GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סורפל עלמו: נשארו מאחור עוד שלושה אחים, שלא עלו.
<סורפל עלמו: מה שאמרו לנו באותו זמן בסוכנות שרשמו, שבגלל שהם היו מעל גיל 18, הם יעלו חודש-חודשיים אחריכם, אל תדאגו.
<סורפל עלמו: ומשם מחכים 11 שנה.
<סורפל עלמו: אני כל יום מתקשר למשרדי הממשלה שמטפלים בנושא הזה, מה המצב של המשפחה, איפה זה עומד ואף אחד לא נותן לי תשובה.
<סורפל עלמו: ובגללכם, אלה שיושבים שם, אבא שלי לא זכה להתאחד עם הילדים שלו.
<סורפל עלמו: בגללכם.
<סורפל עלמו: עצוב לי מאד.
<סורפל עלמו: באמת.
<סורפל עלמו: אני עשיתי מכינה קדם צבאית, שרתתי בצבא, נלחמתי בצוק איתן, מה אתם רוצים יותר מזה?
<סורפל עלמו: באמת?
<סורפל עלמו: מה?
<סורפל עלמו: מה אנחנו מבקשים בסך הכל?
<סורפל עלמו: שתאחדו את המשפחות.
<סורפל עלמו: זה מה שאנחנו מבקשים.
<סורפל עלמו: זאת הקהילה היחידה שמפצלים את המשפחות.
<סורפל עלמו: משפחות שאתם מביאים מברית המועצות, מברזיל, מארצות הברית, כולן באות כמשפחה אחת.
<סורפל עלמו: למה אנחנו העדה שצריכה לסבול מפיצול משפחות?
<סורפל עלמו: מישהו יכול לתת לי פה תשובה?
<סורפל עלמו: מישהו?
<הילה סעדיה: אין, הם לא יתנו לך.
<הילה סעדיה: 30,000 עולים כל שנה מארצות שונות, אבל 8,000 אנשים זה עול כל כך כבד בשביל המדינה.
שלי יחימוביץ': התשובה היא גזענות, אבל אתה לא תקבל אותה מהנציגים הרשמיים של המדינה.
<סורפל עלמו: עצוב מאד.
<סורפל עלמו: באמת עצוב מאד שאתם במקום לאחד את המשפחות, והנה, אבא שלי לא זכה לראות את הילדים שלו ביחד יושבים בחג.
<סורפל עלמו: אני לא שמעתי על מקרים כאלה מברית המועצות, שחברים שלי, ששרתו איתי ביחד ועלו לכאן עם כל המשפחה שלהם, למרות שהם לא יהודים, מסתובבים עם צלב.
<סורפל עלמו: הם בסדר, בואו תעלו כל המשפחה.
<סורפל עלמו: למה יהודי אתיופיה צריכים את הדרך הקשה?
<סורפל עלמו: למה?
<סורפל עלמו: למה תמיד להקשות עלינו?
<סורפל עלמו: מי שנפגע בסופו של דבר זה אנחנו, לא אתם.
<סורפל עלמו: אתם מקבלים את המשכורות, יושבים, רואים את הילדים שלכם, את הסבתות שלכם.
<סורפל עלמו: מי שנפגע בסוף זה אנחנו.
<סורפל עלמו: למה אני בגיל 22 צריך להתעסק בעניין של עלייה במקום לדאוג לעתיד שלי?
<סורפל עלמו: למה אני בן יחיד בבית?
<סורפל עלמו: למה אני צריך להתעסק בנושא כזה?
<סורפל עלמו: למה אני לא יכול לדאוג לעתיד שלי?
שלי יחימוביץ': סורפל, תודה רבה.
שלי יחימוביץ': יהונתן, בבקשה.
שלי יחימוביץ': תספר לנו גם בקצרה את הסיפור שלך.
<יונתן צ'קול: שלום לכם חברי הוועדה, שמי יונתן צ'קול.
<יונתן צ'קול: אני שנה ג' בהנדסת מכונות - - -
שלי יחימוביץ': אני מבינה שגם אמא שלך פה.
<יונתן צ'קול: כן, אמא שלי פה.
<יונתן צ'קול: אני פה יחד עם אמא שלי ואחותי הגדולה.
שלי יחימוביץ': שלום.
<יונתן צ'קול: אני שנה ג' בהנדסת מערכות תקשורת במסגרת העתודה האקדמאית של צה"ל.
<יונתן צ'קול: אני עתיד לשרת שש שנים עם סיום הלימודים.
<יונתן צ'קול: בעצם אמא שלי פה, כפי שאתם יודעים.
<יונתן צ'קול: היא השאירה מאחור את אמא שלה ואת יתר האחים שלה.
<יונתן צ'קול: הם ממתינים למעלה מ-14 שנה בגונדר.
שלי יחימוביץ': כלומר סבתא שלך והדודים שלך בגונדר.
<יונתן צ'קול: כן, נכון, למעלה מ-14 שנה כמעט.
<יונתן צ'קול: אין לי כל כך זיכרונות מסבתא.
<יונתן צ'קול: אני גם עליתי בגיל 5.
<יונתן צ'קול: אין לי כל כך הרבה זיכרונות, אבל אמא דואגת להזכיר לנו אותם וגם שיחות טלפון בחגים.
<יונתן צ'קול: היום היא אישה מאד מבוגרת, סבתא שלי ואני לא יודע אם אני אזכה לראות אותה ואם היא תראה אותנו, הנכדים שלה, ואם אמא שלי תראה את אמא שלי.
