GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אהוד פראוור: אין לי כל כך זמן - - -
שלי יחימוביץ': טוב, תיכף אני אתן לך לסכם.
<אהוד פראוור: אין לי יותר מה להגיד.
שלי יחימוביץ': מי זה פנחס גולן?
<פנחס גולן: אני.
<פנחס גולן: שמי פנחס גולן.
<פנחס גולן: כניצול שואה אחרי 5 שנות אושוויץ, משנת 1941 עד שנת 1945, כל האוכלוסייה שיושבים פה, אתם עוד לא יודעים, רק מה ששמעתם מה שהיה בשואה.
<פנחס גולן: אני אדם שעבר על בשרי את השואה.
<פנחס גולן: מגיל 7 שנתפסנו, לאחר שחיסלו את ההורים שלי, אני צחצחתי מגפיים של הגסטאפו.
<פנחס גולן: ואם צחצחתי את המגפיים טוב, קיבלתי תפוח אדמה רקוב.
<פנחס גולן: ואם לא היה טוב, קיבלתי סטירה.
<פנחס גולן: ככה אני גדלתי באושוויץ.
<פנחס גולן: כשהתבגרתי דחפתי עגלות של מתים לתוך הבורות.
<פנחס גולן: מה שעבר עלי במשך כל השנים.
<פנחס גולן: לקראת סוף המלחמה אני כבר לצערי ביקרתי על שולחנו של ד"ר מנגלה.
<פנחס גולן: בשביל מי להכניס את הצינורות לידיים ולהוציא את הדם?
<פנחס גולן: כשקראנו לנו – פפלוכטה יהודי, יהודי מלוכלך, את הדם שלנו לקחו לפצועים הגרמניים.
שלי יחימוביץ': פנחס, יש לך הצעה לוועדה?
שלי יחימוביץ': אתה רוצה לבקש משהו?
<פנחס גולן: כן.
<פנחס גולן: עכשיו אני רוצה להגיד.
<פנחס גולן: אני הגעתי היום, אני כיום בנכות של 94%.
<פנחס גולן: עברתי ניתוח בשתי הרגליים.
<פנחס גולן: אני מסתובב עם פרוטזות בברכיים ומושתל בעמוד השדרה.
<פנחס גולן: כשאני פניתי לביטוח הלאומי, עכשיו עברתי ניתוח, לפני שלושה חודשים, שלחו לי בודקת מביטוח לאומי.
<פנחס גולן: אני יושב על כיסא גלגלים, היא אומרת לי תראה לי איך אתה הולך לשירותים.
<פנחס גולן: תראה לי איך אתה שוטף את הפנים שלך.
<פנחס גולן: אמרתי אני לא מסוגל.
<פנחס גולן: יש לי מטפלת פרטית שעובדת בבניין.
<פנחס גולן: אני משלם לה מהכסף שלי 50 שקלים לשעה שתנקה לי את הבית.
<פנחס גולן: היא רשמה את הכל.
<פנחס גולן: אני מקבל מכתב מביטוח לאומי.
<פנחס גולן: דחו אותי.
<פנחס גולן: למה?
<פנחס גולן: אתה מתנהל כעצמאי ואתה לא זקוק לעזרה בכלל.
שלי יחימוביץ': פנחס, אני מודה לך.
<פנחס גולן: עכשיו - - -
שלי יחימוביץ': לא, לא, סליחה, לא, לא.
<פנחס גולן: אני אגיד - - -
שלי יחימוביץ': פנחס לא, אני מבקשת.
שלי יחימוביץ': יש כאן מעט זמן וצריך לסיים, המליאה מתחילה.
שלי יחימוביץ': יש כאן מספיק אנשים שבסיום הדיון הזה אתה תוכל לדבר איתם כדי לתת מענה לבעיה הפרטית שלך.
<פנחס גולן: אני רוצה לומר שתי מילים.
<פנחס גולן: בזכות עפרה רוס - - -
<פנחס גולן: עם כל הכבוד לה ובזכות ארגון לתת, העמידו אותי על הרגליים.
<פנחס גולן: ואיך שמתנהגים אל ניצולי השואה בתל אביב, בניהול של עפרה רוס, אני מוריד את הראש ואני מתכופף ואני אומר שאין לי מקום להגיד תודה.
שלי יחימוביץ': זה מאד משמח.
שלי יחימוביץ': תודה רבה פנחס.
<פנחס גולן: אבל זה לא ייתכן - - -
שלי יחימוביץ': לא, אני מבקשת.
שלי יחימוביץ': אני הבנתי, תודה רבה אדוני.
<פנחס גולן: אני פניתי למשרד מבקר המדינה- - -
שלי יחימוביץ': אדוני, אני מבקשת.
<פנחס גולן: תקראי את המכתב למבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': אני אקרא אותו בהמשך.
שלי יחימוביץ': יוחנן רון מהעמותה הפרלמנטארית למען ניצולי השואה, בבקשה.
<פנחס גולן: תקראי את המבקר ממבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': יוחנן רון, בבקשה.
<יוחנן רון: טוב, שומעים אותי גם ללא רמקול, כי אני רואה שהמיקרופונים לא כל כך עובדים.
שלי יחימוביץ': שומעים אותך מצוין, אין שום בעיה.
שלי יחימוביץ': רם וצלול.
<יוחנן רון: טוב, עדיין אין לי נכות קולית.
