GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל גלובוס: זה לא כמו פניית ציבור שמישהו פונה לגבי עמותה ספציפית וכדומה ויש בדיקה.
<אייל גלובוס: זה לפעמים טריגר לבדיקה הרבה יותר מקיפה שלנו.
<אייל גלובוס: גם בדברים האלה שינינו מאד את פרקי הזמן.
<אייל גלובוס: זה בהחלט היה ליקוי לגבי פרק הזמן שלוקח לנו.
<אייל גלובוס: פרק הזמן הוקטן משמעותית ואנחנו מקווים עוד להמשיך להקטין אותו, אם כי זה לא פרק זמן של 30 יום.
קארין אלהרר: איך פונים אליכם?
קארין אלהרר: איך מגיעות פניות ציבור?
<אייל גלובוס: פונים אלינו בדרכים שונות.
<אייל גלובוס: אפשר לפנות אלינו בכל דרך אפשרית, גם טלפונית, אבל אנחנו מעדיפים שזה יהיה בכתב.
<אייל גלובוס: יש לנו אתר.
<אייל גלובוס: בתוך האתר שלנו יש מקום ספציפי לפניות ציבור.
קארין אלהרר: במייל?
<אייל גלובוס: גם במייל, בוודאי.
<אביטל שרייבר: תעשה אולי הבחנה.
<אביטל שרייבר: מי שרוצה להתלונן על המותג, קיים טופס מקוון באתר שבדיוק מבנה את התלונה וצורפים, אם הוא רוצה להביא.
<אביטל שרייבר: הטופס הזה מגיע אלינו במייל ומיד הפונה מקבל חיווי לגבי העובדה שזה יתקבל ומה התהליך.
<אביטל שרייבר: לגבי מה שנקרא במקומות אחרים פניות ציבור, שזה טענות על התנהלות שלנו, יש תיבת מייל מיוחדת והיא מטופלת תוך ימים.
<אביטל שרייבר: אני רואה כל פנייה כזאת וזה מטופל תוך ימים.
<אייל גלובוס: זה תחת מעקב.
<אייל גלובוס: בגלל החשיבות שאנחנו מייחסים לזה, זה תחת מעקב ובקרה של רלש"ית שלי, שנמצאת חדר לידי, כדי שיהיה לנו מעקב לגבי כל הפניות, לא רק בתחום העמותות, בכל התחומים השונים.
<אייל גלובוס: אנחנו בהחלט מייחסים לזה חשיבות רבה מאד.
<אייל גלובוס: הנושא של המחשוב הוא נושא כאוב, אבל אני מקווה שבקרוב הוא יהיה פחות כאוב.
קארין אלהרר: למה בקרוב?
<אייל גלובוס: זה חלק מהבעיה, שאני לא לגמרי יכול.
<אייל גלובוס: אני מקווה, אבל אני לא יכול להבטיח, זה תלוי במחשוב.
<אייל גלובוס: אני מקווה שעוד במהלך שנת 2018 תעלה מערכת מחשוב חדשה.
<אביטל שרייבר: היא בשלבי פיתוח.
<אייל גלובוס: היא כבר כרגע בשלבי פיתוח.
<אייל גלובוס: יש כבר אפיון על.
<אייל גלובוס: לחלק מהדברים יש כבר אפיון מפורט.
<אייל גלובוס: חלק מהדברים כבר התחילו בתהליך של הפיתוח.
<אייל גלובוס: מנסים להמריץ את זה ככל שניתן, אפילו ניתנו לזה משאבים נוספים.
<אייל גלובוס: אני מקווה שזה ירוץ.
<אייל גלובוס: בתחום החברות אנחנו במערכת אחרת לגמרי, עם מקוונות והרבה צרכים ולא רק לאנשים שדיברתי איתם קודם עם איזו שהיא מוגבלות, גם לכל אדם שהוא.
<אייל גלובוס: למה הוא צריך להגיע אלינו, אם יש לו כלים אחרים?
<אייל גלובוס: ירצה – יבוא אלינו, אין שום בעיה.
<אייל גלובוס: זה הכיוון, זו הדרך.
<אייל גלובוס: תהיה מקוונות.
<אבנר עורקבי: אנחנו משתמשים בזה.
<אייל גלובוס: אנחנו משתמשים בזה מאד בתחום החברות.
