GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': אדוני שר העבודה והרווחה, קודם כול, אני חייבת לציין שתקופה קצרה מאוד אני עומדת בראש הוועדה הזאת, והמשרד שלך על בסיס קבוע, כשהוא מוזמן לדיונים על דוחות מבקר המדינה שקשורים למשרדך, בצורה חריגה וראויה לציון מדווח על שיפור מאוד מאוד משמעותי.
שלי יחימוביץ': ראינו את זה בכמה דיונים, גם בקטינים בזנות, גם בהקמת מרכזי הגנה.
שלי יחימוביץ': בדרך כלל כשאנחנו דנים בדוח מבקר יש כאן שני סוגים של תגובות, או תגובה שלא מקבלים בכלל את מסקנות המבקר או תגובה אחרת, שמסתתרת, מורחת, מטייחת, וכאן אני באמת רוצה לציין לשבח את העניין הזה, גם ציינו את זה ביום זכויות הילד.
שלי יחימוביץ': כשצריך לומר שבחו של אדם בפניו, נאמר אותו בפניו.
שלי יחימוביץ': שוב, אנחנו רואים את זה באופן שיטתי והמשרד שלך חריג בעניין הזה לטובה.
שלי יחימוביץ': לסוגיית המצ'ינג, אני רוצה לסכם עבורך את הדברים שנאמרו כאן.
שלי יחימוביץ': קודם כול, יש שני דוחות מבקר מדינה, האחד מ-2001, שכבר מתייחס לסוגיית 75% מול 25%, מצביע עליה כעל מקור לאי-שוויון ומדבר על חוסר ההיגיון וחוסר הצדק שבה, כיוון שמטבע הדברים רשויות שאין להן כסף לתת למצ'ינג פשוט לא מקבלות.
שלי יחימוביץ': שמענו כאן גם מחקר, מחקר מעודכן מאוד של מכון טאוב, שבדק את הדברים נכון לשנת 2014.
שלי יחימוביץ': המחקר הוא מעכשיו והוא בדק נכון ל-2014.
שלי יחימוביץ': ההוצאה לנפש של מטופל על רווחה ברשות חזקה היא 9,000 שקל, ברשות חלשה היא 3,000 שקל.
שלי יחימוביץ': פי שלושה ברשויות חזקות.
שלי יחימוביץ': כאמור הדוח הראשון הוא מ-2001, כך שהמדיניות הזאת נקבעה הרבה הרבה לפני זמנך.
שלי יחימוביץ': מאוד היינו רוצים לשמוע את עמדתך בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': האם יש מחשבה לבטל את סוגיית המצ'ינג?
שלי יחימוביץ': שמענו כאן עוד דברים.
שלי יחימוביץ': בנוסף למצ'ינג גם העובדה שרשויות חזקות, שיעור הגבייה שלהן יותר גבוה, יש להן עסקים לגבות מהם כסף.
שלי יחימוביץ': מעבר לזה שיש להן כסף למצ'ינג, יש להן פשוט גם יותר כסף לתת לשירותי רווחה.
שלי יחימוביץ': שמענו עוד ניואנסים, כמו למשל שלרשות חלשה אין מבנים משלה, ואז היא צריכה גם לשכור מבנה ואז נוספת עלות נוספת.
שלי יחימוביץ': כלומר, כל כללי המשחק שבעולם משחקים כדי להפוך את הרשות הענייה ליותר ענייה ואת הרשות החזקה ליותר חזקה והפערים הולכים וגדלים.
<אלי מצליח: הכסף שלא מנוצל מועבר לחזקות.
שלי יחימוביץ': כן, גם זה טיעון שנשמע, כי כיוון שלהן אין כסף לבצע את המצ'ינג, יש יותר כסף לבצע את המצ'ינג מול רשויות חזקות.
שלי יחימוביץ': דיברו כאן ראשי רשויות, כמו שאמרתי, רשויות ערביות, רשות חרדית, רשויות פריפריאליות יהודיות.
שלי יחימוביץ': זה המכנה המשותף לכולן.
שלי יחימוביץ': בבקשה, אדוני השר.
חיים כץ: נכנסתי למשרד הרווחה והתקציב לא היה גדול מדי, וכשבניתי את התקציב שמעתי את דודי אריאלי מדבר על האוטיסטים.
חיים כץ: אם אני רוצה לבטל את המצ'ינג לגמרי, כמה זה עולה לי, חנן?
<חנן פריצקי: 2 מיליארד שקל.
חיים כץ: 2 מיליארד שקל.
חיים כץ: כשעמד מולי המצ'ינג או האוטיסטים, אז במדינת ישראל, כשאני נכנסתי למשרד התקציב לאוטיסטים היה 180 מיליון, היו שבעה עובדים סוציאליים והיו 1,105 בתים לחיים ל-2,500 אוטיסטים שהם מעל גיל 18.
חיים כץ: היום, אחרי שנתיים, התקציב הוא 380 מיליון, יש 117 עובדים סוציאליים ויש 1,865 בתים לחיים.
חיים כץ: החלוקה של העובדים הסוציאליים היתה חלוקה פר ילד בכל יישוב, שקופה.
חיים כץ: כשבא אליי ראש עיר ואומר: למה קיבלתי תקן או למה קיבלתי חצי תקן, אמרתי לו: בבקשה, זה מספר הילדים האוטיסטים שיש לך, על זה קיבלת.
חיים כץ: יש לך עיר אחרת, תסתכל, היא קיבלה בדיוק לפי מספר הילדים הסוציאליים.