<יונתן צ'קול: זה מאד קשה, הגעגוע.
<יונתן צ'קול: עזבו את המצב הקשה עם הגעגוע אליהם והנתק.
<יונתן צ'קול: המצב שלנו, המשפחות פה בארץ.
<יונתן צ'קול: אמא שלי מחלקת את המשכורת שלה לשתי משפחות.
<יונתן צ'קול: משפחה באתיופיה ומשפחה בארץ.
<יונתן צ'קול: במקום לעזור לי בתור סטודנט, במקום שאני אלך להיאבק על מלגות, אמא שלי יכלה לשים עלי את הכסף הזה.
<יונתן צ'קול: אבל מה, יש את סבתא שרעבה, יש את הילדים שרעבים, אז ברור שהם קודם יבואו.
<יונתן צ'קול: וזה משהו שמקשה עלי להתקדם בחיים שלי.
<יונתן צ'קול: בתור סטודנט אני צריך לעבור כל יום לדבר עם אמא שלי וכל הנושא הזה של להגיש טפסים ונעזוב את זה שזה חוסר מקצועיות.
<יונתן צ'קול: בתור סטודנט אני לא יכול להגיע לטלפון.
<יונתן צ'קול: אין בכלל מענה.
<יונתן צ'קול: עזבו את חוסר המקצועיות של רשות האוכלוסין וההגירה.
<יונתן צ'קול: הם לא זכו להיות בתוך הרשימה של ה-1,300, למרות שהם זכאים לפי סעיפי ההחלטות של 1911.
<יונתן צ'קול: גם נפגשתי בתור פעיל במאבק עם הילה וישבתי איתה על הסעיפים האלה.
<יונתן צ'קול: מצאנו סעיף שההורה פה בעצם, סליחה, הבן פה, הבת פה ואמא שלה נמצאת באתיופיה וזה מצב עגום.
<יונתן צ'קול: ובתור סטודנט אני מקבל מלא מיילים של משלחות לארץ, בוא תעודד זיקה ליהדות בתפוצות.
<יונתן צ'קול: ומה אגיד על המשפחה שלי?
<יונתן צ'קול: עזבו את זה, מה אני - - -
שלי יחימוביץ': אתה מספר את הסיפור האמיתי או שאתה חוסך להם את זה?
<יונתן צ'קול: אומרים לי בוא תעודד משפחות באירופה לעלות לארץ, כשאין להן זיקה בכלל.
<יונתן צ'קול: אני תוהה בעצמי איך זה יכול להיות?
שלי יחימוביץ': זה מזעזע מה שאתה מספר.
<יונתן צ'קול: זה מזעזע מאד.
<יונתן צ'קול: ואיך זה מציג בעצם את המעמד שלי בתור אזרח?
<יונתן צ'קול: מה המעמד שלי, אם לא מקיימים את הזכות הבסיסית שלי, מה זה אומר עלי?
<יונתן צ'קול: איך אני יכול, איך הקהילה שלי יכולה להתקיים עם הדבר הזה.
<יונתן צ'קול: זכות בסיסי.
<יונתן צ'קול: אני הולך לשרת שש שנים בצבא בתור מהנדס ולקדם עניינים ולהפעיל ולעשות שינוי, אז זה משהו שהנחילו לנו, הערכים שקיבלנו מהבית.
<יונתן צ'קול: איך זה יכול לקרות?
<יונתן צ'קול: איך אני יכול להעמיד את עצמי כך, הולך להיות בצבא, איך אני יכול להגדיר את עצמי בתור אזרח, אם לא מקיימים את הזכות הבסיסי שלי.
<יונתן צ'קול: איך זה יכול להיות?
שלי יחימוביץ': תודה יונתן.
<יונתן צ'קול: אני רוצה להפנות שאלה בנוגע למשרד הפנים לגבי חוסר המענה.
<יונתן צ'קול: החלטה חדשה, אני רוצה שתציבו טלפונים, תפרסמו את זה בערוץ האתיופי, שיהיה מענה.
<יונתן צ'קול: למה אנחנו צריכים לסבול?
<יונתן צ'קול: איזה גוף ממשלתי היה עושה דבר כזה?
<יונתן צ'קול: משנת 2014 אנחנו ממתינים לתשובה.
<יונתן צ'קול: גם את התשובה של שנת 2016 לא קיבלנו.
שלי יחימוביץ': כשאתה רוצה לקבל תשובה, למי אתה מתקשר?
<יונתן צ'קול: אין טלפון
שלי יחימוביץ': אז למי אתה פונה?
<יונתן צ'קול: יש את האתר של רשות האוכלוסין, אמא שלי לא יכולה לעשות את זה, אני נכנס, מוריד את הטפסים ואמא שלי ממלאת ושולחים בדואר.
שלי יחימוביץ': ומה אתה עושה?
<יונתן צ'קול: שולחים בדואר ואנחנו ממתינים לתשובה.
<יונתן צ'קול: אי אפשר לברר אם זה הגיע.
שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן אתה מקבל תשובה?
<יונתן צ'קול: אי אפשר לקבל תשובה.
<יונתן צ'קול: אין מענה.
<יונתן צ'קול: אני לא יכול להרים טלפון.
<יונתן צ'קול: גוף ממשלתי.
<יונתן צ'קול: ההורים שלי משלמים מיסים ואני לא יכול לברר.
