהיו 61.
אברהם נגוסה: אם זה היה קורה עכשיו, אף אחד לא היה שם לב אלינו.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה - - -
אברהם נגוסה: כתוצאה מזה התקבלה החלטה אחרת ואז הממשלה באה ואומרת אוקיי, בואו נביא בשנת 2017 את כולם, אבל בשנת 2017 נביא 1,300 ואז הקציבו תקציב.
אברהם נגוסה: 1,300 התחילו להביא עוד לפני זה.
אברהם נגוסה: גם אחרי שההחלטה התקבלה, לקח להם אני חושב יותר מחצי שנה לבצע את ההחלטה עד לפני - - -
שלי יחימוביץ': כמה מתוך ה-1,300 - - -
אברהם נגוסה: יצאנו עוד משלחת חברי כנסת - - -
שלי יחימוביץ': כמה מתוך ה-1,300 האלה, שכן הוחלט עליהם, הגיעו?
אברהם נגוסה: כולם הגיעו.
אלי אלאלוף: הגיעו, הגיעו כולם.
<קריאה: פלוס שמונה.
שלי יחימוביץ': 1,308.
אברהם נגוסה: בסדר, אז אני באמת רוצה ללכת בכיוון.
אברהם נגוסה: עוד משלחת חברי כנסת יצאה – אנוכי, חבר הכנסת אלאלוף, חבר הכנסת מאיר כהן וחבר הכנסת חיליק בר – יצאנו וראינו שבדיוק שבוע לפני שיצאנו, הצוות של משרד הברית נסעו והתחילו שם.
אברהם נגוסה: פגשנו אותם בדיוק כשהתחילו את העבודה לאחר חצי שנה של איחור ביצוע בהחלטת הממשלה.
אברהם נגוסה: מאז הגיעו נכון, 1,300.
אברהם נגוסה: הממשלה עמדה במילה שלה בעניין של החלטה מספר 1911, שהתקבלה ב-11 באוגוסט 2016 וההחלטה התבססה מבחינת הקריטריונים על החלטה 716.
אברהם נגוסה: דהיינו, ההחלטה הזו לא מבטלת את החלטה מספר 716, אלא היא מתבססת על החלטה 716.
אברהם נגוסה: את זה חשוב לי להדגיש.
<קריאה: אבל היא הוסיפה עוד קריטריונים.
אברהם נגוסה: לא הוסיפה, רק צמצמה, כדי להתאים ל-1,300.
אברהם נגוסה: מה קרה?
אברהם נגוסה: לא הורידה שום קריטריון.
<קריאה: לא, אבל הוסיפה.
אברהם נגוסה: על הבסיס הזה הם אמרו בואו נצמצם את זה, נקשה יותר כדי להביא, אז הם הקישו יותר.
אברהם נגוסה: דהיינו, רק מי שהבן או הבת שלו נמצאים בישראל, הורה זקן שנשאר שם, יכול לעלות עם ילדיו שנשארו שם איתו ומי שנשאר בודד שם ויתר המשפחה מהדרגה הראשונה שלו פה בארץ.
אברהם נגוסה: אלה שני הסעיפים שהם פעלו, מתוך ארבעה סעיפים בהחלטה.
אברהם נגוסה: אין זמן להיכנס לכל הסעיפים.
אברהם נגוסה: מה שאני כן יכול להגיד, שמבחינת ביצוע החלטת הממשלה מספר 1911 מיום 11 באוגוסט 2016, בוצעה.
אברהם נגוסה: כלומר שמשרד הפנים ביצע את זה, הסוכנות הביאה את העולים האלה.
אברהם נגוסה: אבל מה קרה?
אברהם נגוסה: בהחלטת הממשלה הזאת – 1911 – כתוב סעיף 5.
אברהם נגוסה: בסעיף 5 כתוב אם משרד הפנים רואה שיש יותר או פחות מ-1,300, על פי אותם קריטריונים, הוא צריך להביא את זה לממשלה על מנת - - -
שלי יחימוביץ': לתקצב את זה מחדש.
אברהם נגוסה: לקבל אישור ולהמשיך את זה.
אברהם נגוסה: הדבר הזה לא נעשה עד היום הזה, למרות שאני וחבר הכנסת אלאלוף וחבר הכנסת מאיר כהן, לפני כמה חודשים, כדי שלא לפגוע ברציפות העבודה של משרד הפנים והסוכנות, שימשיכו, שלא יתקפלו, הלכנו לפני כמה חודשים למנכ"ל משרד ראש הממשלה, גם בנוכחות אודי פראוור, סמנכ"ל המשרד, שגם היה בפגישה הזו.
אברהם נגוסה: הייתה הסכמה שאם משרד הפנים רואה שיש פוטנציאלים מתאימים לקריטריונים הקיימים על פי ההחלטה הזו, מחויבים להמשיך להביא - - -
שלי יחימוביץ': זה לא קרה.