חיים כץ: כשאנחנו מדברים על מצב סוציו-אקונומי 8, ושמעתי את דודי, מבשרת ציון במצב סוציו-אקונומי 8 ויש 500 משפחות של אתיופים, שהם במצב סוציו-אקונומי 1.
חיים כץ: לתת להם?
חיים כץ: לא לתת להם?
<דוד אריאלי: צודק.
<דוד אריאלי: זה ממוצע.
חיים כץ: הם במצב סוציו-אקונומי 1.
חיים כץ: 500 המשפחות האלה במצב סוציו-אקונומי 1.
חיים כץ: עם זאת, נעשה מהלך בתקציב האחרון.
חיים כץ: היה מהלך של ניסיון של הרשויות, חזקות מול חלשות, מי ייתן, מי לא ייתן.
חיים כץ: היה קרב.
חיים כץ: במקביל, הרצתי במשרד 10 ורסיות של שינוי המצ'ינג, ואף אחת מהן, בשביל שתהיה רגוע, לא להעלות מעל 25%.
חיים כץ: באף ורסיה לא הרצתי להעלות את מה שאתה משלם.
חיים כץ: רציתי להתייצב על 250 מיליון.
חיים כץ: ראיתי איך אני מוריד ל-5%, 15%, לפי אוכלוסיות ביישובים וישבתי מול האוצר.
חיים כץ: ובסדר העדיפות שלי בתקציב שאין לי, עם דוחות מבקר המדינה, החלטתי שילדות בסיכון יותר חשוב לי.
חיים כץ: העליתי את גיל הטיפול לילדות בסיכון מ-18 ל-25 ושמתי 100 מיליון שקל, כי כשילדה בסיכון יוצאת בגיל 18, ביכולות לחיים היא בת 12, והמעבר מפה לזנות הוא רק בחציית הכביש.
חיים כץ: זה מה שהחלטתי בכסף שיש לי, כי לא קיבלתי את כל מה שאני רוצה.
חיים כץ: גם אתה היית שם פה ולא שם במצ'ינג.
חיים כץ: זה קל לבוא לפה ולהיות לארג', ואני רוצה לתת לכולם.
יוסף ג'בארין: זו סוגיה שהממשלה כולה צריכה להתעסק בה.
חיים כץ: אני לא יודע אם הממשלה כולה.
חיים כץ: אתה הזמנת אותי.
שלי יחימוביץ': אני הזמנתי אותך.
חיים כץ: שלי הזמינה אותי, ואני פה עכשיו במקום להיות אצל שר האוצר בנושא טבע, כשיש שם דיון עכשיו, כי אני מכבד אותה.
חיים כץ: ואני אומר לך שבמסגרת ההחלטות של שר, הכי קל לבוא ולכתוב דוחות בייחוד על אתמול.
חיים כץ: זה קל.
חיים כץ: כשאני צריך לקבל את ההחלטות, הדוח צריך להיות למה לא נתת לילדות בסיכון, השארת אותן בגיל 18 ולא נתת להן הכשרות.
חיים כץ: אין להן עורף משפחתי ולא נתת להן מגורים, לא הכשרת אותן לחיים, לא לימדת אותן מקצוע ולא עשית להן השמה.
חיים כץ: 100 מיליון.
חיים כץ: או למה לא שמת לנושמים לרווחה.
<פתחי אבו יונס: אדוני השר, הערבים לא יקבלו את זה.
<פתחי אבו יונס: הכסף הזה לא יגיע לרשויות ערביות.
חיים כץ: יש פה חברי כנסת ערבים.
חיים כץ: בקדנציה הזאת יש העדפה בולטת לאוכלוסיות הערביות.
חיים כץ: בדוח העוני האחרון אתה רואה ירידה בעוני ב-8% במגזר הערבי.
חיים כץ: פעם ראשונה שמדדו בדואים.
חיים כץ: פעם ראשונה.
חיים כץ: עד עכשיו לא מדדו את הבדואים.
חיים כץ: פעם ראשונה שמדדו בדוח העוני, הכניסו לסקר בדואים.
חיים כץ: זאת אומרת, אם מכניסים לסקר, אנחנו רוצים להתמודד עם הבעיה.
חיים כץ: המגזר הערבי קיבל 25% מהבנייה של המעונות שלי – 75 מיליון שקל.
חיים כץ: תשאל כמה בנו.
חיים כץ: לא ניצלו את זה.
חיים כץ: הכסף חזר לאוצר.
חיים כץ: הם קיבלו, לא בנו.
יוסף ג'בארין: כי אין קרקע.
יוסף ג'בארין: אין קרקעות כבוד השר.
חיים כץ: אז למה מבקשים?
יוסף ג'בארין: אין קרקעות - - -
יוסף ג'בארין: אני מכיר את המקרה הזה.
חיים כץ: מר ג'בארין, ברגע שאני נותן מעון ואתה יודע שאתה לא בונה – יש כלל גדול בתורה שזה נהנה וזה לא חסר – אם אתה לא יודע לבנות, תן למישהו אחר לקבל את זה, כי הכסף חזר לאוצר ולא נבנה מעון.
יוסף ג'בארין: אין קרקע ציבורית.
שלי יחימוביץ': אדוני השר, הכסף הזה ניתן באותו סד של מצ'ינג?
חיים כץ: הכסף למעונות זה 100% על חשבון האוצר.
יוסף ג'בארין: הם לא בנו כי אין קרקע ציבורית.