שלי יחימוביץ': זה לא קשור למשלמי מיסים, הם אזרחי מדינת ישראל.
<יונתן צ'קול: כן, כאילו אני מנסה להתקשר ולשאול אם הטפסים הגיעו.
<יונתן צ'קול: זה לא מגיע.
<יונתן צ'קול: כאילו, אין לי לאן לפנות.
<יונתן צ'קול: עזבו את זה שאמא שלי לא יכולה לעשות את החיפוש הזה בגוגול.
<יונתן צ'קול: אני עושה בשבילה את הדברים האלה ואין תשובה לדבר הזה.
<יונתן צ'קול: ויש לי עוד שאלה.
<יונתן צ'קול: בעצם מה אתם עושים, כשאתה בא להחלטה ואומר יש לי 1,300 שיכולים לעלות.
<יונתן צ'קול: ואם יש יותר?
<יונתן צ'קול: בעצם בידיעה שיש לך יותר אתה בא עם ה-1,300?
<יונתן צ'קול: מה עושה המשפחה שלי, שעומדת בסעיפי ההחלטות?
<יונתן צ'קול: אני קראתי את הסעיפים, ישבתי עם הילה ואני רואה שהם זכאים ואנחנו לא קיבלנו תשובה.
<יונתן צ'קול: הגשנו את ההחלטה לפי ההחלטה של שנת 2016.
<יונתן צ'קול: לא קיבלנו מכתב.
<יונתן צ'קול: כאילו מה עושים עם זה?
<יונתן צ'קול: מה אני אמור לעשות?
<יונתן צ'קול: לחכות עוד בתקווה?
<יונתן צ'קול: אנחנו ממתינים מאז שעליתי לארץ לתשובה.
<יונתן צ'קול: אין לנו תשובה.
<יונתן צ'קול: מה אני יכול לעשות?
<יונתן צ'קול: להישאר בתקווה?
<יונתן צ'קול: מייל, טלפון, זה מה שאני מבקש.
<יונתן צ'קול: כאילו, הגיעו טפסים, יש לך זמן לחכות ואת זכאית להעלות, אבל לא היה את המכסה.
<יונתן צ'קול: כאילו פספסת את הרכבת כרגע, ברכבת הבאה אולי תיכנסי.
<יונתן צ'קול: זו גם תשובה מבחינתי.
<יונתן צ'קול: ואת זה אני לא מקבל.
שלי יחימוביץ': טוב, יונתן, תודה.
שלי יחימוביץ': אנחנו פשוט חייבים לסיים, אני מתנצלת.
שלי יחימוביץ': יש ועדה נוספת שמתכנסת כאן אחרינו.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת לשעבר שלמה מולה, אתה רוצה לומר דבר מה?
שלמה מולה: לא, אני רק אגיד משפט אחד.
שלמה מולה: אני חושב שיסוד הבעיה בהחלטות ממשלה, שהן סותרות אחת את השנייה וכל החלטת ממשלה שמתקבלת, מתקבלת ללא גיבוי תקציבי.
שלמה מולה: יוצאים בהצהרות, אומרים 7,000, 8,000, כאשר באים ליישם את ההחלטה וכל שנה צריך לעמוד בדלת, לבקש עוד כסף.
שלמה מולה: אני חושב שאם לפני שנתיים התקבלה החלטה להביא 8,000, היה צריך לדאוג שיהיה תקציב, היה צריך לוודא שיש תקציב.
שלמה מולה: לא רק יוצאים בשופרות ובתרועות.
שלמה מולה: אני חושב שצריך לסיים את הסיפור הזה.
שלמה מולה: צריך לסיים, צריך לעזור לאנשים ובמקרה גם במקום שבו אני נמצא בימים אלה אני פוגש את האנשים גם באדיס, גם בגונדר וזה באמת כואב הלב.
שלמה מולה: אפשר לסיים.
שלמה מולה: אפשר לעשות, אם יש רצון טוב.
שלי יחימוביץ': טוב, שלמה, תודה.
שלי יחימוביץ': אני מסכמת.
שלי יחימוביץ': קודם כל אני כבר מודיעה ורשמו לפניכם, ב-12 בפברואר אנחנו נתכנס כאן שוב באותו הרכב ואף הרכב מורחב ואנחנו נרצה לשמוע תשובות לכל השאלות שעלו כאן ולהיות אחרי ההחלטה התקציבית ואחרי החלטת הממשלה.
שלי יחימוביץ': אני לא מתכוונת להרפות.
שלי יחימוביץ': אני הולכת לקיים עכשיו ישיבות סדירות בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': זה לא תהיה ישיבה מקרית ואחר כך הפסקה עד תאריך לא ידוע.
שלי יחימוביץ': אם נצטרך אנחנו נעשה את זה כל שבוע, אבל כרגע אני קובעת את הישיבה הזאת ל-12 בפברואר.
שלי יחימוביץ': בנוסף מתברר שאני לא צריכה לכנס את הוועדה על פי סעיף 21, אלא כבר הוועדה מבקשת ממבקר המדינה לקיים דו"ח המשך על הדו"ח משנת 2008 ולבדוק את השתלשלות הדברים מאז, איך הגענו עד היום למצב הבלתי נסבל הזה.
שלי יחימוביץ': בלתי נסבל, שאלפי יהודים מחכים ואינם, והם בעצם מסורבי עלייה.