<יוחנן רון: אני מדבר בשמם של 50,000 השורדים.
<יוחנן רון: פה אנחנו מדברים כל הזמן על מספרים פנטסטיים, 220,000, מעגל ראשון, מעגל שלישי, מעגל רביעי.
<יוחנן רון: אני מדבר על שורדים שרובם היו ילדים בזמן המלחמה.
<יוחנן רון: רובם סבלו מתת תזונה בצורה קיצונית.
<יוחנן רון: כולם, ללא יוצא מן הכלל, יש להם מחלות עוקבות בעקבות תת התזונה שממנה הם סבלו.
<יוחנן רון: התופעה הכי בולטת היא בעיית השיניים, וכל ההצעה הזאת שמציעים עכשיו לעשות היא ברמת התחזוקה.
<יוחנן רון: אנחנו מדברים פה על תקציב לא קטן של שיקום פה.
<יוחנן רון: לתת לאנשים האלה בשנים האחרונות לחייהם - - -
שלי יחימוביץ': אל מי הדרישה הזאת מופנית?
שלי יחימוביץ': למי אתה מפנה עכשיו את הדבר הזה?
<יוחנן רון: לאוצר.
<יוחנן רון: לעפרה הנהדרת, שעושה עבודה פנטסטית, אבל יש לה גם כן ידיים קשורות.
<יוחנן רון: היא לא יכולה לעבור מעל הסכמים.
שלי יחימוביץ': עפרה היא לא האוצר, אבל בסדר.
שלי יחימוביץ': זאת אומרת אתה חושב שצריך תקציב ייעודי לשיקום שיניים - - -
<יוחנן רון: לחלוטין.
<יוחנן רון: בואו ניתן לאנשים האלה ללעוס בשארית חייהם.
<יוחנן רון: אני רואה בעצמי איך הם חותכים לחתיכות כדי להמיס את זה בפה.
שלי יחימוביץ': יוחנן, אני מבקשת שתכין הצעה מאד קונקרטית שתהיה - - -
<יעל אגמון: אני רק רוצה להגיד שבמסגרת הכנסת טיפולי שיניים לסל התרופות יהיו גם טיפולים משקמים.
<יעל אגמון: זה ייכנס בתוך המסגרת הזאת.
<יוחנן רון: בכל זאת אנחנו נתריע על כך.
<יעל אגמון: זה בסדר, אבל זה אמור להיכנס.
<יוחנן רון: למען הסדר הטוב אנחנו נתריע.
שלי יחימוביץ': נעמה ירדני, ארגון לתת.
<נעמה ירדני: שלום.
<נעמה ירדני: אני רציתי לדבר בעיקר על נושא של השיפוצים וההנגשה של הדירות של ניצולי השואה, שזה משהו שאנחנו עוסקים בו הרבה.
<נעמה ירדני: אנחנו מסייעים ל-1,000 ניצולי שואה ברחבי הארץ ובין היתר אחד מהשירותים הכי משמעותיים שאנחנו נותנים להם זה שיפוץ של הדירות שלהם ולהנגיש להם את ה הדירות בשנים האחרונות שלהם.
<נעמה ירדני: לעקור אמבטיות, להחליף אותן למקלחות, לשים ידיות אחיזה, חלונות, כל מיני דברים שצריכים בתוך הבתים שלהם.
<נעמה ירדני: פעם היינו עובדים עם החברה להשבה, היינו מקבלים מהם תקציבים מאד משמעותיים.
<נעמה ירדני: כמובן במסגרת זה שהם נסגרו אז זה הופסק ויש לזה צורך שהולך וגדל ואני חושבת שזה גם נושא שצריך להיכנס לתוך התקציביים הייעודיים.
שלי יחימוביץ': שי סומך, מי זה?
<שי סומך: זה אני, אני דיברתי.
שלי יחימוביץ': מרים גרייבר, עמותת יש.
<מרים גרייבר: שלום.
<מרים גרייבר: יש לי הרבה דברים להגיד אבל אני רוצה לעשות את זה בקצרה.
<מרים גרייבר: יוחנן צודק בעובדה ששורדי השואה שהגיעו לארץ לא רק צריכים עזרה בשיניים, אבל הם בזמנו לא ביקשו עזרה מהממשלה, מאחר שהם פחדו על המקצוע שלהם, שהם לא יקבלו ביטוח, מפני שבמשרדים הם היו צריכים להיות מבוטחים ואם הם יגידו אנחנו חולים, אנחנו לא יכולים לקבל ביטוח.
<מרים גרייבר: אז האנשים האלה מאותו זמן הם נמצאים אחורה.
<מרים גרייבר: אני לא יודעת כמה אנחנו - - -
שלי יחימוביץ': בכמה אנשים מדובר?
<מרים גרייבר: כמה אנשים מדובר?
שלי יחימוביץ': את הצבעת עכשיו על תופעה מאד ספציפית של אנשים שלא רצו לדווח על בעיות כי הם לא רצו - - -
<מרים גרייבר: נכון, נכון.
<יוחנן רון: סליחה שאני מתפרץ.
<יוחנן רון: מדובר ב-50,000 איש שכולם או רובם הם ילדים שורדי שואה, ומה שמרים אומר מתייחס אליהם.
<מרים גרייבר: כל המעגל הראשון.
<קריאה: כל המעגל הראשון.
<מרים גרייבר: לא רק.