חיים כץ: 100% על חשבון האוצר.
חיים כץ: לקחו ולא בנו, הכסף חוזר לאוצר.
יוסף ג'בארין: אני משיב לך, כבוד השר, אין קרקע ציבורית.
חיים כץ: אז אל תבקש.
חיים כץ: אל תבקש.
חיים כץ: יש ביקוש גדול.
שלי יחימוביץ': חברים, אני מבקשת סדר.
חיים כץ: - - - אני רוצה שייבנו מעונות.
חיים כץ: בשנה הזאת, מי שלא מימש, לא יקבל שנה אחרי זה.
<ליאורה שמעוני: - - -
שלי יחימוביץ': ליאורה.
שלי יחימוביץ': ליאורה, אני קוראת אותך לסדר.
שלי יחימוביץ': חברי הכנסת, רק רגע אחד.
שלי יחימוביץ': אדוני השר, אני מבקשת התייחסות ישירה שלך אם אפשר.
שלי יחימוביץ': מדובר כאן על כמה וכמה פרויקטים.
שלי יחימוביץ': כל ראש רשות אמר איפה שכואב לו.
חיים כץ: בשנה האחרונה - - -
שלי יחימוביץ': יש לי שאלה קונקרטית.
שלי יחימוביץ': הרי הדיון הזה הוא על מצ'ינג, אז דיברו כאן על הסוגיה הספציפית, הביאו גם דוגמאות.
שלי יחימוביץ': זה רוצה מעון לקשישים, זה רוצה מסגרות חוץ ביתיות, זה רוצה לנערות במצוקה, זה רוצה לילדים עם פיגור שכלי, לפרויקט יתד, ל-1001 דברים שפשוט אין להם.
שלי יחימוביץ': מי סיפר מראשי הרשויות על הבשורה שהוא קיבל משר הכלכלה?
<קריאות: הוא יצא.
שלי יחימוביץ': סיפר כאן ראש רשות שהתקשר אליו שר הכלכלה באופן אישי ואמר לו: אני נותן לך מיליון שקל לתאורת רחוב – זה לא רלוונטי לך – ואז התברר שזה במצ'ינג, שהוא צריך לתת 800,000 שקל והשר נותן לו 200,000 שקל.
שלי יחימוביץ': אני שואלת לגבי המשרד שלך.
<דוד אריאלי: תאורת רחוב זה מאוד משמעותי לקשישים.
<דוד אריאלי: זה כן רלוונטי.
שלי יחימוביץ': כן, אבל זה לא קשור לשר העבודה והרווחה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה בכל זאת התייחסות שלך לסוגיה העקרונית שכאמור לא נקבעה בזמנך, היא נקבעה קודם.
חיים כץ: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שרוב היישובים מנצלים את תקציב הרווחה.
חיים כץ: משלמים את המצ'ינג ומנצלים.
חיים כץ: בוכים ומשלמים.
חיים כץ: מתעדפים.
חיים כץ: כשהם רואים את הצרכים, הם משלמים.
חיים כץ: זאת עובדה.
חיים כץ: לקחתי עכשיו את ג'סר א-זרקא, סתם, בדרך - - -
יוסף ג'בארין: מה אתה רוצה, שיפקירו את האוכלוסיות החלשות?
חיים כץ: אז הם משלמים.
יוסף ג'בארין: השאלה כמה זה עולה להם.
יוסף ג'בארין: זה על חשבון דברים אחרים.
חיים כץ: לקחתי את ג'סר א-זרקא - - -
שלי יחימוביץ': חברי הכנסת ג'בארין, פדידה, אני אאפשר לכם להציג שאלה לשר, אבל בצורה מסודרת.
שלי יחימוביץ': סעיד אלחרומי, גם אתה.
חיים כץ: ליאורה, את יודעת - - -
שלי יחימוביץ': ליאורה, אני לא מוכנה.
שלי יחימוביץ': אני לא מוכנה לדו-שיח הזה.
לאה פדידה: הוויכוח לא על ההצדקה, אלא הוויכוח הוא על - - -
שלי יחימוביץ': לאה, רגע.
שלי יחימוביץ': השר יסיים את המשפט.
חיים כץ: לכתוב זה קל.
חיים כץ: אפשר לכתוב הכול, מה שרוצים.
חיים כץ: מי שהלך להילחם על להשיג פעם משהו והשיג, לא כותב ביתר קלות.
חיים כץ: כשאני מקבל הערות, בא לי לפעמים להעביר אליכם לפני הביצוע, שתקבלו החלטה מה אני צריך לעשות, שלא תגידו לי אחר-כך למה לא עשיתי ככה וככה.
חיים כץ: תגידו לי מה, אני אעשה מה שאתם אומרים, ונראה אם אני צודק.
חיים כץ: בדיעבד אם היה לי העיתון של מחר הייתי מיליארדר, את כל השגיאות אני יודע בדיעבד.
חיים כץ: אם אני אתן לך את הבקשות, את מה שאני רוצה, אולי תחליטי על התקציב, אולי לא נטפל בילדים.
חיים כץ: במכלול שלי ניסיתי בשנה האחרונה לעשות דיפרנציאציה במצ'ינג, כשאני לא עולה.
חיים כץ: בתקציב שקיבלתי – כנראה לא הייתי כל-כך מוצלח בקרב על התקציב – לא קיבלתי את כל מה שאני רוצה.