שלי יחימוביץ': פשוט מסורבי עלייה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מבקשים מהממשלה לקבל החלטה שהיא ברוח ההחלטה שהתקבלה לפני שנתיים והיא פשוט להעלות את כל שארית יהודי אתיופיה שממתינים בגונדר, באדיס ובעוד מקומות כפי ששמענו כאן עכשיו בדיון בוועדה.
שלי יחימוביץ': מעולם מעולם לא הותנתה שום עלייה בתולדות מדינת ישראל במסגרת תקציבית.
שלי יחימוביץ': מעולם.
שלי יחימוביץ': לא העלויות של ההורים שלי, לא העלייה ממרוקו – כמו שאמר כאן חבר הכנסת אלאלוף – לא העלייה מחבר העמים.
שלי יחימוביץ': פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל שנותנים מסגרת תקציבית לעלייה, כאילו זה לא חלק מהחזון הבסיסי הציוני של מדינת ישראל.
שלי יחימוביץ': מדובר כאן באפליה בוטה.
שלי יחימוביץ': אין שום דרך אחרת להסביר את האפליה הזאת, אלא בצבע עורם של היהודים האלה.
שלי יחימוביץ': ומדובר בגזענות קשה שזאת מחלה שאנחנו חייבים לבער אותה מקרבנו, ובטח שהיא לא יכולה לבוא מתוך החלטות ממשלה.
שלי יחימוביץ': דבר נוסף, קודם כל שמענו כאן שהועבר אתמול מכתב מאהוד פראוור לרשות האוכלוסין וההגירה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מצפים לתשובה מהירה של רשות האוכלוסין למשרד ראש הממשלה ולהאצת ה - - -
<הילה טל-אביטן: תשובה לממשלה.
שלי יחימוביץ': תשובה לממשלה ולהאצת התהליך.
שלי יחימוביץ': דבר נוסף וזה כבר במישור התקציבי וזה לא סותר כהוא זה את דברי על כך שלא צריכה להיות מסגרת תקציב לקליטת עלייה.
שלי יחימוביץ': כמו שעכשיו, להבדיל אלף אלפי הבדלות, אם תהיה עכשיו מלחמה חס וחלילה, אף אחד לא ייכנס את הממשלה לבדוק אם יש מסגרת תקציבית להשיב מלחמה שערה ולגונן על עצמנו.
שלי יחימוביץ': זה נמצא באותו רובד של חשיבות של קבלת החלטות.
<קריאה: גם במבצע שלמה לא בדקו - - -
שלי יחימוביץ': נכון, נכון וגם לא בעליות הגדולות האחרות.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת בלי הערות ביניים עכשיו.
שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים עכשיו כמה ימים לפני הדיון בממשלה על תקציב 2019 ועל חלוקת העודפים לשנת 2018, ששם יש ברזרבות 3.2 מיליארד שקלים, שלא לדבר על עודפי גבייה של 20 מיליארד שקלים.
שלי יחימוביץ': אז שאף אחד לא יספר לי שאין כסף.
שלי יחימוביץ': גם אם אנחנו הולכים לדיון התקציבי, שהוא פסול מעיקרו, גם אז שאף אחד לא יספר שאין כסף למשימה הקדושה הזאת.
שלי יחימוביץ': כאמור שתי החלטות מיידיות זה לקיים ישיבה נוספת בתאריך שכבר אמרתי ולבקש ממבקר המדינה המשך הדו"ח על האירועים האחרונים.
שלי יחימוביץ': שאלות נוספות - - -
<הילה סעדיה: מה יהיה ביום חמישי?
<הילה סעדיה: אין תקציב בשביל להעלות אותם, הם לא יעלו בשנת 2018, אנחנו פספסנו את הרכבת.
<הילה סעדיה: מה הולך להיות?
יצחק הרצוג: זה בישיבת ממשלה.
שלי יחימוביץ': לכן זה דבר שאנחנו, הוועדה, קוראים לממשלה בישיבתה ביום חמישי ובפרט לראש הממשלה, לשר הפנים, לשר האוצר וגם לשרת העלייה והקליטה, להציף את הנושא הזה בישיבה ביום חמישי, למצוא את המסגרת התקציבית ובשום פנים ואופן אנחנו לא נקבל התעלמות מהסוגיה הזאת ביום חמישי בישיבת הממשלה.
שלי יחימוביץ': אנחנו כאמור נעקוב.
שלי יחימוביץ': אנחנו פותחים את ישיבתה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בנושא דו"ח ביקורת של מבקר המדינה בנושא סיוע המדינה לניצולי שואה.
שלי יחימוביץ': הדו"ח הוא מאפריל 2017.
שלי יחימוביץ': התקיים עליו כבר דיון בוועדה, שהייתה אז בראשות חברת הכנסת קארין אלהרר.
שלי יחימוביץ': המטרה שלנו היא לא לנזוף באנשים, לא לפתוח שוב ולא לדון שוב בחשיבות הנושא, כולנו מכירים בו.
שלי יחימוביץ': מטרת הדיון הזה היא לעקוב אחרי התנהלות הטיפול בניצולי השואה, נוכח מסקנות המבקר ונוכח השינויים והשיפורים גם, צריך לומר, שחלו בשנים האחרונות.
שלי יחימוביץ': אם אפשר לתת לזה כותרת, אפשר לומר שיש כסף, אבל הוא פשוט לא מנוצל והוא לא מגיע אל מי שזקוק לו.
שלי יחימוביץ': איך הדבר הזה קורה – אנחנו ננסה להבין כאן במהלך הדיון.