<מרים גרייבר: הם לא ביקשו, הם התביישו לבקש, הם לא רצו שהם ייחשבו כאנשים שאין להם שכל.
<מרים גרייבר: האנשים האלה נשארו מאחור מכל הבחינות ואנחנו צריכים לעזור להם.
<מרים גרייבר: יש אנשים שבימינו אין להם מקום לגור, מפני שאין להם תקציב מספיק.
<מרים גרייבר: אנחנו צריכים לשים את הדעה שלנו עליהם.
<מרים גרייבר: אני מאד שמחה שאנחנו הכללנו אנשים והעמותה שלי מכלילה את כל האנשים, אבל האנשים האלה צריכים עזרה ספציפית ויותר מזה.
<מרים גרייבר: בנוגע לביטוח הלאומי, לא רק שאנחנו שמענו כאן דברים שהם עושים, אלא הם גם לא נותנים יותר מתשע שעות וכאשר הם לא נותנים יותר מתשע שעות, קרן הרווחה לא יכולה להוסיף להם לשעות שהם צריכים.
<מרים גרייבר: חוץ מזה, האנשים - - -
שלי יחימוביץ': משפט אחרון בבקשה.
<מרים גרייבר: האנשים שלנו מאד חורה להם שהם שילמו כל השנים האלה ביטוח לאומי ועכשיו מקזזים להם מהביטוח הלאומי, מאחר שהם מקבלים מהרשות לניצולי שואה.
<מרים גרייבר: הם אומרים – אנחנו שילמנו כל החיים שלנו לביטוח הלאומי, אנחנו רוצים את הביטוח הלאומי שלנו ואנחנו רוצים גם מהרשות.
<מרים גרייבר: ואחד שלא יקזז לשני.
שלי יחימוביץ': גל שחם?
<גל שחם: אני דיברתי כבר.
שלי יחימוביץ': זה אתה.
שלי יחימוביץ': מרדכי ויזל.
שלי יחימוביץ': בבקשה מרדכי, בקצרה בבקשה.
<מרדכי ויזל: כן, זה אני.
<מרדכי ויזל: בקצרה, אז אני יכול להגיד תודה וזה יהיה הכי קצר.
<מרדכי ויזל: אני גם כן שמעתי את הכל ואת חברת הכנסת, שהיא אמרה – תשאלו את הניצולים על מה הם חולמים.
<מרדכי ויזל: אני אגיד לכם, אני לא חולם, אני הולך עם חלום מהבוקר עד הערב.
<מרדכי ויזל: עליתי אז בן 15.
<מרדכי ויזל: עכשיו אני כבר 89-90, אז כבר אין לי הרבה דאגות, כמו שהיהודי הזה אמר, עוד מעט כבר לא יהיה לכם למי לדאוג וכל זה.
<מרדכי ויזל: אני רק רוצה לדבר על דבר קצר שאני מדבר ומדבר כבר שמונה שנים ואני מקבל תשובות ש - - -.
<מרדכי ויזל: אני מדבר על קבוצה של - - -
שלי יחימוביץ': אני מבקשת בקצרה.
שלי יחימוביץ': משפט אחד.
<מרדכי ויזל: בבקשה?
<מרדכי ויזל: מה?
שלי יחימוביץ': אני מבקשת במשפט אחד, בקצרה.
שלי יחימוביץ': תגדיר את הסוגיה שאתה מדבר עליה.
<מרדכי ויזל: אם אני אגיד משפט אחר, אז אני יכול להגיד דבר אחד.
<מרדכי ויזל: תודה רבה.
<מרדכי ויזל: יש לי הכל.
<מרדכי ויזל: אני לא צריך שום דבר.
<מרדכי ויזל: זה המשפט שלי.
<מרדכי ויזל: אני אומר זאת בכנות.
<מרדכי ויזל: בכנות, כי זה משפט אחד ומשפט אחד.
<מרדכי ויזל: אז באתי, בקושי הגעתי עם הרגליים שלי.
<מרדכי ויזל: אם צריך משפט אחד, אני מדבר עם אשתי המון בבית.
שלי יחימוביץ': חברים, אני שוב מבקשת לציין - - -
<מרדכי ויזל: אז אני אסיים.
<מרדכי ויזל: עוד לא התחלתי אפילו.
שלי יחימוביץ': רגע שנייה.
שלי יחימוביץ': רגע, אני מבקשת ואני אומר לכולם.
שלי יחימוביץ': תראו, יכולנו לקיים דיון לניצולי שואה.
שלי יחימוביץ': אני - - -
<מרדכי ויזל: לא, הם לא צריכים.
<מרדכי ויזל: לא יכולים לסייע.
שלי יחימוביץ': אני לא מסכמת.
שלי יחימוביץ': אני בת לשני ניצולי שואה, שני הסבים ושתי הסבתות שלי נספו בשואה.
שלי יחימוביץ': אני חיה את זכר השואה יום יום.
שלי יחימוביץ': אני לא מדברת על זה עכשיו.
שלי יחימוביץ': הדיון שלנו עכשיו הוא לא על המצב המחריד של ניצולי השואה.
שלי יחימוביץ': אני מנסה להעביר את הוועדה רגע לפאזה שהיא פאזה מעשית, כי זמננו הולך ואוזל.
שלי יחימוביץ': המטרה של הדיון הזה – ואני אגיד את זה בצורה ברורה – היא לא לספר את הסיפורים.