חיים כץ: בקטע שקיבלתי, בקבלת ההחלטות, היו לי העדפות, והתקציב שלי ינוצל.
חיים כץ: כמה, חנן?
חיים כץ: זה .
חיים כץ: 99 - - -
שלי יחימוביץ': המנכ"ל יודע?
<חנן פריצקי: בתחילת ינואר - - -
<אביגדור קפלן: קרוב ל-100%.
חיים כץ: כסף שלי לא יחזור לאוצר, כי מי שלא ינצל את הכסף, לא יהיה.
חיים כץ: פשוט לא יהיה, כי כל שקל הולך לצדקה.
חיים כץ: אם הייתם באים ואומרים לי: הלכת למותרות פה, הלכת למותרות שם, ולא נתת – אני נוגע באוכלוסיות שלך, ג'בארין, באוכלוסיות שלך ב-X, אני לא יודע אם ב-Y.
חיים כץ: עכשיו לקראת ינואר אנחנו הולכים לתקציב חדש של 2019, עוד פעם נעלה את נושא המצ'ינג לעשות סדק בקיר.
חיים כץ: זה לא משנה אם נתחיל בהתחלה, אם נעשה סדק בקיר ונעשה שינוי קל, קל, כי בבת אחת אנחנו לא יודעים להביא הכול.
חיים כץ: נגיד: סוציו-אקונומי 1 – במקום 25% ישלם 24%.
חיים כץ: אני מקצין בכוונה.
שלי יחימוביץ': אתה הולך לעשות את זה?
חיים כץ: אני לא יודע.
חיים כץ: נראה את התקציב.
חיים כץ: אני הולך להילחם על התקציב.
יוסף ג'בארין: זה המינימום שאנחנו מצפים ממך בשלב הזה.
חיים כץ: כל הכבוד לך.
חיים כץ: מהתקציב אני לא אקח שקל הביתה, אני מבטיח לך, שקל אחד מכל התקציב.
לאה פדידה: גם לא חזרה לאוצר.
חיים כץ: וגם לא אחזיר לאוצר, כי כל שקל במשרד שלנו זה שקל לצדקה.
חיים כץ: אנחנו עלינו בשנתיים האחרונות מ-5 מיליארד ל-8 מיליארד, וזה לא בא בקלות.
חיים כץ: תרגמנו במשא-ומתן את השקל במקום למיליונים לשקלים בודדים, ירדנו לפרט ונגענו בפרט, והם לא היו רגילים, וקיבלנו.
שלי יחימוביץ': חיים, כמה זמן עוד יש לך להישאר איתנו?
חיים כץ: אם תשחררי אותי, אני הולך.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לאפשר שאלות, לא נאומים.
שלי יחימוביץ': שאלות קצרות וממוקדות לשר.
לאה פדידה: כבוד השר, מדבריך ניתן לומר שאתה מבין את הבעיה, אתה מודע לבעיה - -
חיים כץ: אני אומר שיש בעיה, כן.
לאה פדידה: - - אתה יודע שקיימת בעיה.
לאה פדידה: אתה אומר: אילו יכולתי והיה לי תקציב, הייתי עושה את זה.
חיים כץ: גם הייתי נותן לנכים שכר מינימום – 8 מיליארד.
לאה פדידה: מצוין.
לאה פדידה: אני שואלת איך זה עומד בקנה אחד עם זה שכל הזמן מוכרים לנו שאנחנו נמצאים במצב הכלכלי הכי טוב.
לאה פדידה: האם פירות הכלכלה מגיעים לעם או לא מגיעים לעם?
לאה פדידה: איך אנחנו פותרים את זה?
לאה פדידה: הרי אם נגיד שאין כסף, נמשיך להנציח את הפערים והחלשים יהיו חלשים.
שלי יחימוביץ': זו היתה שאלה קוסמית כללית.
שלי יחימוביץ': מי עוד רוצה להציג שאלות לשר?
שלי יחימוביץ': שאלות.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: העובדה שהתקציב לא נוצל היא בגלל שהן רשויות מוחלשות - - -
חיים כץ: לא אמרתי שלא נוצל.
שלי יחימוביץ': להפך, אמר שנוצל.
יוסף ג'בארין: מעונות יום - - -
חיים כץ: זה לא היה במשרד שלי.
חיים כץ: במשרד שלי זה מנוצל כי ראשי ערים מקבלים בראש.
יוסף ג'בארין: אני מכיר סיפורים כמו מג'ד אל-כרום.
יוסף ג'בארין: יש לו תקציב, הוא לא ניצל אותו כי אין לו קרקע ציבורית.
חיים כץ: למה ביקש?
יוסף ג'בארין: ואלו - - -
חיים כץ: ג'בארין, למה ביקש?
חיים כץ: הוא לקח מיישוב אחר, ערבי.
יוסף ג'בארין: אם היה לו תקציב, היה קונה אפילו - - -
חיים כץ: ג'בארין, אני רוצה שתבין שיצא משהו חיובי.
חיים כץ: 25% מתקציב המעונות הולך למגזר הערבי, הוא לא הולך למקום אחר.
יוסף ג'בארין: בינתיים לא מנוצל כלום.
חיים כץ: אתה רוצה להקשיב?
חיים כץ: ברגע שיישוב ערבי מבקש ולא בונה, יישוב ערבי אחר לא מקבל, כי רשימת הממתינים גדולה.
חיים כץ: אם הוא יודע שאין לו קרקע, שלא יבקש, שישיג קרקע ויבקש שנה אחרי זה, והמעון הזה ילך ליישוב ערבי אחר.