שלי יחימוביץ': לפני כן אני רוצה לספר שפנתה אלינו במייל שירלי פינטו, שהיא מייסדת המרכז הישראלי ללימודי חירשות ופעילה חברתית, וביקשה מאיתנו שיהיה תרגום של ישיבת הוועדה לשפת הסימנים.
שלי יחימוביץ': שירלי העירה הערה מאד נכונה, שנכון שבוועדות יהיה תרגום לשפת הסימנים לאנשים שאינם שומעים ולקויי שמיעה, לא רק בוועדות שעוסקות בענייניהם של אנשים עם מוגבלות ואני מסכימה עם שירלי מאד.
שלי יחימוביץ': פנינו מיד ליו"ר הכנסת ולמנכ"ל הכנסת והם נענו ולכן יושב איתנו כאן טל בוסידן, שהוא מתרגם לשפת הסימנים, וצריך לומר בהקשר הזה שאנשים עם מוגבלויות, הם לא רק אנשים עם מוגבלויות.
שלי יחימוביץ': הם עולם שלם וזכותם להיות חשופים לדיוני הכנסת השונים בנושאים רבים ומגוונים, שנעשים בידי אנשים שהם עצמם שלחו לכנסת ואני מודה למנכ"ל הכנסת.
שלי יחימוביץ': אני מקווה מאד שזה יהפוך גם לשגרה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נתחיל עם משרד מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': צחי חולה, מי מדבר במקומו?
<אוהד דבי: אני אציג ואז אני אעביר.
<אוהד דבי: אני אוהד דבי, אני מנהל האגף שעסק בדו"ח הזה ובכלל בסדרה של דו"חות על ניצולי שואה לאורך השנים.
<אוהד דבי: משרד המבקר המדינה באמת מייחס חשיבות מיוחדת לנושא ובמשך עשור הוציא סדרות של דו"חות בתחום הזה, שהראשון שבהם גם הוביל לוועדת חקירה ממלכתית, שהוועדה הזאת-.
<קריאה: רק מי אתה, לפרוטוקול.
<אוהד דבי: שמי אוהד דבי, משרד מבקר המדינה.
<אוהד דבי: הדו"ח הספציפי הזה שהתפרסם לקראת יום השואה שעבר, הסתכל מנקודת המבט של הניצולים עצמם.
<אוהד דבי: ממש נפגשנו עם ניצולים רבים, עם כל גופי הסיוע שלהם וניסינו להביא את הזווית של הניצול.
<אוהד דבי: הובטח שהדברים יטופלו במהרה.
<אוהד דבי: ההתרשמות הראשונה שלנו היא שלא כך הוא ואת זה נראה בדיון.
<אוהד דבי: אני אתן כמה מילים לרות זקן, הסגנית שלי, לתאר את הליקויים ואחר כך גם נמצאת כאן ד"ר אסתר חיים, נציבת תלונות הציבור החדשה שתטפל בתלונות של ניצולי שואה בנושא.
<רות זקן: רות זקן, סגנית ממונה על אגף.
<רות זקן: בדו"ח אנחנו דיברנו על כך שחיים בישראל באפריל 2017 158,000 ניצולי שואה ועוד 56,000 נפגעי התנכלויות.
<רות זקן: הגיל הממוצע שלהם - - -
<קריאה: מה, אין מיקרופונים?
<רות זקן: הגיל הממוצע של הניצולים הוא 85 ומדי חודש - - -
<קריאה: עדיין לא שומעים.
שלי יחימוביץ': חברים, קודם כל מספיק עם ההערות האלה, שומעים די בסדר.
שלי יחימוביץ': אם יהיה כאן שקט, אז כולכם תשמעו אותה.
<רות זקן: אז אני אמשיך.
<רות זקן: מדי חודש נפטרים כאלף ניצולים.
<רות זקן: אנחנו ראינו שאוכלוסיית הניצולים מאד מגוונת וכך גם הצרכים שלהם.
<רות זקן: לחלקם צרכים קיומיים של ממש.
<רות זקן: אנחנו מדברים בעיקר על קבוצה שמונה 84,000 ניצולים, שרובם עלו מחבר העמים.
<רות זקן: הם הגיעו לארץ ללא פנסיות, שני שלישים מהם מתקיימים מקצבאות הבטחת הכנסה והם מקבלים רק קצבה שנתית של פחות מ-4,000 שקלים בשנה.
<רות זקן: בדו"ח מפורטים גם צרכים נוספים של ניצולים.
<רות זקן: אנחנו מדברים שם על מזון, על דיור, על הנגשת דירות, על בריאות, בעיקר טיפולי שיניים וטיפולים נפשיים, על סיעוד.
<רות זקן: הקושי המרכזי שעולה מדו"ח הוא דווקא תחושת הבדידות בקרב הניצולים בכלל ובעיקר בקרב מרותקי הבית, שהמספר שלהם ילך ויגדל.
<רות זקן: חלק מהמענה היה אמור להינתן על ידי משרד הרווחה בתקציב מיוחד שהוקצה במסגרת התכנית משנת 2014.
<רות זקן: הוקצו 40 מיליון שקלים לשנה ונוצל מעט מאד מתוך התקציב לצורך המענה.
שלי יחימוביץ': מה זה מעט מאד?
שלי יחימוביץ': תני לנו מספרים.
<קריאה: כולו.
<קריאה: מעט מאד זה כולו.