אברהם נגוסה: זה לא קרה.
אברהם נגוסה: מה שקרה, משרד הפנים - - -
שלי יחימוביץ': רגע, חבר הכנסת נגוסה, שאלה.
שלי יחימוביץ': מי אמור להביא את הדבר הזה לממשלה?
אברהם נגוסה: גם אתמול הייתה לנו פגישה במשרד ראש הממשלה, יחד עם יושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת דוד אמסלם, עם נציגי משרד ראש הממשלה.
שלי יחימוביץ': תיכף נשמע אותם.
אברהם נגוסה: כן, גם בנושא הזה.
אברהם נגוסה: רצינו לדעת מה בדיוק הבעיה, אחרי שסיכמנו וגם ישבנו עם חבר הכנסת אלאלוף, עם ראש מינהל האוכלוסין, עם מנהל האגף במשרד הפנים, עמוס ארבל שנמצא פה.
אברהם נגוסה: ואז משרד הפנים באו ואמרו למשרד ראש הממשלה, כן יש מועמדים שיכולים להתאים להחלטה הזו, לא יודע, לא פחות מ-1,300, אני אגדיר ככה.
שלי יחימוביץ': נוספים?
אברהם נגוסה: נוספים, להמשיך בשנת 2018.
אברהם נגוסה: אבל משרד ראש הממשלה לא הצליחו להביא את זה לגיבוש תקציב על מנת להביא לאישור הממשלה.
שלי יחימוביץ': כלומר זה אצל שר האוצר כרגע?
אברהם נגוסה: הבעיה נמצאת עכשיו אצל משרד הפנים ומשרד האוצר.
אברהם נגוסה: ככה אני אציג את זה.
אברהם נגוסה: משרד הפנים אומרים אנחנו הודענו למשרד ראש הממשלה – תנו לנו אישור, אנחנו מוכנים להמשיך.
אברהם נגוסה: עכשיו משרד ראש הממשלה אומרים לנו – שר הפנים לא בא עם מכתב למזכירות הממשלה.
אברהם נגוסה: אנו מבקשים שתתנו לנו ממנדט להמשיך לשנת 2018, בואו תאשרו - - -
שלי יחימוביץ': כלומר מי שצריך לפנות זה שר הפנים כרגע.
אברהם נגוסה: שר הפנים היה צריך להעביר מכתב, אבל - - -
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת נגוסה, אני מבקשת שתעצור כאן.
אברהם נגוסה: אבל שר האוצר צריך לתת תקציב ושני המשרדים צריכים להביא את זה לאישור הממשלה.
שלי יחימוביץ': בקיצור שר האוצר משה כחלון, שר הפנים אריה דרעי ומשרד ראש הממשלה - - -
אברהם נגוסה: שלושתם.
שלי יחימוביץ': שלושת הגורמים האלה הם כרגע אחראים לפתוח את הפלונטר הזה.
אברהם נגוסה: המכשול.
אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד - - -
שלי יחימוביץ': יש פה עוד חברי כנסת.
אברהם נגוסה: אם הייתה קהילה דומה באירופה, באמריקה, במדינה אחרת, מזמן היו מביאים אותה.
שלי יחימוביץ': אין לנו ספק.
אברהם נגוסה: לא היו מדברים על תקציבים, היו יורדים, מקבלים אותם עם שטיח אדום בשמחה, אבל לצערי הרב - - -
אלי אלאלוף: כי הם באים מהאזור האדום.
שלי יחימוביץ': טוב, חברה.
אלי אלאלוף: אני ביקשתי.
שלי יחימוביץ': כן, כן, אלי, אתה הבא בתור.
שלי יחימוביץ': אני רק אגיד שחברי הכנסת שנרשמו זה אברהם נגוסה שדיבר, אלי אלאלוף, רויטל סויד, מאיר כהן ואיציק שמולי.
שלי יחימוביץ': אנחנו נעשה שני חברי כנסת ומשתתף ואנחנו גם נבקש כמובן תשובות ממשרדי הממשלה הרלבנטיים.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, גם אתה מאד מעורב בזה.
אלי אלאלוף: כן, אני רוצה אלף להודות לאברהם שהזמין אותנו לסיור באתיופיה.
אלי אלאלוף: אני מודה בבושה על הבורות שהייתה לי על יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: בסיור הזה ראיתי כמה אנחנו מתייחסים לקהילה היהודית האתיופית בגזענות.
אלי אלאלוף: חד משמעית.
אלי אלאלוף: והיה רצוי מאד שמבקר המדינה, בדו"ח הבא שהזמנת מראש, יתייחס - - -
שלי יחימוביץ': עוד לא הזמנתי.
שלי יחימוביץ': אנחנו צריכים לעשות איזה הליך פורמאלי בשביל זה.
אלי אלאלוף: כן, תעשו את ההליך שיבדוק את השוני בין עידוד העלייה מקהילות אחרות בעולם, לעומת חוסר עידוד העלייה מאתיופיה.