שלי יחימוביץ': אנחנו רוצים לפתור את הבעיות כאן ועכשיו ומהר, כי האנשים - - -
<מרדכי ויזל: אני לא סיפרתי שום סיפור.
<מרדכי ויזל: את עוד לא שמעת אותי.
שלי יחימוביץ': לכן אדוני אני מבקשת במשפט אחד להגיד אם יש לך סוגיה קונקרטית שניתן לענות עליה.
<מרדכי ויזל: בסדר, אז תשמעי.
<מרדכי ויזל: לפני שמונה שנים פניתי למנהל - - - ועידת התביעות ואמרתי שיש קבוצה גדולה מאד של ניצולים שלא מופיעים בשום מערכת.
<מרדכי ויזל: אני שמעתי את הגברת עפרה רוס, אני נותן לה את כל הכבוד וכמו שהוא אמר, אין מה לדבר, הייתי נותן לה את הציון 10.
<מרדכי ויזל: אבל במקרה הזה אולי גם היא לא ידעה שיש קבוצה גדולה מאד, שהם משפחות של ילדים ואני הייתי בתוכם, אחי שנהרג, כל חברי - - -
שלי יחימוביץ': מרדכי, סליחה - - -
<מרדכי ויזל: אבל תשמעי את מה שאני רוצה לדבר.
שלי יחימוביץ': לא, אני רוצה להשיב לך.
<מרדכי ויזל: אז תודה רבה.
<מרדכי ויזל: אז אני לא רוצה כלום.
שלי יחימוביץ': דיבר כאן אודי פראוור באופן מאד ספציפי על כך שהם מודעים לכך - - -
<מרדכי ויזל: על מה מודעים?
שלי יחימוביץ': שיש ניצולי שואה שאינם מופיעים במערכת.
<מרדכי ויזל: מי הם?
שלי יחימוביץ': שלא ממצים את זכויותיהם?
<מרדכי ויזל: זה חיילים משוחררים שהם היו - - -
שלי יחימוביץ': לכן אני מבקשת - - -
<מרדכי ויזל: והם לא מקבלים שום דבר.
<מרדכי ויזל: את לא רוצה לשמוע, אז בשביל מה באתי?
שלי יחימוביץ': אני מבקשת שתעביר לנו בכתב את ההצעה שלך.
<מרדכי ויזל: אני רק מבקש שאנשים ישמעו וגם את.
<מרדכי ויזל: עוד שתי דקות.
<מרדכי ויזל: בזמן שאנחנו מתווכחים, יכולתי כבר לסיים.
שלי יחימוביץ': אדוני, אני מבקשת ממך להעביר לנו בדיוק על איזו אוכלוסייה מדובר.
<מרדכי ויזל: טוב, תודה רבה.
<מרדכי ויזל: אני לא אעביר שום דבר.
שלי יחימוביץ': ואנחנו נעביר אותה לאודי פראוור.
שלי יחימוביץ': יש כאן דוברים נוספים?
<מרדכי ויזל: כבר העברתי אותה לכולם לפני שנים.
שלי יחימוביץ': כן, בבקשה אדוני, תציג את עצמך.
<דורון רז: דורון רז, יושב ראש איגוד חברות הסיעוד.
<דורון רז: אנחנו מטפלים בעשרות אלפי ניצולי שואה.
<קריאה: גם אני ביקשתי את רשות הדיבור, אבל אני לא מגיע בכלל.
<דורון רז: אנחנו מטפלים בעשרות אלפי ניצולי שואה במסגרת זכאות לחוק הסיעוד והכספים שהקרן לניצולי שואה מממנת אותם.
<דורון רז: אני רוצה לדבר על התזכיר לתיקון חוק הסיעוד שהגישה הממשלה, שבא לחלק לשש רמות את הזכאות של חוק הסיעוד.
<דורון רז: אני חושב שאם אנחנו יושבים סביב השולחן הזה, צריך להחריג את ניצולי השואה מתוך הדבר הזה ואני אגיד למה.
<דורון רז: בערך 50% מזכאי - - -
שלי יחימוביץ': לא הבנתי, מחוק הסיעוד?
<דורון רז: כן.
שלי יחימוביץ': ולייצר חוק סיעוד מיוחד בשבילם?
<דורון רז: לא, לחלק לשש רמות.
<דורון רז: את הרמה של ה-100%, חצי מהם יקבלו שש שעות ואת הרמה של ה-150% יקבלו יותר תוספת שעות, שזה מבורך, אבל ההקטנה תטיל אותה על חלק של בערך 50,000 קשישים שיקבלו שש שעות סיעוד במקום 10 שעות, בהם ניצולי שואה רבים שבעצם לא יטיבו איתם ובשינוי הזה הם יקבלו פחות - - -
שלי יחימוביץ': זאת הצעה שלך לשינוי?
<דורון רז: לא, לא, זאת הצעה שהממשלה הגישה לשינוי.
<דורון רז: אני אומר שבהצעה הזאת של שש הרמות, את הרמה הראשונה של 10 שעות, 9.75, רוצים לחלק לשתי חלופות של שש שעות ו-9.75.
<דורון רז: לקחת את הכסף כביכול של היתרה מאלה שיש להם 10 שעות, להעביר אותה לרמה הגבוהה.
<דורון רז: בהם נמצאים ניצולי שואה רבים שבעצם יפגעו ויורידו להם מ-10 שעות ל-6 שעות ואף אחד בכלל לא נותן את ההתייחסות לזה.