חיים כץ: 25% מיועד לערבים, 15% – חרדים, 15% – פריפריה, השאר כללי.
חיים כץ: כשהוא מבקש, את מי הוא דופק?
חיים כץ: את היישובים הערביים האחרים שלא מקבלים.
שלי יחימוביץ': חברים, אחרי שהשר יעזוב אותנו, נמשיך עוד זמן קצר את הישיבה.
שלי יחימוביץ': בשלב הזה אני מבקשת רק שאלות ממוקדות לשר.
שלי יחימוביץ': פיני קבלו, השלטון המקומי.
<פיני קבלו: בזמנו הצענו - - -
יוסף ג'בארין: פיני, משהו חשוב.
יוסף ג'בארין: דיברת על 2 מיליארד.
יוסף ג'בארין: האם זה התקציב כדי שלא יהיה מצ'ינג?
חיים כץ: לבסיס התקציב שלי.
חיים כץ: אתה יודע כמה זה?
יוסף ג'בארין: אתה עושה מהפכה חברתית ב-2 מיליארד.
חיים כץ: ג'בארין, ב-705 מיליון שקל והצמדה לשכר הממוצע, לשכר שלך, לא יהיה שום אזרח קשיש מתחת לקו העוני.
חיים כץ: ב-705 שקלים.
חיים כץ: גם יהודים, גם ערבים, גם בדואים.
חיים כץ: 705 מיליון לבסיס התקציב.
חיים כץ: מה נחליט קודם?
חיים כץ: אין לי גם וגם.
שלי יחימוביץ': חיים, אני מפסיקה אותך.
יוסף ג'בארין: 20 מיליארד שילמתם לטבע.
שלי יחימוביץ': כל אחד שאלה קצרה ותענה לכולם ביחד.
שלי יחימוביץ': אחר-כך גם לי תהיה שאלה, וניפרד ממך.
שלי יחימוביץ': פיני קבלו, בבקשה.
<פיני קבלו: בזמנו הצענו שאם אין מצ'ינג, לפחות שייתנו את ה-75%, אז 75% נשארים במשרד ולא מועברים.
<פיני קבלו: שאלה שנייה.
<פיני קבלו: התחלנו עבודת מחקר גדולה מאוד בנושא של סל שירותים, שזה הבסיס שיכול לתת פתרון לכול, ואנחנו רוצים לקרוא למשרד הרווחה להיכנס איתנו לבנות סל שירותים חברתיים, שייתן מענה לכל דבר.
סעיד אלחרומי: אני שוב רוצה לחזור לעניין המעונות.
שלי יחימוביץ': שאלה ממוקדת בבקשה.
סעיד אלחרומי: כשמגישים בקשה, מגישים איתה מסמכי קרקע.
סעיד אלחרומי: אם אין מסמכי קרקע, הבקשה בכלל לא תיכנס לתור הזה, ולכן הטענה שאחרי שמקבלים את התקציב פתאום אין להם קרקע, צריכה לרדת מסדר-היום.
סעיד אלחרומי: קודם כול, לא מגישים בקשה אלא עם מסמכי קרקע, ואז יש ודאות שיש לו מקום לבנות את המעון.
סעיד אלחרומי: אפשר בפשטות למנוע את העוול שנגרם לרשויות שלא הגיעו לתור.
שלי יחימוביץ': מודיעין.
שלי יחימוביץ': שאלה בבקשה.
<אביגדור עדן: כבוד השר, יש נושאים שמשרדך בכלל לא מכיר בהם ורק הרשויות העשירות יכולות לתקצב אותם.
<אביגדור עדן: לדוגמה, משרדך מתקצב בערך חצי מהכוננויות שצריך לתקצב כדי שיהיה 24 שעות ביממה כונן.
חיים כץ: כונן איפה?
<אביגדור עדן: למשל אצלנו.
<אביגדור עדן: יש לנו עד 12 בלילה כונן.
חיים כץ: כונן למה?
<אביגדור עדן: כונן לילדים, לכל הדברים המסוכנים.
<אביגדור עדן: עד 12 בלילה אתה מתקצב ואחרי זה אין תקצוב.
<אביגדור עדן: אמרו: תלכו למשטרה אם יש בעיה כזאת.
<אביגדור עדן: זה עניין של המשטרה וזה לא טוב, צריך שאנשי מקצוע יטפלו בזה.
<אביגדור עדן: יש הרבה מאוד דברים שמשרדך מתעלם מהם.
<אביגדור עדן: למשל השתתפות צד ג' במשפחתונים, למשל שרק בסוף השנה מאזנים את התקציב.
שלי יחימוביץ': פתחי אבו יונס, בקצרה רבה ביותר שאלה.
<פתחי אבו יונס: שמחתי לשמוע על תוספת התקציב בנושא האוטיסטים, שזה היה 200 מיליון שקל ועכשיו זה עומד על 380 מיליון שקל.
<פתחי אבו יונס: אני מאוד רוצה לבקש ממך שתבקש פילוח איך התקציב הזה חולק.
<פתחי אבו יונס: אני מבטיח לך שעוד פעם תגיע לאותה מסקנה ששלושה רבעים הולכים לרשויות החזקות ורק רבע נשאר בחלשות.
<פתחי אבו יונס: מבורכת הצעתך להקים שירות לנערות עד 21 פלוס, אני מאוד תומך, אבל אני מבטיח לך שכל עוד המצ'ינג יישאר, כך הכסף הזה לא יגיע לסחנין.