אלי אלאלוף: אני גם הופתעתי למיטב ידיעתי, שאין עלייה שמבוססת על איחוד משפחות אלא רק על חוק השבות.
אלי אלאלוף: היחידה שזכתה לגישה המיוחדת, המפוקפקת הזאת, זה יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: אני גם רוצה להגיד שרק עבור יהדות אתיופיה מדברים על חיסול היישוב היהודי או לא יודע איך קוראים לו, בדרך כלל זה שמות פחות יפים.
שלי יחימוביץ': התפוצה.
אלי אלאלוף: על חיסול התפוצה באתיופיה.
אלי אלאלוף: אני מרוקאי ומי שיעז להגיד שהוא מחסל את יהדות מרוקו, למרות שבקושי יש שם 2,000 איש, אני אכעס עליו, אני אשגע אותו.
אלי אלאלוף: זאת אומרת שליהדות אתיופיה יש שיקול דעת מדיני ו-"ממלכתי" שלא קיים עבור אף תפוצה יהודית בעולם.
אלי אלאלוף: וכולם משחקים בזה ולכן הטרמינולוגיה כמו שתיקנת אותה.
אלי אלאלוף: תיקנתי אותך מפני שזה לא יהודים.
אלי אלאלוף: כמה יבואו?
אלי אלאלוף: כל אפריקה תבוא, מה?
אלי אלאלוף: כל רוסיה תבוא?
אלי אלאלוף: מישהו יעז להגיד דבר כזה?
שלי יחימוביץ': כל אמריקה תבוא?
אלי אלאלוף: כל אמריקה.
אלי אלאלוף: זה אומר שבאמת קודם כל זה עניין של מדיניות, של תפיסת עולם שלנו לעומת קהילת יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: זה יחס אליהם, כפי שהוא צריך להיות עבור כל מי שמתיימר להיות יהודי ואנחנו צריכים לבדוק את יהדותו לפני שהוא בא.
אלי אלאלוף: אני מסכים לא לקבל כל אחד, למרות שיש לי גישה.
אלי אלאלוף: היה לי עכשיו דיון קשה עם הצוות שלי – מה אתה אומר לפליטים.
אלי אלאלוף: אני לא בעד לוותר על אחד מהם, להוציא אותו, אם הוא הגיע לפה, אתיופי.
אלי אלאלוף: כל מי שנכנס למדינה הזאת חייב להיות שלנו ויש לטפל בו כמו שצריך.
אלי אלאלוף: ליהדות אתיופיה יש כללים ולצערי ממשיכים במשחק הזה.
אלי אלאלוף: יש קהילה סמי יהודית באוקראינה, זה טיפול ישיר של משרד הקליטה.
אלי אלאלוף: במקרה מהיהדות הזאת, שאנחנו מקבלים אוטומטית, יצאו אנשים כמו אריק שרון, כמו רפול, אבל שם יש טיפול.
אלי אלאלוף: לא מחפשים בשבילם תקציב מיוחד.
אלי אלאלוף: מחפשים לבדוק את יהדותם וזה - - -.
אלי אלאלוף: אז אני הייתי מאד רוצה שמבקר המדינה, ברגע שתאפשרו לו את זה, יעשה בדיקה השוואתית בין יהדות אתיופיה ושאר הקהילות.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אלאלוף, אני מבקשת גם ממך וגם מהדוברים הבאים, יש לנו רק עוד שעה לדיון, אנחנו רוצים לצאת ממנו ממש עם הישגים ומשימות.
אלי אלאלוף: דקה ואני הולך.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת מכל הדוברים לקצר.
אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה ברור, היום לא מחפשים להביא את יהדות אתיופיה שממתינה בגונדר ובאדיס אבבה.
אלי אלאלוף: גם לא במחנה, צריך שקט.
אלי אלאלוף: כל אחד לחוד שוכר לעצמו איזה קורת גג, חושה כזאת מטורפת.
אלי אלאלוף: הם לא מטופלים.
אלי אלאלוף: כל הארגונים ברחו משם.
אלי אלאלוף: סליחה, הסוכנות היהודית, למרות שהיא עושה עבודה נהדרת.
אלי אלאלוף: עכשיו, ברגע שאומרים להם תביאו אותם, אפילו ספרי תפילה שלהם לקחו להם מהספרייה.
אלי אלאלוף: לא נותנים להם.
אלי אלאלוף: שם, במקום הזה - לא ראיתי בחיים שלי תפילת שחרית באמצע השבוע, עם 1,200 אנשים שמתפללים בצורה הכי יפה בעולם.
שלי יחימוביץ': אבל הם עדיין לא מספיק יהודים.
אלי אלאלוף: ולכן אני אומר גם למי שהפיץ פה את הנייר של בני עקיבא.