<דורון רז: ואנחנו רואים את החוק - - -
שלי יחימוביץ': מה זה אף אחד?
שלי יחימוביץ': למי פנית?
<דורון רז: פנינו לממשלה.
שלי יחימוביץ': מה זה לממשלה?
<דורון רז: הגבנו.
<דורון רז: אנחנו הגבנו, השלטון המקומי הגיב.
שלי יחימוביץ': הגבתם לתזכיר החוק.
<דורון רז: בטח.
<דורון רז: גם השלטון המקומי הגיב, איגוד העובדים הסוציאליים הגיב בהתנגדות לנושא.
<דורון רז: אנחנו רואים את חוק הסיעוד במקביל כרפואה מונעת.
<דורון רז: זאת אומרת אם יש מטפלת שנכנסת לקשיש, מלבד הבדידות היא נכנסת לקשיש והוא אוכל נכון, לוקח תרופות בזמן, שומר על היגיינה, מצבו פחות מתדרדר מאשר מי שלא מקבל את זה.
<דורון רז: זאת אומרת הקטנת השעות תביא בהכרח מהר מאד את האנשים האלה להגיע לרמות סיעוד גבוהות יותר.
שלי יחימוביץ': טוב, אוקיי, אני - - -
<דורון רז: אני רק רוצה - - -
<דורון רז: רק עוד - - -
<דורון רז: תודה, תודה.
שלי יחימוביץ': שוב, זה לא הפורום להביא את הדבר הזה.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מחוקקים עכשיו חוק.
שלי יחימוביץ': אנחנו בסך הכל מנסים לקחת את דו"ח מבקר המדינה, שהצביע על כמה תופעות ששוב התחדדו כאן, העובדה שיש כסף והעובדה שהבעיה החמורה והקשה ביותר היא העדר תכלול והעדר מיצוי זכויות של מי שזכאים להן, וזה צריך להוסיף את העובדה שאלה שזכאים להן הולכים ומתים כל הזמן.
שלי יחימוביץ': על כן הוועדה הזאת מתכנסת ועל כן היא תתכנס מחדש בכל חודש, כדי לבדוק את התקדמות אותה סוגית תכלול ואותה סוגיית מיצוי זכויות.
שלי יחימוביץ': אודי פראוור, קודם כל אני מודה לך על ההקשבה.
שלי יחימוביץ': אני מודה על מה שהשתמע מדבריך, שאתה הקשבת לדברים ויכול להיות שתבחנו מחדש ושעוד יותר התחדדה סוגית הדחיפות.
שלי יחימוביץ': אני שוב רוצה להביע הסתייגות ואני מניחה שאני מביעה אותה בשם כל המשתתפים בוועדה, חברי הכנסת והאחרים.
שלי יחימוביץ': הרעיון של ראשית לבחון מחדש את סוגית הסקר.
שלי יחימוביץ': לבחון אותה מחדש, כי סקר לוקח זמן ועד שיישומו תוצאות הסקר אנחנו נאבד עוד ועוד מהאנשים שאנחנו רוצים לעזור להם.
שלי יחימוביץ': הדבר הנוסף הוא סוגית הקמת הוועדה החדשה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שכל בר דעת מבין שעכשיו, אם המסקנה של העבודה שלכם תהיה להקים ועדה והוועדה הזאת תתכנס וימונו לה חברים והיא תשב ותבחן ותשמע אנשים, אנחנו נאבד עוד.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא נגיע למיצוי זכויות, כי אף אחד לא ימצה את הזכויות שלו.
שלי יחימוביץ': סך הכל נעשתה כאן עבודה מבורכת ועבודת קודש ממש לאורך השנים.
שלי יחימוביץ': גופים צברו ידע ומיומנות ונגישות והרשויות המקומיות.
שלי יחימוביץ': לכן אם אפשר להשתמש במאגר הקיים של הידע ושוב אני חוזרת לסוגיית התכלול, אבל אנא, אני ממש לא רוצה לשמוע בעוד חמישה שבועות שהוקמה ועדה.
<אהוד פראוור: לא, מונה מתכלל.
<אהוד פראוור: ימונה מתכלל.
<אהוד פראוור: אין ברירה, מישהו צריך לעשות את זה.
שלי יחימוביץ': בסדר, בואו תנסו לתת את דעתכם על האצת תהליכים דרמטית ביותר.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לברך את משרד הרווחה.
שלי יחימוביץ': שמענו כאן ידיעה מאד משמחת על ניצול כמעט מלא של אותם 40 מיליון שקלים.
שלי יחימוביץ': באופן כללי, שוב, אני לא אסכם את הישיבה הזאת, כיוון שאנחנו נכנסים עכשיו לעבודה רוטינית של הוועדה.
שלי יחימוביץ': בוועדה הבאה אני מבקשת לשמוע את מי שאמונים על הטיפול.
שלי יחימוביץ': זה לא ועדה שבה אנחנו מספרים את חוויותינו - - -
<אברהם רות: אפשר לקבל רשות דיבור?
<אברהם רות: אני ביקשתי את רשות הדיבור.
<אברהם רות: אני לא מבין לה לא נותנים לי.
שלי יחימוביץ': אברהם, נכון, לא נתתי לך.
שלי יחימוביץ': משפט אחד, בבקשה אברהם, סליחה.
<אברהם רות: אני מצטער, אבל כבר נגמר - - -
שלי יחימוביץ': כן, אבל במשפט.