חיים כץ: אביגדור, איזה מעון שיפצנו של נערות?
<אביגדור קפלן: אל בוסתן.
חיים כץ: בג'וליס?
<אביגדור קפלן: בג'וליס.
שלי יחימוביץ': אם אתה יכול בקצרה לענות על השאלות האלה, נודה לך.
חיים כץ: פיני קבלו, אתה בחור טוב.
חיים כץ: באמת שאתה בחור טוב.
חיים כץ: אתה בא אליי ואומר לי: תוריד את המצ'ינג לאפס, אנחנו נעשה ברווחה, מה שיש – יש, בשאר נצעק, תן לנו 75% ולא נצטרך לשלם את החלק שלנו, ואז לפעמים גם נוכל לנסוע לחו"ל.
חיים כץ: הכול בסדר.
חיים כץ: חשוב לי שגם אתם, בעיריות, תהיה לכם מחויבות.
חיים כץ: אני רואה שאתם מנצלים את כל הכסף ושמים את המצ'ינג.
חיים כץ: הלוואי והיה לי לתת לכם יותר תקנים, כי אני לא יודע לתת לך כונן.
חיים כץ: אתה יודע מה זה להביא תקן?
<אביגדור עדן: זה רק כסף.
חיים כץ: תן לי.
חיים כץ: אני מדבר על תקן, לא כסף.
<אביגדור עדן: כוננויות זה רק כסף.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת שזה לא יהיה דו-שיח.
חיים כץ: אני רוצה שתבין שהאוכלוסייה במדינת ישראל גדלה ב-2.9% לשנה.
חיים כץ: הפעם האחרונה שבדקו צרכים של עובדים סוציאליים זה היה, אני חושב, ב-2009, לפני שמונה שנים.
חיים כץ: לשמחתנו תוחלת החיים עולה, אז צריך יותר להיכנס לעולם הקשישים, ויש לנו בעיות תקציביות ובעיות של תקנים של עובדים סוציאליים, בטח לענף הזקנה, בצורה דרמטית.
חיים כץ: אני לא יודע להביא לך אנשים לכוננויות ואני לא יודע להביא לך כסף.
חיים כץ: אם היית אומר לי שאתה לא מנצל את התקציב ונשאר לך כך וכך והייתי נותן לך כונן, מגיע לי בראש.
חיים כץ: בקרקעות – הרבה פעמים כשאנחנו נותנים מעון, אחר-כך ראש העיר אומר: רק רגע, המקום שהבאתי לך את הקרקע, אין שם ילדים.
חיים כץ: אני רוצה להעביר למקום אחר.
חיים כץ: בעבר לא נתנו.
חיים כץ: אני מבחינתי מאפשר.
סעיד אלחרומי: תגיש את הבקשה למקום הזה בהתחלה.
חיים כץ: הוא לא הגיש בקשה.
חיים כץ: היתה לו בנייה.
חיים כץ: פתאום נולדו שם ילדים.
חיים כץ: הוא הגיש מהר, כי יש קול קורא ויש דרישה יותר גדולה - - -
סעיד אלחרומי: אם לא הייתי ראש - - -
שלי יחימוביץ': סעיד, אני מבקשת.
שלי יחימוביץ': אין לנו זמן.
<אביגדור קפלן: חיים, לגבי אוטיסטים אין מצ'ינג בכלל.
חיים כץ: עזוב, הוא אמר משהו אחר, הוא לא דיבר על מצ'ינג.
חיים כץ: מה שהוא אמר שאנחנו מפנים כספים ליישובים מבוססים יותר, פחות לאוכלוסיות הערביות.
חיים כץ: אני אבדוק.
חיים כץ: דבר אחד אני יכול להגיד לך, בחלוקה של 110 עובדים סוציאליים שהבאתי כתקן, כל יישוב – אני מוכן להביא לך את הדוח כמה ילדים אוטיסטים יש בו.
חיים כץ: אם יש כאלה שלא מצהירים עליהם ואנחנו לא יודעים, אני לא יודע לספור אותם.
חיים כץ: אתה מסתכל על הדוח של כל היישובים במדינת ישראל, 270 יישובים, ואתה לא תעיר הערה אחת, כי הכול שקוף.
חיים כץ: הכול שקוף.
חיים כץ: לא חברים, לא ליכוד ולא מערך, כלום.
חיים כץ: מספר הילדים לחלק ל-110.
חיים כץ: הגענו ל-0.16 תקן, אמרתי שאני לא יודע לחיות עם זה, העלינו ל-0.25, זה היה המינימום שקיבלו.
חיים כץ: אתה רואה את זה, הכול שקוף.
חיים כץ: אני רוצה לקוות, מאוד רוצה לקוות שהכסף הזה, שאנחנו נלחמים להביא אותו – אני אומר לך את האמת, אני לא יודע כמה שרים יושבים, אני בתקציב יושב מול האוצר, אני, אחד על אחד, על כל סעיף.
חיים כץ: הפקידים עושים את העבודה שלהם, הם עושים את הרקע.
חיים כץ: אני יושב מול אחרוני פקידי האוצר ונלחם על כל שקל.
חיים כץ: זה לא שאני בא ומביאים לי את התקציב.
חיים כץ: בכל סעיף אני נלחם להביא כסף באחד על אחד, ביום, בלילה, מתי שיש להם זמן, לכן אני מכיר מה שאני מביא, כי אני יושב מולם.