אלי אלאלוף: כשחזרתי וראיתי את היופי של הילדים שם, שרים והחולצה שלהם בני עקיבא, היא כבר לא נראית בני עקיבא כי היא הלכה לכביסה שלוש פעמים ביום, כנראה מעבירים אותה אחד מהשני כדי שיופיעו עם זה.
אלי אלאלוף: עם הדגל היחיד שהיה.
אלי אלאלוף: כבר לא היה דגל מדינת, כי זה דגל של בני עקיבא.
שלי יחימוביץ': אלי - - -
אלי אלאלוף: לא, אני אומר את זה מפני ש - - -
שלי יחימוביץ': אני יודעת שאתה אומר, אבל יש לנו עוד הרבה דוברים.
אלי אלאלוף: שנבין שהמצב הוא חמור והמצב הוא לא הטכניקה שאברהם בצדק פירט אותה ואני מסכים לכל מילה שאמרת.
אלי אלאלוף: זה עניין של קביעת מדיניות חדשה לגבי יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: אנחנו היינו שמחים לעודד יהודים דרגה 5-6, לשעבר יהודים, להגיע לארץ.
שלי יחימוביץ': כן, רק תלוי מי.
אלי אלאלוף: אז לכן אני אומר, הדבר הכי חשוב כרגע זה לא הטכניקה למצוא את הכסף.
אלי אלאלוף: נמצא את הכסף ל-1,300.
אלי אלאלוף: אני מבטיח לכם.
אלי אלאלוף: זה רק עניין של זמן.
אלי אלאלוף: כדאי שהמדיניות תשתנה כלפי יהדות אתיופיה.
שלי יחימוביץ': תודה, חבר הכנסת אלי אלאלוף.
שלי יחימוביץ': תגידו לי אם אני מבטאת נכון את השם, פיקרה פנטהון, בבקשה.
<פיקרה פנטהרון: פיקרה פנטהון.
שלי יחימוביץ': תציגי את עצמך, ספרי מי את.
<פיקרה פנטהרון: אוקיי, אז קוראים לי פיקרה פנטהון, בת 23, גרה בנס ציונה.
<פיקרה פנטהרון: היום אני סטודנטית לתואר ראשון בביו טכנולוגיה, שנה שנייה באוניברסיטת בר אילן.
<פיקרה פנטהרון: עליתי לארץ יחד עם דודה שלי, אחות של אמא שלי בשנת 1999.
<פיקרה פנטהרון: אמא שלי נפטרה כשהייתי עוד קטנה, אבא שלי חי והוא נותר באתיופיה, בעיר גונדר, ממתין לעלייה.
<פיקרה פנטהרון: את אבא שלי אני לא - - -
שלי יחימוביץ': כמה שנים הוא ממתין?
<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי עלתה בשנת 2008, הוא היה אמור לעלות איתה, זה לא קרה.
<פיקרה פנטהרון: אז ככה שהוא בגונדר כבר 10 שנים.
<פיקרה פנטהרון: כילדה אני לא זכרתי את אבא שלי, לא זכרתי את הפנים שלו, שום זיכרון ברור לא נשאר לי ממנו, עד שלפני שנתיים החלטתי שאני טסה לפגוש אותו בפעם הראשונה בחיים שלי.
<פיקרה פנטהרון: שמעתי עליו מסיפורים ובאמת כל פעם שהייתי מנסה להיזכר לא הייתה לי תמונה ברורה של אבא שלי, או זיכרון שלו.
<פיקרה פנטהרון: אז אחרי 17 שנה מאז שנפרדנו טסתי לאתיופיה לראות אותו וסוף סוף הרגשתי מה זה בעצם חיבוק של אבא, הדבר שהיה חסר לי כל השנים האלה.
<פיקרה פנטהרון: לא היה חסר לי כלום בילדות שלי, זה הדבר היחיד שחיפשתי.
<פיקרה פנטהרון: לאותם סיפורים שסיפרו לי יש כרגע פנים וזה אבא שלי.
<פיקרה פנטהרון: והכי חשוב ידעתי שאני לא לבד.
<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי, אמא של אבא שלי, עלתה בשנת 2008.
<פיקרה פנטהרון: האחים ושאר הדודים של אבא שלי עלו גם כן בשנת 2010.
שלי יחימוביץ': אז למה רק לאבא שלך לא מרשים לעלות לישראל?
<פיקרה פנטהרון: אני לא יודעת למה לא מרשים לו.
שלי יחימוביץ': האחים שלו כן, סבתא שלך כן, הילדים שלו כן ורק הוא לא.
<פיקרה פנטהרון: אני לא יודעת.
<פיקרה פנטהרון: זה מה שאני רוצה לדעת.
<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי הגישה בקש עלייה בשנת 2014 בשבילו ושום דבר.
<פיקרה פנטהרון: היום 4 שנים, אני לא יודעת למה הוא לא עלה.