<קריאה: 39% נוצלו השנה.
<קריאה: אני אציג את זה.
שלי יחימוביץ': אבל אני שאלתי את נציג מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': כל אחד ידבר בזמנו.
<רות זקן: במועד הדו"ח נוצלו אחוזים מעטים מאד.
<רות זקן: עד יוני 2017 אנחנו ידועים שנוצלו עוד 12 מיליון שקלים ונשמח לדעת - - -
שלי יחימוביץ': מתוך ה-40 מיליון שקלים.
<רות זקן: מתוך ה-40 מיליון שקלים לשנה, נכון.
<רות זקן: הדו"ח מציין לטובה את הסיוע שנותנים גם משרדי הממשלה וגם גורמים חוץ ממשלתיים, אבל בלי יד מכוונת, שתאסוף את כל הסיוע ותתכלל, יהיו עדיין ניצולים שלא יקבלו את המענה.
<רות זקן: ומאחר שגילם הוא מבוגר ומדי שנה נפטרים כה רבים מהם, אנחנו קוראים לכולם להמשיך לסייע, כדי שלא יהיה מאוחר מדי.
שלי יחימוביץ': רות, אם את יכולה למנות בקצרה את הסעיפים המרכזיים של הדו"ח, שנעבור לשלב המעשי.
שלי יחימוביץ': ממי היית רוצה לשמוע עכשיו על תיקון ליקויים?
שלי יחימוביץ': איזה גורמים הכי רלבנטיים.
<רות זקן: אני חושבת שמשרד ראש הממשלה הגדיר את עצמו כגוף מתכלל, הוא הקים ועדת שרים לצורך זה.
<רות זקן: אנחנו נשמע לדעת מה קורה, קודם כל.
שלי יחימוביץ': את רוצה לומר לנו עוד דבר מה על הדו"ח?
<רות זקן: לא.
<רות זקן: אני חושבת ש - - -
שלי יחימוביץ': קיבלתם איזה שהוא עדכון על תיקון ליקויים?
<רות זקן: קיבלנו.
שלי יחימוביץ': ספרי לנו.
<רות זקן: קיבלנו עדכון על תיקון ליקויים ממשרד הרווחה, ממשרד האוצר, בעיקר לעניין הטיפול בניצול התקציבי.
<רות זקן: אני רואה שיש פה נציגים, אנחנו נשמח לדעת מה קורה לגבי הניצול התקציבי.
שלי יחימוביץ': ומהתשובות שקיבלתם על תיקון ליקויים, אתם שבעי רצון?
<רות זקן: לפחות בחלקן נראה שיש התנעה של תהליכים או המשך של תהליכים חיוביים.
<רות זקן: אנחנו רואים שיש ניצול גבוה יותר.
<רות זקן: אנחנו מבינים גם את העיכובים שחלים ומדוע הם חלים.
<רות זקן: אנחנו נשמח לדעת שהעיכובים האלה הוסרו, לפחות בחלקם, אותם חסמים.
<רות זקן: קיבלנו מהרשות את הדו"ח, ממשרד השיכון, ממשרד הפנים, מהקרן לרווחה, מהמוסד לביטוח לאומי.
<רות זקן: כבר מרוב הגופים אנחנו קיבלנו את הדו"ח על תיקון הליקויים.
שלי יחימוביץ': ד"ר אסתר בן חיים, מנהלת נציבות תלונות הציבור של המבקר.
שלי יחימוביץ': את חדשה בתפקידך, אז ברוכה הבאה, את פעם ראשונה מופיעה כאן בוועדה בתפקידך.
<אסתר בן חיים: תודה רבה.
שלי יחימוביץ': פעם קודמת זה היה כשאישרנו את המינוי שלך, אז בהצלחה ובואי תאמרי כמה מילים בקצרה.
<אסתר בן חיים: אכן שבועיים וחצי בתפקיד, אבל שוב, כפי שבאמת מופיע בדברי המבקר, שהוא גם נציב תלונות הציבור, אנחנו רואים חשיבות רבה לנסות לסייע לניצולי השואה ובואי לכאן הוא למעשה למטרה, לבוא ולהגיד תפנו אלינו.
<אסתר בן חיים: אני בדקתי לפני הגיעי לכאן את מספר הפניות שמגיעות מניצולי שואה או בני משפחותיהם.
<אסתר בן חיים: כמות ממש ממש קטנה.
<אסתר בן חיים: אני יכולה לציין גם מתוך מה שבדקתי, שכוחה של הנציבות בכך שהיא יכולה להוות איזה שהוא סוג של גורם מתכלל בזעיר אנפין.
<אסתר בן חיים: זאת אומרת מה שעושה הנציבות, היא מקשרת בין ארגונים שונים.
<אסתר בן חיים: הרבה פעמים אנחנו רואים שהוראות החוק הן מקשות וזה דבר אגב אחד הדברים שגם רצינו להצביע עליהם.
<אסתר בן חיים: יש לפעמים נוקשות בהוראות החוק, שאנחנו חושבים שיש מקום לתיקוני חקיקה.
שלי יחימוביץ': לא רק נוקשות, אלא גם סרבול.
<אסתר בן חיים: וסרבול, בוודאי.
<אסתר בן חיים: אבל למרות זאת אנחנו מחליטים לעיתים באמצעות פנייה לארגונים, לרשויות, לגורמי רווחה, כן להגיע לפתרון.