<אברהם רות: סליחה.
<אברהם רות: אני אבקש את הכבוד שאני ראוי לו.
<אברהם רות: אני כבר הגעתי ל-90 והגיע הזמן שגם לניצולי שואה יתנו את הכבוד הראוי ולא רק בדיבורים.
<אברהם רות: אני יושב פה מסביב לשולחן.
<אברהם רות: בישיבה האחרונה שהייתה באפריל היינו פה 15 אנשים.
<אברהם רות: היום אנחנו נשארנו, כולל ילדי שואה, עם שישה.
<אברהם רות: בעוד חודש או עוד חודשיים בטח לא נהיה בכלל.
<אברהם רות: אז תני לנו לפחות להגיד את מה שיש לנו.
<אברהם רות: עכשיו אני אגיד שלוש נקודות ולא יותר מזה.
<אברהם רות: נקודה אחת: ראש הממשלה ביום השואה הקודם, שהיה בדיוק לפני שנה בעוד שלושה שבועות, דיבר על הצרכים של ניצולי השואה.
<אברהם רות: כל מה שיש לעשות, במקום זה הקימו ועדת שרים.
<אברהם רות: ועדת השרים הזו התכנסה פעמיים ובזה נגמר העניין.
<אברהם רות: כל הכבוד לוועדות לעניינים, למודלים, אבל ראש הממשלה עם שבעה שרים התאספו בפעם הראשונה והוא אמר מה הבעיות?
<אברהם רות: לא ידעו להגיד בעיות.
<אברהם רות: בפעם השנייה עוד פעם קרה אותו דבר ומאז היא לא התכנסה.
<אברהם רות: עוד מעט אנחנו נשמע את הנאומים של ראש הממשלה וכל העסקנים האחרים וכל הפוליטיקאים האחרים ואנחנו נשארים בדיוק באותו מצב.
<אברהם רות: זה אחד.
<אברהם רות: עכשיו שלוש הצעות קונקרטיות שאת ביקשת: אחת, רשם העמותות.
<אברהם רות: דו"ח מבקר המדינה דיבר על רשתם העמותות, על אי השקיפות, כל מה שקורה שם.
<אברהם רות: 182 עמותות עוזרות לניצולים והכסף איננו.
<אברהם רות: עכשיו אני מקבל אימיילים בלי סוף על עזרה לסבתא, תיתן תרומה, אנחנו נשליש שלושה.
<אברהם רות: חייבת להיות בדיקה וכולם מציינים - - -
שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך לסיים, אברהם.
<אברהם רות: סליחה, תני לי לסיים, יש לי עוד שתי נקודות.
<אברהם רות: מאד בקצרה, אני מסיים.
<אברהם רות: אז הנושא של רשם העמותות, אני מאד מבקש שבפעם הבאה זה ייעשה.
שלי יחימוביץ': זה לא יהיה בישיבה הזאת.
שלי יחימוביץ': נשקול לעשות את זה ב - - -
<אברהם רות: בסדר, אז בישיבה הבאה.
שלי יחימוביץ': לא, לא, לא, זה לא קשור לנושא הזה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נשקול לעשות על זה דיון נפרד.
<אברהם רות: אבל זה מופיע בדו"ח מבקר המדינה גברתי.
שלי יחימוביץ': אז שמעת מה אמרתי - - -
<אברהם רות: לא - - -
שלי יחימוביץ': זה לא יהיה בוועדה הבאה, יתכן שנעשה על זה דיון נפרד של הוועדה.
<אברהם רות: בבקשה.
<אברהם רות: דבר שני, הנושא גם חדש, זה הנושא של עילה.
<אברהם רות: קיים בארץ נושא של החזרת רכוש ליהודים מחוץ לארץ, אגב גם בארץ.
<אברהם רות: יש נטייה חדשה לחלוטין בגרמניה ובשוויצריה לגבי החזרת אומנות שדודה.
שלי יחימוביץ': סליחה אברהם, אני מפסיקה אותך.
שלי יחימוביץ': אלה הם נושאים נפרדים.
שלי יחימוביץ': הם לא קשורים לסוגיה של הדיון שלנו מהיום.
שלי יחימוביץ': תפנה לחנה, מנהלת הוועדה בתום הדיון, אני אשקול לעשות על זה שני דיונים נפרדים, זה לא בנושא שלנו היום.
<אברהם רות: בסדר.
שלי יחימוביץ': שוב, אנחנו ניפגש כולנו, כל הגורמים הנוגעים לדבר ואני כבר נותנת לכם תאריך.
שלי יחימוביץ': רשמו ביומנכם, ב-5 בפברואר, יום ב', הוועדה הזאת בהרכב הנוכחי, אולי פלוס גורמי מקצוע נוספים, תתכנס כדי לבדוק מה נעשה בחמשת השבועות האלה מהיום ועד יום המועד הבא.
שלי יחימוביץ': אודי, אנחנו כמובן נרצה אותך בישיבה הזאת.
שלי יחימוביץ': קיבלת התראה של חודש.
<אהוד פראוור: אני אסתכל - - -
שלי יחימוביץ': באמת, אז אם ככה נקדים אותה בשבוע.
שלי יחימוביץ': טוב, תודה רבה לכולם.
שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים דיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא קריסתן של המעבדות הרפואיות במערכת הבריאות.