<פיקרה פנטהרון: לא החזירו לנו תשובה ברורה האם הוא בכלל זכאי עלייה או לא, שזה נראה לי קצת אבסורד, אם כל המשפחה שלו נמצאת פה והוא עדיין שם.
<פיקרה פנטהרון: סבתא שלי כבר אישה מבוגרת.
<פיקרה פנטהרון: לפני כחצי שנה נפטרה הבת הקטנה שלה שהייתה חיה איתה ומטפלת בה בחולון ואחרי שהיא נפטרה היא נאלצה לעבור לגור בחיפה עם הבת הבכורה שלה, כי אין מי שיטפל בה.
<פיקרה פנטהרון: המצב הרפואי שלה לא מטיב מיום ליום ובנוסף על זה גם האובדן של הבת הקטנה שלה, לא פשוט לה בכלל.
<פיקרה פנטהרון: הייתי רוצה שהיא סוף סוף תוכל, לפחות את הבן שנשאר לה, שהיא תוכל לראות אותו ולהתאחד איתו בארץ.
<פיקרה פנטהרון: יש כאלה שאומרים לי זה לא בעיה, מה הבעיה, תביאי אותו לאיזה חודש-חודשיים פה בארץ, שיראה אותה והכל יהיה בסדר.
<פיקרה פנטהרון: אבל לא, אני רוצה להזכיר לכם שאבא שלי הוא יהודי והוא לא איזה שהוא תייר ממדינה זרה, שבא להתארח כאן.
<פיקרה פנטהרון: מגיע לו לעלות לארץ.
<פיקרה פנטהרון: מגיע לו לחיות כאן ומגיע לסבתא שלי שתראה את הבן שלה אחרי כל כך הרבה שנים.
<פיקרה פנטהרון: מעבר לזה יש אותי, ילדה שגדלה בלי ההורים שלי, לא אמא ולא אבא ואני לא מצליחה להבין עד היום למה אני צריכה לחיות בנפרד ממנו כל כך הרבה שנים ולגדול בלעדיו, כשיש לי אבא.
<פיקרה פנטהרון: הוא יהודי והוא נמצא באתיופיה.
<פיקרה פנטהרון: את החובות שלי כאזרחית אני השלמתי, שרתי שלוש וחצי שנים בצה"ל.
<פיקרה פנטהרון: שנתיים מתוכן הייתי קצינה בחיל המודיעין.
<פיקרה פנטהרון: אז ככה שאני באמת לא מבינה ומתסכל אותי לדעת שהמדינה שאת המדים של הצבא שלי לבשתי בגאווה כל כך גדולה ואני מודה על הזכות שניתנה לי לשרת בצבא ההגנה לישראל, מונעת ממני לחיות עם אבא שלי.
<פיקרה פנטהרון: את אמא שלי אני לא יכולה להחזיר, אבל את אבא שלי אני כן יכולה וזה אפשרי.
<פיקרה פנטהרון: זה לא סיפור שהוא כל כך מסובך, אבל פשוט הבעיה היא שזה נמצא אצלכם בידיים והידיים שלי כבולות כרגע.
אברהם נגוסה: אני רוצה במשפט אחד לענות לשאלה הזו.
אברהם נגוסה: שאלתם למה.
אברהם נגוסה: ל-80% מאלה שממתינים שם יש משפחות פה בדרגה ראשונה – הורים, ילדים, אחים ואחיות.
אברהם נגוסה: משרד הפנים לא בדק את כולם כי הוא מפחד מהנתון הזה.
שלי יחימוביץ': אברהם תודה.
שלי יחימוביץ': חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה.
רויטל סויד: אני מאד שמחה, גברתי יושבת ראש הוועדה, שאת מקיימת דיון בוועדה שלך ואני מאד מקווה שתצאנה מפה אמירות והחלטות שיהיה בהן באמת כדי לשנות את המצב.
רויטל סויד: אין אדם אחד שהגיע לגונדר או לאדיס, ראה את קהילת הממתינים ויכול להישאר אדיש.
רויטל סויד: אין בן אדם אחד, שנכח בתפילת ערב שבת או שבת בבוקר, או כמו שחברי אמר בתפילות שם, ויבוא ויעז לומר משהו על היהדות של קהילת הממתינים.
רויטל סויד: כי מי ש-18 שנה עזב את הכפרים, חי בבקתות מבוץ, במצב של תת תנאים ומתפלל כמו שהם מתפללים, עם כל הכבוד, מכל מדינה אחרת בעולם היו מביאים אותם לכאן, עושים איזה גיור כלשהו ופותרים את הבעיה.
רויטל סויד: אז שלא יבדקו מה זה יהדות ומה זה לא.
רויטל סויד: שילכו לראות מה קורה שם.
רויטל סויד: אבל מעבר לזה שזה תעודת עניות מול מדינת ישראל כמו שדיברנו קודם על קהילת הממתינים שם, זו תעודת עניות ענקית של מדינת ישראל מול יוצאי העדה פה בארץ.