<אסתר בן חיים: ולכן אנחנו באמת רוצים לנצל את הבמה הזאת כדי להגיד למי שנזקק לפנות אלינו, אנחנו נעשה ככל יכולתנו לסייע לכם.
שלי יחימוביץ': אז ניצולי שואה ששומעים אותנו עכשיו ובני משפחותיהם, מוזמנים לפנות לד"ר אסתר בן חיים, המנהלת החדשה של אגף תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': אנחנו ננהל את הדיון – חבר כנסת ומוזמן, חבר כנסת ומוזמן לסירוגין.
שלי יחימוביץ': אודי פראוור, במסגרת הצעת המבקר אנחנו מתחילים איתך.
שלי יחימוביץ': נציב שירות המדינה בפועל, בעצם, מנהל אגף ממשל וחברה במשרד ראש הממשלה, בבקשה.
שלי יחימוביץ': בוא תן לנו עדכון מה קרה בעת האחרונה.
<אהוד פראוור: קודם כל אני סמנכ"ל ממשל וחברה, לצורך הדיון הזה.
<אהוד פראוור: כל נושא אחר הוא לא לעניין.
<אהוד פראוור: צריך להגיד שתכלול איננו העברת האחריות מהמשרדים למשרד ראש הממשלה.
<אהוד פראוור: תכלול אומר שאנחנו מסתכלים, תכלול אומר שאנחנו עושים פעולות שאחרים לא יכולים לעשות, אבל תכלול לא אומר שברגע שיש מתכלל אז הוא השר לענייני הנושא.
<אהוד פראוור: זה חשוב להדגיש.
<אהוד פראוור: צריך לומר גם ש - - -
שלי יחימוביץ': תגיד לנו מה כן ולא מה לא.
<אהוד פראוור: אני אגיד.
<אהוד פראוור: רגע, אני אגיד, ברור.
<אהוד פראוור: אני אגיד עוד דבר אחד, שהוא ב-כן, שמה שמאד מטריד אותנו מעבר למספר שאת ציינת, זה 105,000 אנשים שהם פוטנציאל להיות מוכרים כניצולי שואה.
<אהוד פראוור: זה שליש יותר שהוכרו בתהליכים משפטיים בשנים האחרונות וגם בהחלטת שר אוצר ושם אני רואה מקום גדול לדאגה, כי שם אנחנו בקושי מכירים חלק מהם.
שלי יחימוביץ': מי אלה האנשים האלה?
<אהוד פראוור: האנשים האלה הם עולים מארצות שלא הוכרו קודם.
<אהוד פראוור: קודם כל צפון אפריקה, אחר כך רומניה.
<אהוד פראוור: תהליכים שבאמת, גם בתי המשפט וגם שר האוצר הרחיבו - - - זו אוכלוסייה ענקית שבחלקה מוכרת ובחלקה לא.
<אהוד פראוור: יש שלושה דברים שאותנו מעניינים.
<אהוד פראוור: אחד כמעט הושלם - - -
שלי יחימוביץ': - - - אתה מדבר על מספרים נוספים על אותם - - -
שלי יחימוביץ': 158,000 הם ניצולי שואה ו-56,000 הם - - -
<אהוד פראוור: כן, כן.
שלי יחימוביץ': בנוסף למספרים שהמבקר דיבר עליהם?
<אהוד פראוור: בוודאי.
<אהוד פראוור: רק אני אומר זה הפוטנציאל.
<אהוד פראוור: זה העולים מאותן ארצות בגילאים המתאימים.
<אהוד פראוור: עכשיו צריכה להיעשות בדיקה פרטנית, הרי אנחנו לא יודעים איפה האיש היה באמת.
<אהוד פראוור: אנחנו יודעים רק שסביר שאולי ש-.
<אהוד פראוור: ולכן צריך להגיע אליהם, וזה הסיפור - - -
שלי יחימוביץ': אתה בטוח שזה מעבר למה שהמבקר - - -
<אהוד פראוור: גברת גרוס תגיד לכם.
<קריאה: אולי אני אסביר?
שלי יחימוביץ': אנחנו נשמע מאודי ואז נמשיך.
<אהוד פראוור: כן, רק שיובהר שזה מספר נוסף, אלא אם כן עפרה תכחיש.
<אהוד פראוור: אני לא חושב.
<אהוד פראוור: שני דברים הטרידו אותנו.
<אהוד פראוור: אחד קטן יותר, שנשמע מעצבן והיה צריך לפתור אותו ואחד יותר גדול.
<אהוד פראוור: אני אתייחס לשניהם.
<אהוד פראוור: אחד היה תהליך מאד ארוך ומסורבל וקשה – המבקר העיד על זה – בין גופים, להוסיף את שעות הסיעוד דרך הקרן לרווחת ניצולי שואה.
<אהוד פראוור: נעשתה עבודה.
<אהוד פראוור: אנחנו כמעט סיימנו אותה, נשאר עוד איזה פריט משפטי לסגור אותה.
<אהוד פראוור: פחות או יותר על ידי כל הגופים היום זה יהיה הרבה יותר פשוט ומההכרה על ידי ביטוח לאומי שהאיש זכאי לשעות נוספות, עד הרגע שהוא יקבל, זה מהלך של חמש-שש תחנות שכולן היו בקשיי דיבור, ברצון טוב של הרשות לניצולי שואה, של קרן הרווחה, של ועידת התביעות, של ביטוח לאומי, של משרד המשפטים ועוד.