שלי יחימוביץ': כל מה שמשתמע מכך, גם הפגיעה בבריאות הציבור וגם כמובן השחיקה בשכרם ובתנאיהם ובכמות התקנים של העובדים במעבדות האלה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מקיימים את הדיון הזה לבקשתה של אסתר אדמון, שהיא יושבת ראש ארגון הביוכימאים והמיקרוביולוגים, אבל הגיעו אלינו גם תלונות מגורמים נוספים וגם יש דוח של מבקר המדינה, מאיזה שנה הדוח?
<דן בנטל: משנה שעברה.
שלי יחימוביץ': דוח מלפני שנה, 2016, 66ג, פעילות המעבדות הרפואיות במערכת האשפוז ובקהילה וזו באמת הזדמנות לראות מה ממצאי הדוח ואם בכלל התקדם מאז שהדוח הזה פורסם.
שלי יחימוביץ': אנחנו נפתח עם דן בנטל, מנהל אגף ביקורת במערך הבריאות במשרד מבקר המדינה, בבקשה.
<דן בנטל: בוקר טוב לכולם.
<דן בנטל: כמעט כל חולה במערכת הבריאות נזקק לשירות של מעבדה רפואית, המעבדות קיימות בבתי חולים, במשרד הבריאות, בקופות חולים, מעבדות פרטיות, במוקדים רפואיים, בצה"ל, הנושא חשוב מאוד.
<דן בנטל: בביקורת מצאנו ליקויים חמורים בפעילות המשרד כגורם תורתי ומאסדר, יש פיקוח חלקי מאוד של המשרד על כל הנושא הזה למרות חשיבותו ואפילו בדוח התבטאנו במילים 'מעין חצר אחורית של משרד הבריאות', לצערנו, למרות חשיבותו.
<דן בנטל: חיה אחרי זה תפרט יותר פרטים לגבי הממצא הזה, שהוא מאוד חשוב.
שלי יחימוביץ': לא הבנתי, אמרת חצר אחורית, אבל לא הבנתי מה הממצא.
<דן בנטל: יש שם הרבה ממצאים שמעידים על זה שהמשרד לא משמש כגורם תורתי ומאסדר.
<דן בנטל: אני אתן דוגמה אחת, לדוגמה כל נושא הקיוסקים בבתי החולים.
<דן בנטל: בבתי החולים יש המון מעבדות מפוזרות, עשרות מעבדות לפעמים מפוזרים בבתי חולים.
<דן בנטל: חלק מבתי החולים, כמו תל השומר, לדוגמה, השכילו ואיחדו אותם למקום אחד.
שלי יחימוביץ': כלומר בכל בית חולים יש כמה מעבדות.
<דן בנטל: לפעמים יש עשרות והן מפוזרות ואין קשר ביניהם.
<דן בנטל: בית החולים שיזם איחוד מעבדות עשה את זה והצליח, משרד הבריאות לא מעורב פה.
<דן בנטל: חיה יותר תפרט את הפרטים, אני רק נותן שלוש נקודות בתור הדגשים עיקריים.
<דן בנטל: הנושא השני, כפי שאמרה היושבת ראש, זה נושא כוח האדם במעבדות.
<דן בנטל: ההתקדמות המדעית והטכנולוגית מעלה את הצורך בכוח אדם מיומן, ובכוח אדם, ממש, איפה שלא בדקנו, היו בעיות.
<דן בנטל: אין תקן מזערי לכוח אדם בבתי החולים הממשלתיים, כל מנהל בית חולים ממנה כמה שהוא רוצה שם.
שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת, לא קיים תקן?
<דן בנטל: אין תקן לכוח אדם.
<דן בנטל: בניגוד למקומות אחרים ש - - -
שלי יחימוביץ': לא קיים בכלל?
שלי יחימוביץ': אתה לא מדבר על תת תקנון, אלא על היעדר תקנון.
<דן בנטל: אין בכלל תקן בממשלתיים.
<דן בנטל: בואו נשמע אחרי זה מקופת חולים כללית, שהיא גם שחקן מאוד מרכזי, מה המצב שם בתחום הזה, אני חושב שיותר טוב, אבל בממשלתיים אין תקן.
<דן בנטל: נושא הגילאים הוא מאוד כאוב.
<דן בנטל: גיל 55 פלוס ואין תכנית לקליטת גיוס של חדשים.
שלי יחימוביץ': גם למה שירצו לבוא במצב כזה?
<דן בנטל: והנושא האחרון שלא כל כך כתבנו עליו, אבל חשוב שאני אציין אותו, זה שכר נמוך.
<דן בנטל: שמענו שהשכר ממש נמוך מאוד.
<דן בנטל: הנושא השלישי שרציתי לתת ככותרת, ואחרי זה חיה תפרט, נושא עתות חירום.
<דן בנטל: המעבדות בעתות חירום הן גוף חשוב מאוד, אמור לתפקד, לא כמו ברגיעה, לא באותו היקף, אבל לא הגדירו מה ההיקף שצריך להיות בשעת חירום.
<דן בנטל: אין ספק שהן צריכות לתפקד ואין פעילות בתחום הזה.
<דן בנטל: ציינו את מכבי, לדוגמה, בזמנו, כל מכבי הגדולה, שמבטחת 23% מהאוכלוסייה, אין לה גיבוי בשעת חירום אם מעבדה אחת בנס ציונה תיפגע.
שלי יחימוביץ': אתם יכולים להישאר לדיון הבא שלנו, על מוכנות העורף, זה קשור.