רויטל סויד: את קצינה בצה"ל, כמו יש עוד הרבה חיילם וחיילות שמחרפים את נפשם פה למען המדינה, אבל את אבא שלהם, אמא שלהם, האחים שלהם, האחיות שלהם, סבא וסבתא – לא מעלים לפה לארץ.
רויטל סויד: אז מעבר לזה שזו בושה מול קהילת הממתינים שם, שעם כל הכבוד הם בסך הכל 9,000 איש לערך, זה גם איך מתייחסים לעדה פה בארץ.
רויטל סויד: אי אפשר לקרוע משפחות.
רויטל סויד: אי אפשר לגזור אותן.
רויטל סויד: אי אפשר להגיד לך ולחברייך ולחברים שלנו, אי אפשר להגיד להם אתם טובים פה להילחם, אתם טובים פה להיות חיילים, אתם טובים פה להיות חברי כנסת, אתם טובים פה להיות הכל, אבל את ההורים שלכם, האחים שלכם, את אמא שלכם, את סבא ואת סבתא שלכם – הם לא מספיק טובים לעלות לארץ.
רויטל סויד: לכן אני מאד מקווה שתצא מפה אמירה מאד חד משמעית.
רויטל סויד: היא לא רק מול קהילת הממתינים, היא גם מול אנשי העדה פה בארץ.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.
מאיר כהן: גברתי יושבת הראש, תודה רבה לכולם על הדיון הזה.
מאיר כהן: שאלת הגזענות מרחפת מעל החברה הישראלית, חיה, נושמת ובועטת בתוכנו.
מאיר כהן: זה לא המקום לפתוח את זה, אנחנו מסכימים עם זה, אבל ראוי באמת שמערכות החינוך יתייחסו לזה.
מאיר כהן: אני ראש עיריית דימונה יודע וידעתי באיזו קלות יכולתי להעלות עולים ממזרח אירופה, בלי שיפשפשו בציציות שלהם ואיזה קושי היה, כשדיברנו באיחוד משפחות.
מאיר כהן: גברתי, אני באמת מנסה להיות פרגמאטי.
מאיר כהן: אין בליבי לא על משרד הפנים ולא על הסוכנות היהודית.
מאיר כהן: תסלחו לי חברים, אתם כלי טוב שיודע לעשות את העבודה.
מאיר כהן: גברתי יושבת הראש, הסיפור הוא רוח המפקד.
מאיר כהן: הקריאה צריכה להיות – ואת אמרת את זה בתחילת דברייך – לראש הממשלה ולשר הפנים.
מאיר כהן: להערכתי שם המוקש.
מאיר כהן: יש מפקד למדינה הזאת והוא ראש הממשלה.
מאיר כהן: ראש הממשלה לא יכול להיות אדיש לסיפורים כמו של הגברת שעכשיו דיברה.
מאיר כהן: הוא לא יכול להיות אדיש לשאלה של גזענות.
מאיר כהן: לכן אני מאד מקווה שתצא מכאן קריאה.
מאיר כהן: בכוחה של הכנסת – ואני מצדיע לחברי על הפעולה היפה מאד אז, של אמסלם, ביטן ושלך – כי באמת ראינו קומץ של חברי כנסת שמצליחים לשנות החלטת ממשלה.
מאיר כהן: אני חושב שזה בידייך, זה בידינו – בלי קואליציה ובלי אופוזיציה – זאת שאלה אנושית שחייבים להירתם בכדי לפתור אותה.
שלי יחימוביץ': אני חייבת לציין בהמשך לדברים שלך שבשעתו, בהמשך לאחד הדיונים שנדמה לי חבר הכנסת נגוסה קיים, אני כתבתי ליושב ראש הנהלת הסוכנות נתן שרנסקי.
שלי יחימוביץ': לא, סליחה, אני העליתי פוסט בפייסבוק והוא כתב לי מכתב נזעם ששגיתי.
שלי יחימוביץ': לפי כל חוקי הכניסה לישראל הם מתנהלים בדיוק כמו שצריך וזה לא נכון שאני מייחסת מטרות שבכלל קשורות לחוק אחר, חוק השבות.
שלי יחימוביץ': ואני עניתי לו שזה בדיוק העניין, שלא ברור מדוע העולים האלה לא חוסים תחת כנפיו של חוק השבות.
שלי יחימוביץ': כי חוק השבות הוא החוק שמלכד, מכנס, מחבק, לא מפלה, קורא לכל יהודי התפוצות לבוא לישראל.
שלי יחימוביץ': והנה, בשביל הקבוצה הזאת – וזה כל כך כל כך מקומם וגזעני – הם חוסים תחת חוק הכניסה לישראל ואז פתאום כולנו בפולרמליסטיקה.
שלי יחימוביץ': זה לא פורמליסטיקה.