חיים כץ: לא הפקידים שלהם, אני יושב.
חיים כץ: אני אבדוק את מה שאתה אומר.
חיים כץ: אני מאוד רוצה לקוות שזה לא נכון.
חיים כץ: המטרה שלי שאם יש 12,000 ילדים אוטיסטים, וכל שנה לצערי בגלל הבדיקות האבחון גדל ב-15% וצריך לשים כספים, אני מקווה גם בתקציב הזה להגדיל ב-100 מיליון, ואלה לא אנשים שמצביעים.
חיים כץ: זה בא על אמת, בשביל לעזור לאוכלוסיות הכי מוחלשות, אז גם אתם בעיריות תתאפקו קצת עם המצ'ינג.
חיים כץ: כל אחד מכם רואה מה קרה במשרדי הרווחה שלו, רואים כמה נגענו ומה יש עכשיו.
חיים כץ: מה היה אתמול, מה יש היום.
חיים כץ: יש אצלך שיפור?
<פתחי אבו יונס: עוד פעם, אמרתי שכן.
חיים כץ: יש שיפור.
חיים כץ: שיפור דרמטי, נכון?
חיים כץ: יש לך שיפור ברווחה.
<פתחי אבו יונס: הלוואי ולא היה שיפור ברווחה והיה במקומות אחרים.
חיים כץ: יש שיפור ברווחה.
<פתחי אבו יונס: ברור.
חיים כץ: טוב.
<פתחי אבו יונס: אמרתי שזה מחמם את הלב כל התוכניות החדשות שאתה מפתח.
<פתחי אבו יונס: אני החמאתי לך.
שלי יחימוביץ': קיבלת מחמאות.
יוסף ג'בארין: סוף כל סוף מחמאה מיישוב ערבי.
שלי יחימוביץ': כן, מחמאה, ועוד מיישוב ערבי, מסחנין.
שלי יחימוביץ': אדוני שר העבודה והרווחה, אני מבינה, ולא רק ממה שאמרת כאן בתחילת הדברים, גם הגיעו אלינו כל מיני שמועות בינתיים שישבת עם ועד עובדי טבע בירושלים, הגעת משם אלינו - -
חיים כץ: ועם המנכ"ל.
שלי יחימוביץ': - - ודיברתם על תוכנית חילוץ.
שלי יחימוביץ': אתה יכול לספר לנו קצת פרטים?
חיים כץ: אנחנו לפני משא-ומתן ולפני הידברות.
חיים כץ: אם אנחנו רוצים להצליח, אנחנו צריכים להצניע לכת, לבוא לשם, לראות מה אנחנו יודעים לעשות, מה אנחנו יודעים לתרום.
חיים כץ: אם אני רוצה לתרום את הדף הזה מטעם העובדים ואני אגיד שאני רוצה לתרום את הדף, הם יגידו שיש להם כבר את הדף והם רוצים גם את המשקפיים.
שלי יחימוביץ': אתה חושב שהמדינה עושה מספיק כדי לפתור את המשבר הזה?
חיים כץ: אני לא יודע אם החברה רוצה שהמדינה תעשה מספיק.
שלי יחימוביץ': זה בטוח.
חיים כץ: אני לא רוצה להיכנס לזה.
שלי יחימוביץ': נשחרר אותך.
שלי יחימוביץ': נזמין אותך שוב.
שלי יחימוביץ': אנחנו על סף סיום הדיון הזה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לאפשר לעוד כמה דוברים שלא דיברו, אני מבקשת בקצרה.
שלי יחימוביץ': רות שטייניץ מהמרכז לצדק חברתי.
<רות שטייניץ: רציתי להציג מקרה - - -
שלי יחימוביץ': את קרובה של השר יובל שטייניץ?
<רות שטייניץ: כן.
שלי יחימוביץ': סתם שאלתי, אבל מתברר שכן.
<רות שטייניץ: זאת האמת.
<רות שטייניץ: רציתי להציג מקרה שהגיע אליי בעילום שם, בלי ציון המקום, כי הרשויות המקומיות לא מעוניינות שהדברים יצאו החוצה.
<רות שטייניץ: זה אחד מיני רבים, אבל בחרתי בו כדי להציג לכם במה מדובר.
שלי יחימוביץ': את מדברת על סוגיית המצ'ינג באופן ספציפי?
<רות שטייניץ: גם על המצ'ינג.
שלי יחימוביץ': לא גם.
שלי יחימוביץ': אם זה קשור לדיון שלנו, בבקשה.
<רות שטייניץ: כן, זה קשור למצ'ינג.
<רות שטייניץ: ילד בן עשר, מעיר קטנה בצפון, גר אצל הסבתא, הסבתא מבוגרת מאוד, חלתה, ולמרות כל רצונה לא יכולה לטפל בו.
<רות שטייניץ: שני ההורים אינם רלוונטיים, אין קשר עם האב, האם לא גידלה אותו החל מגיל חצי שנה, היא אינה מעוניינת ואינה מסוגלת.
<רות שטייניץ: אחרי כמה וכמה ועדות החלטה – אני חושבת שכולם יודעים מה זה ועדת החלטה.
<רות שטייניץ: כך היא נקראה בעבר – הוחלט על מסגרת חוץ ביתית.
<רות שטייניץ: כולם מסכימים, לרשות אין כסף למצ'ינג, כבר חצי שנה הילד מחכה.
<רות שטייניץ: רציתי לשאול את כבוד השר, למה לילדים האלה לא מגיע מה שהוא נתן לאוטיסטים?