<דן בנטל: אלה שלוש הנקודות וחיה תפרט יותר.
שלי יחימוביץ': חיה פוליטי, סגנית מנהלת אגף.
<חיה פוליטי: בהמשך למה שכבר נאמר, אז מבחינת הפעילות החסרה של משרד הבריאות העלינו שלמשל קופות חולים, יש שונות ביניהם בשיעור המבוטחים שמקיימים בדיקות מעבדה.
<חיה פוליטי: המשרד לא בדק את הסיבות לשונות הזאת, יש קופות שהתחילו לעשות שימוש מושכל במעבדות, זאת אומרת שהפעילו מנגנון שמאתר בדיקות מיותרות שלא תורמות לבריאות, המשרד לא בדק עד כמה זה נכון והשווה את זה למה שנעשה בקופות אחרות.
<חיה פוליטי: חלק מהקופות החלו לעשות מעבדות מרכזיות, המשרד גם לא בדק את ההשלכות שלהן, עד כמה זה מועיל לתפקוד של המעבדות.
<חיה פוליטי: המשרד לא קבע פרק זמן מרבי, מרגע שלוקחים את המעבדה ועד שצריך לבצע אותה ולתת תוצאה וראינו פערים גדולים.
<חיה פוליטי: בבתי החולים זה יכול להביא לעיכוב בטיפול, בקופות החולים לפעמים צריך לשוב לבצע את הבדיקה.
<חיה פוליטי: בבתי החולים, בעיקר הממשלתיים, בערב, מעבדות למיקרוביולוגיה, משמונה בערב אין קריאה של תוצאות כאלה, מה שיכול להביא לעיכוב של יותר מ-12 שעות במתן טיפול לחולה שיכול לפגוע בבריאות שלו ואפילו לסכן את חייו.
<חיה פוליטי: חלק מהבדיקות מבוטאות ביחידות מידה שונות, מה שיכול לגרום לזה שמי שמעיין בתוצאות, אפילו רופאים, יכולים לתת טיפול שגוי כאשר הם משווים תוצאות שהן לא באותה יחידת מדידה.
<חיה פוליטי: חלק מהקופות שולחות בדיקות רפואיות לחו"ל.
<חיה פוליטי: המשרד הורה להן איך לעשות את זה, אבל לא כולן מקיימות את הנוהל, יש כאלה ששולחות לחו"ל גם דברים שאפשר לעשות בארץ.
<חיה פוליטי: למשל בדיקות גנטיות, העבירו לחו"ל, מה שלפעמים אפשר וזה יותר טוב אפילו לעשות בארץ, כי יש את הקשר בין המעבדה לגנטיקה לבין הרופא.
<חיה פוליטי: יש נושא של פסילות של בדיקות.
<חיה פוליטי: העלינו גם פערים גדולים בשיעורים, גם בין בתי החולים, גם בין קופות החולים, מה שיכול כמובן לגרום להשלכות אם משרד הבריאות לא יתייחס לסוגיה.
<חיה פוליטי: את כל התהליך של הבדיקה משרד הבריאות בעצם לא מיפה, לא בדק איפה נקודות התורפה ואיפה אפשר לשפר.
<חיה פוליטי: נושא של בדיקות מיומנויות של מעבדות, שמשווים למה שקורה בחו"ל.
<חיה פוליטי: יש בתי חולים שלא עושים את מה שנדרש.
<חיה פוליטי: בקרות תקופתיות שהמשרד עושה, המשרד מעלה ליקויים, אבל לא מקפיד לראות שהליקויים מתוקנים וגם לא נוקט בשום אמצעים אם הוא מגלה שלא מתקנים את הליקויים.
<חיה פוליטי: יש מעבדות במוקדים לרפואה דחופה, שבעצם כל קופות החולים עובדים איתן, או שלא רק, כמו טרם או ביקור רופא, שלמעשה אין להם רישוי והכרה של משרד הבריאות.
<חיה פוליטי: והנושא של כוח אדם, שכמובן הוא נושא כאוב מאוד.
<חיה פוליטי: מה שכבר נאמר, אין תקן, יש מחסור בעובדים, רוב העובדים הם מעל - - - ונושא של חירום, שכבר נאמר.
שלי יחימוביץ': אסתר אדמון, בבקשה.
<אסתר אדמון: קודם כל תודה רבה לכל אלה שהשתתפו.
<אסתר אדמון: אני מסכימה עם מה שכתב המבקר ואני מברכת על העבודה שעשיתם.
<אסתר אדמון: אני חייבת להציג בפניכם את מצב המעבדות כיום.
<אסתר אדמון: המעבדות, לצערי, לאורך שנים הוזנחו.
<אסתר אדמון: היום במעבדה, למרות ההתראות משנת 2010, שמרבית העובדים בין עובדי המעבדה זה נשים, 95% מאיתנו הן נשים, השכר לא עודכן ולא התאים את עצמו לדרישות הרגולטור לעובדי מעבדה.
<אסתר אדמון: היום עובדי מעבדה, כולם הם אקדמאים, מתואר ראשון ועד פרופסורים.
שלי יחימוביץ': ומה השכר הממוצע, שכר התחלתי?
<אסתר אדמון: השכר היום, אני אתן לכם דוגמה, שכר התחלתי של עובד מעבדה, תואר ראשון, שש שנות ותק, 27 שקל לשעה.