שלי יחימוביץ': לחוק השבות יש משמעות, יש לו משמעות היסטורית, יש לו משמעות ציונית ומתעקשים להיאחז איתנו בפורמליסטיקה של כללים, של חקיקה, של כסף ורק לגביהם.
שלי יחימוביץ': לא לגבי שום עלייה אחרת.
שלי יחימוביץ': עם כללים מחמירים במיוחד, עם חקירות, עם בדיקות ובסוף אלפי אנשים עדיין מחכים שם.
שלי יחימוביץ': זה עוול שהוא בלתי נתפס.
שלי יחימוביץ': אני רק רוצה לציין עוד דבר.
שלי יחימוביץ': מתברר שאני לא צריכה לכנס שוב את הוועדה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נוכל בסוף הוועדה הזאת להטיל על מבקר המדינה להכין דו"ח המשך לדו"ח הזה, ובכל מקרה אנחנו מתכוונים להיות מאד קונקרטיים פה, בישיבה הזאת.
שלי יחימוביץ': ודבר נוסף, אני כבר אודיע על ישיבה נוספת שתתקיים כאן בשבועות הקרובים ואנחנו לא נרפה מהעניין הזה ונעשה עוד ועוד ישיבות ולא נניח לא לראש הממשלה, לא לשר הפנים ולא לשר האוצר, עד שיימצא פתרון.
שלי יחימוביץ': עמוס ארבל, מנהל אגף מרשם ומעמד ברשות האוכלוסין, בבקשה.
שלי יחימוביץ': תן לנו תמצית של איפה הדברים עומדים היום.
<עמוס ארבל: בוקר טוב.
שלי יחימוביץ': שלום ליושב ראש האופוזיציה, חבר הכנסת שלום הרצוג.
<עמוס ארבל: אני מכיר את הנושא, אני עוסק בו רבות ביחד עם ועדת העלייה והקליטה ובכלל, משרדי הממשלה והסוכנות היהודית.
<עמוס ארבל: בוקר טוב גברתי.
<עמוס ארבל: אני מכיר את הנושא עוד מתחילת החלטת הממשלה בשנת 2010.
<עמוס ארבל: הייתה לי הזכות לבצע אותה ולהיות שותף במימוש שלה וכל אדם שהיה רלבנטי או ענה על הקריטריונים באותה החלטת ממשלה הגיע לפה, למדינת ישראל ועלו בסביבות 7,000 איש.
<עמוס ארבל: צריך להגיד בצורה ברורה וחד משמעית.
<עמוס ארבל: אנחנו פועלים כדרג ביצועי, כדרג שאמור לממש את המדיניות ולבצע אותה הלכה למעשה או על פי חוק, או על פי החלטות ממשלה.
<עמוס ארבל: אין לנו משהו באמצע.
<עמוס ארבל: אין לנו משהו שאנחנו – לא כעניין של להאשים או כעניין של להטיל דופי בפקידות המבצעת – יש את חוק השבות ויש את חוק הכניסה.
<עמוס ארבל: כל מי שנמצא או מדברים עליו כרגע בדיון הזה או בדיונים אחרים, באותם אנשים, אנחנו לא בודקים אנשים לפי אם הוא התפלל שחרית או בודקים אותו אם הוא עבר מילה וכן הלאה.
<עמוס ארבל: אנחנו בודקים האם הוא זכאי על פי חוק השבות עד נכד והחלק הזה - - -
שלי יחימוביץ': אבל אתם לא בודקים על פי חוק השבות.
<עמוס ארבל: שנייה רגע, בבקשה.
שלי יחימוביץ': אתם בודקים לפי חוק הכניסה לישראל.
<עמוס ארבל: נכון, נכון.
<עמוס ארבל: אני אומר, אנחנו פועלים וזכאות לעלייה ניתנת על פי חוק השבות בכל העולם, כולל באתיופיה.
שלי יחימוביץ': אז למה החברה האלה דינם שונה?
<עמוס ארבל: חוק השבות הוא עד נכד.
<עמוס ארבל: הוא חל על אתיופיה וחל על כל מדינה אחרת בעולם, בדיוק אותו דבר.
<עמוס ארבל: אין אדם אחד באתיופיה – ואני עומד מאחורי ההצהרה הזאת שאני אומר כרגע – שהוא זכאי על פי חוק השבות והוא רוצה לעלות למדינת ישראל ולא מקבל עלייה.
<עמוס ארבל: הוא מקבל מעמד עולה.
<עמוס ארבל: אף אחד לא עושה לו טובות.
<עמוס ארבל: הוא לא מחכה להחלטת ממשלה.
<עמוס ארבל: זה יכול להיות 100, זה יכול להיות 20,000 וזה יכול להיות גם 10 מיליון.
<עמוס ארבל: מאתיופיה, מברית המועצות, מגואטמלה ומארצות הברית.
<עמוס ארבל: חוק השבות חל גם על אתיופיה והוא פועל גם באתיופיה ואין איתו שום בעיה.
<עמוס ארבל: על פי חוק השבות, שנייה רגע.