<אהוד פראוור: אתם מבינים כל מי היה מעורב.
<אהוד פראוור: העניין הזה קרוב מאד לסיומו.
שלי יחימוביץ': איך מתנהלת העבודה שלכם?
שלי יחימוביץ': עבודת התכלול?
שלי יחימוביץ': יש ישיבות קבועות?
<אהוד פראוור: על הנושא הזה כינסו לא מעט.
<אהוד פראוור: יושבת פה הילה, שהיא הפרויקטורית שלנו לעניין הזה.
<אהוד פראוור: אני חשוב שאפשר יהיה בשבועות קרובים פשוט להגיד מה הוא הנוהל הסופי.
<אהוד פראוור: אני חושב ש - - -
שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן יהיה נוהל סופי?
<אהוד פראוור: שבועיים, שלושה.
שלי יחימוביץ': ומה המשמעות של הנוהל הזה?
<אהוד פראוור: המשמעות היא שמההכרה על ידי ביטוח לאומי, עד הרגע שהאיש יוכל לקבל את שעות הסיעוד, מחשבים ידברו ביניהם ולא הוראות מורכבות.
<אהוד פראוור: הטפסים אוחדו.
<אהוד פראוור: הבקשה שמוגשת לביטוח הלאומי, במידה רבה תכסה את כל מה שצריך.
<אהוד פראוור: היום היו שלבים משלבים שונים של בקשות.
<אהוד פראוור: אנחנו פחות או יותר אחרי זה.
<אהוד פראוור: זה היה מסע באיך הגהנום הישראלי עובד.
<אהוד פראוור: אני חושב שהצלחנו לדלג עליו.
<אהוד פראוור: אשמח בישיבה הבאה פשוט להציג.
שלי יחימוביץ': תוך כמה זמן תוכל לבוא לפה ולספר לנו על ה- - -
<אהוד פראוור: חודש נגיד, גג.
<אהוד פראוור: זה צריך להספיק.
שלי יחימוביץ': איך אתה מסביר את תת הביצוע של התקציב?
<אהוד פראוור: אני לא חושב שיש תת ביצוע של תקציב.
שלי יחימוביץ': אם הוקצו 40 מיליון שקלים - - -
<אהוד פראוור: לא, לא, רגע.
<אהוד פראוור: זה משרד הרווחה, שנייה.
<אהוד פראוור: משרד הרווחה בעוד רגע.
<אהוד פראוור: זה לא קשור בזה.
<אהוד פראוור: עוד רגע הוא יגיד שזה פשוט לא נכון.
<אהוד פראוור: ויגיד עוד דבר, שאם המבקר - - -
שלי יחימוביץ': תיכף נשמע את משרד הרווחה.
<אהוד פראוור: לא, רגע, אני רק רוצה להגיד שאם אתם אוספים נתונים, אתם מקבלים עדכון, תגידו שהשתנה.
<אהוד פראוור: עכשיו בכל מקרה הם יגידו שזה פשוט בוצע.
<אהוד פראוור: זה הכל.
שלי יחימוביץ': נשמח לשמוע.
<אהוד פראוור: אמרתי, אני - - -
<קריאה: אנחנו עדכנו שעד יוני קיבלנו הודעה ש-12 מיליון שקלים בוצע עד יוני - - -
<אהוד פראוור: טוב, רגע, שנייה, עוד רגע.
<אהוד פראוור: בסדר, עוד רגע תשמעי מהם.
<אהוד פראוור: זה כבר דווח לראש הממשלה.
<אהוד פראוור: העניין השני, אני מעריך נביא תוך חודש החלטת ממשלה ש - - -.
<אהוד פראוור: אם זה ייקח חמישה שבועות, זה ייקח אותם, בסדר?
<אהוד פראוור: אני אסיים את המשפט.
<קריאה: סליחה, לא שמענו.
<אהוד פראוור: שנייה.
<אהוד פראוור: בעוד חמישה שבועות אני מקווה שנביא החלטת ממשלה, אולי שישה, לא יודע.
<אהוד פראוור: זה הטווח, שיש בו שני מרכיבים.
<אהוד פראוור: אחד סקר שיבוא לראות מה קורה עם ניצולי השואה במהלך עצום של מיצוי זכויות, עם דגש גדול על אוכלוסיית הפוטנציאלים.
<אהוד פראוור: האוכלוסייה שנוספה בשנים האחרונות, שעליה אנחנו יודעים הכי פחות והיא הכי מטרידה, מטבע הדברים.
<אהוד פראוור: זה אנשים עם זכות שלא מתממשת ואנחנו כרגע מסיימים את העיצוב שלו, כי זה היקף מאד גדול, מפעל מאד מורכב.
<אהוד פראוור: יש פה שאלה שאחרי שיודעים שקורה מה, איך זה מתרגם לזכות.
<אהוד פראוור: אני חושב שאנחנו בדרך.
<אהוד פראוור: חלק עם מתנדבים, חלק עם חברת המתנ"סים, ודאי עם שלטון מקומי.
<אהוד פראוור: זה אחד המפעלים הגדולים בישראל בנושא הזה.
<אהוד פראוור: אני לא מציג אותו כרגע, כי אני לא מרגיש שהפתרון שלי שלם, עוד מעט.
שלי יחימוביץ': זה דבר אחד, סקר, והדבר השני?
<אהוד פראוור: ועל זה, מעליו, בגינו תקום ועדה שתעסוק בתכלול, בראשה סגן שר האוצר - - -