<רות שטייניץ: פה צריך להיות שחרור גמור ממצ'ינג.
שלי יחימוביץ': נאמר מפורשות על-ידי מנכ"ל המשרד שבכל מה שנוגע לאוטיסטים אין מ'צינג.
<קריאות: זה לא אוטיסט.
<רות שטייניץ: זה לא אוטיסט.
שלי יחימוביץ': לא שמעתי אותך טוב.
<רות שטייניץ: זה ילד נורמלי שיכול להתפתח היטב ולהיות אזרח מן השורה.
<רות שטייניץ: אם בגיל עשר אין מי שיטפל בו והוא מתגלגל ברחוב כי אין לרשות כסף למצ'ינג, והיא גם לא רוצה להודיע על כך, כי זה לא נעים לשמוע מרשות מקומית שהיא לא נותנת מצ'ינג לנושא כזה, לא יודעים במשרד הרווחה שיש ילדים כאלה ומה המספר שלהם.
שלי יחימוביץ': רות שטייניץ, תודה רבה.
שלי יחימוביץ': קלרה חן מנהלת אגף הרווחה בעיריית נתניה, את רוצה לומר מילה?
שלי יחימוביץ': בקצרה ברשותך כי אנחנו על סף סיום.
<קלרה חן: אני גם מפעילה שירותים ואני רוצה להתייחס לסוגיית המצ'ינג משני היבטים: קודם כול, מההיבט של התקצוב הראשוני.
<קלרה חן: התקצוב הראשוני הוא תקצוב חסר.
<קלרה חן: זאת אומרת, כשאני מקבלת תקצוב כדי להפעיל שירות מסוים, לדוגמה מעון יום שיקומי, מלכתחילה התקצוב שאני מקבלת הוא הרבה יותר נמוך.
<קלרה חן: עשינו בדיקה לדוגמה לגבי עלויות של פארא רפואי, וראינו שקופות החולים במשא-ומתן שמשרד הרווחה עשה עם קופות החולים על התקצוב, התקצוב שאנחנו מקבלים כדי להפעיל שירותים פארא רפואיים הוא הרבה יותר נמוך ממה שקופות החולים מחזירים להורים אפילו.
<קלרה חן: זאת אומרת, זה תקצוב לא סביר.
<קלרה חן: כשרשות מקומית כמו נתניה, שלוקחת אחריות על התושבים שלה, ורוצה להפעיל שירותים, מלכתחילה כשהיא מפעילה שירות היא נכנסת לגירעון של מיליון שקל מעבר לתקצוב ול-25% של משרד הרווחה.
<קלרה חן: הדבר השני הוא שהמצ'ינג לא 25%, אלא הוא הרבה יותר גבוה.
<קלרה חן: דיבר על זה קודם ראש עיריית מודיעין עילית.
<קלרה חן: אנחנו רואים את זה, כי זה לא רק 25%.
<קלרה חן: ה-25%-75% מתחילים להיות מחושבים אחרי שמורידים השתתפות הורים, ואם ההורים לא משלמים, ואתה לא תמנע מהילד שירות בגלל שהורים לא משלמים, הרשות המקומית סופגת, כי כשאני פונה למשרד הרווחה ואומרת: בבקשה תחשבו את זה מה-100%, כי ההורים לא משלמים ואני לא יכולה למנוע מהם שירות, אומרים לי: לא, תספגי את זה.
<קלרה חן: הנושא של מבנה – כדי להפעיל שירות אני צריכה מבנה, אני צריכה לתחזק את המבנה.
<קלרה חן: אם בכל התקציב שמשרד הרווחה נותן לי להפעלה הייתי צריכה גם לתחזק את המבנה, אני מודיעה לכם שרמת השירותים היתה מאוד מאוד נמוכה.
<קלרה חן: עיריית נתניה שמה המון כסף על הנושא של מבנים, על שכירות של מבנים, על תחזוקה של מבנים, על השלמה.
<קלרה חן: לדוגמה אנחנו כעיר שנותנת שירות לפריפריה, מקבלים ילדים מכל האזור למעונות היום השיקומיים.
<קלרה חן: יש לנו היום שש כיתות לילדים אוטיסטיים, שש כיתות של מעון יום שיקומי לילדים אוטיסטיים ועוד ארבע כיתות לילדים רגיל, מתוכם פחות מ-50% הם ילדי נתניה, כולם מהפריפריה.
<קלרה חן: כשנתניה משלימה את הגירעון התפעולי של מעונות היום השיקומיים האלה היא מסבסדת את כל הפריפריה, כי אף אחד לא משלים לנו.
<אביגדור עדן: אם זה היה של עמותה פרטית הם היו משלמים, של העירייה לא.
<קלרה חן: יכול להיות, אבל עובדה שניסינו - - -
שלי יחימוביץ': זאת נקודה חשובה.
<קלרה חן: יחד עם משרד הרווחה הבאנו את הסוגיה, פנינו לרשויות מקומיות, אף אחד לא נתן אגורה, ובזה נגמר הסיפור.
שלי יחימוביץ': מנכ"ל המשרד, אולי אתה רוצה להשיב לה?
<אביגדור קפלן: לגבי התקציב של הפארא רפואיים, אני מניח שזה צריך להיות מופנה למשרד הבריאות ולא אלינו.
<אביגדור קפלן: לגבי שאר הדברים, כמובן זה שווה בדיקה.
<אביגדור קפלן: אנחנו נבדוק את זה.