<עמוס ארבל: חוק אחר הוא חוק הכניסה.
<עמוס ארבל: הקבוצה הזו, שאנחנו מדברים עליה ועוסקים בה מזה שני עשורים לדעתי, או אפילו יותר, היא אינה זכאית על פי חוק השבות מכל מיני סיבות.
<עמוס ארבל: יכול להיות שהם היו יהודים כשרים בעבר, מתפללים 10 פעמים ביום.
<עמוס ארבל: זה לא חשוב.
<עמוס ארבל: חוק השבות אינו חל עליהם ואז חוק הכניסה - - -
איציק שמולי: אתה יכול להסביר מדוע, מאילו סיבות?
איציק שמולי: זה לב העניין.
<עמוס ארבל: חוק השבות מדבר על זה שאתה יהודי או בן ליהודי או עד נכד ליהודי, שלושה דורות אחורה.
<עמוס ארבל: לא יותר מזה.
שלי יחימוביץ': כולל אבא יהודי.
<עמוס ארבל: אבא או אמא, זה לא חשוב.
שלי יחימוביץ': אצלם דורשים אמא.
<עמוס ארבל: עד הסבא.
<עמוס ארבל: הסבא או הסבתא.
<קריאה: אז סבא יכול להיות יהודי והסבתא לא יהודיה, על פי ההלכה הוא יהודי?
<עמוס ארבל: הבן לא יהודי ודור שלישי שהוא נכד הוא לא יהודי, כי נאמר שהאמא לא יהודיה.
<עמוס ארבל: אם אני יהודי אוקראיני או מארצות הברית או מאתיופיה, התחתנתי עם גויה, הילדים שלי לא יהודים על פי ההלכה.
שלי יחימוביץ': טוב, בוא תקצר.
אברהם נגוסה: האם בדקתם את כל הבקשות?
אברהם נגוסה: לא בדקתם את כל הבקשות.
<עמוס ארבל: שנייה רגע, אני אענה גם על הבקשות, אדוני, אני אענה על הכל.
אברהם נגוסה: החלטה גורפת.
<עמוס ארבל: אני באתי לכאן כדי לענות.
יצחק הרצוג: יש החלטה גורפת, זאת הבעיה.
<עמוס ארבל: בחוק השבות - - -
אברהם נגוסה: כן, יש החלטה, תתמקד בביצוע החלטת הממשלה.
<עמוס ארבל: אני עדיין נמצא בחוק השבות, אני מסביר.
<עמוס ארבל: אין מניעה לא מאתיופיה ולא מכל מדינה אחרת בעולם להגיע למדינת ישראל על פי חוק השבות.
<עמוס ארבל: לזה אין הגבלה.
<עמוס ארבל: לזה אין תקציב.
<עמוס ארבל: לזה אין מספר כזה או אחר.
<עמוס ארבל: כל אדם ש - - -
שלי יחימוביץ': כן, אבל אני ממש - - -
<עמוס ארבל: אני אעבור לחוק הכניסה.
שלי יחימוביץ': עמוס, אני ממש מבקשת ממך לא להסתובב במעגלים.
<עמוס ארבל: אני לא מסתובב.
שלי יחימוביץ': דנו בנושא הזה, שהסוגיה המרכזית היא שלגבי האנשים האלה שממתינים בגונדר ובאדיס, לא מכילים את חוק השבות אלא את חוק הכניסה לישראל.
<עמוס ארבל: אני ממשיך.
<עמוס ארבל: האנשים האלה - - -
שלי יחימוביץ': אז מעבר לסוגיה המוסרית והעקרונית והציונית והיהודית וכן הלאה, אני מבקשת ממך לשמוע באופן תכליתי איפה הדברים עומדים היום.
שלי יחימוביץ': כמה יהודים ממתינים שם עדיין.
שלי יחימוביץ': האם נעשו בדיקות לגביהם.
שלי יחימוביץ': מדוע הם אינם עולים לישראל, כשהם רוצים לעלות לישראל.
שלי יחימוביץ': תן לנו תמונת מצב.
<עמוס ארבל: על מנת להגיע לישראל על פי חוק הכניסה, צריך שתהיה החלטת ממשלה.
<עמוס ארבל: החלטת הממשלה הנוכחית משנת 2017 דיברה על 1,300 אנשים מתוך הקבוצה שהבאנו אותם ואיתרנו אותם עד אוקטובר, לפני סוף השנה.
שלי יחימוביץ': שמענו שההחלטה הזאת בוצעה.
שלי יחימוביץ': שמענו את זה.
<עמוס ארבל: נכון לרגע זה.
<עמוס ארבל: אנחנו בשנת 2018.
<עמוס ארבל: על מנת להתחיל לעבוד ממחר בבוקר, מהיום, להביא קבוצת אנשים נוספת, שזה יכול להיות 1,000, יכול להיות 5,000 צריך החלטת ממשלה.