<אבנר עורקבי: רואים שיפור אצלם.
<אבנר עורקבי: אני יכול להגיד את זה.
קארין אלהרר: נו, קיבלת אפילו תעודת הערכה.
<אייל גלובוס: אנחנו כן מקווים שזה יהיה מהר.
<אייל גלובוס: יש לנו היום חוסר גדול מאד אפילו בנתונים ומעקב.
<אייל גלובוס: אני רק אתן דוגמא.
<אייל גלובוס: עלה כאן הנושא של מספר הימים לרישום של עמותה.
<אייל גלובוס: מספר הימים לרישום של עמותה עם תקנון מצוי, לפי ה-SAL שלנו והוא בפועל אפילו פחות מזה, אני תיכף אגיד את זה בזהירות מסוימת, הוא 10 ימי עבודה.
<אייל גלובוס: זאת אומרת שלמעשה זה שבועיים ימים.
<אייל גלובוס: בעבר היו סיפורים של חודשים.
<אייל גלובוס: לא רק שאנחנו עומדים ביעד הזה, אלא פחות מזה, אבל שימו לב ואני מלקה על כך.
<אייל גלובוס: אנחנו היום בודקים את זה ברמה ידנית.
<אייל גלובוס: מה זה אומר?
<אייל גלובוס: אין לי בלחיצת כפתור – וזה היה גם חלק מהבעיות בדו"ח המבקר – שבלחיצת כפתור אני מוציא נתונים ובודק עם חתכים וכדומה.
<אייל גלובוס: אין את זה.
<אייל גלובוס: אני מניח שבמערכת החדשה כל הדברים האלה יהיו ויהיה יותר קל לעקוב אחרי הדברים, גם בשבילנו וגם בשביל הציבור.
<אייל גלובוס: מה עוד גברתי?
<אייל גלובוס: שכחתי משהו?
קארין אלהרר: חסיונות.
<אייל גלובוס: חסיונות זה נושא רגיש.
<אייל גלובוס: קודם כל גברתי, עם כל הכבוד, המחוקק – אנחנו כמובן מקיימים את רצונו של המחוקק והמחוקק זה כמובן לא אנחנו ואנחנו מקיימים את ה - - -
קארין אלהרר: אבל יש איזו שהיא הבחנה?
תמר זנדברג: מה לגבי המחוקק?
<אייל גלובוס: אני אסביר שנייה גם את החסיונות וגם את זה.
<אייל גלובוס: כלומר כל מיני חוקים כמו חוק השקיפות, זה חוקים שכמובן הכנסת - - -
קארין אלהרר: לא, זה בסדר, אבל החוק מייצר הפרדה?
תמר זנדברג: לא, לא, רגע, סליחה.
<אייל גלובוס: החוק לא יוצר שום הפרדה ואין אצלנו שום הבחנה בין עמותות מרכז, ימין, שמאל.
תמר זנדברג: אנחנו עכשיו שואלים את הדבר הבא.
תמר זנדברג: מה הקריטריונים לבקשת חסיונות, להגשת בקשה, ומה הקריטריון שלפיו אתם, בשים לב לעיקרון השקיפות, שהוא מנחה את כולנו, בהעדר כל נימוק אחר וצריכים להיות נימוקים כמו ביטחון המדינה או מתן בסתר של מישהו ממש, שאחרת לא יתן לילדים חולי לא יודעת מה.
תמר זנדברג: אחרת מה הסיבה שלכם לתת חיסיון לתרומה?
<אייל גלובוס: אני אסביר באופן כללי וחברתי אחרי זה תרחיב בנושא הזה.
<אייל גלובוס: אלף יש הוראות דין שמגלות לגבי חסיונות של תרומות.
<אייל גלובוס: למשל תרומה בסכום נמוך בכלל לא צריכה להיות.
<אייל גלובוס: תרומה של תאגיד בכלל לא צריכה להיות.
תמר זנדברג: לא מדובר על זה.
<אייל גלובוס: זאת אומרת היא גלויה לחלוטין.
<אייל גלובוס: תרומה של אדם פרטי, יש כאן
<אייל גלובוס: אינטרסים נוגדים ועשינו איזה שהוא איזון שחלקו עשה המחוקק וחלקו בהנחיות פנימיות שלנו.
<אייל גלובוס: מצד אחד עמותות - ואנחנו חושבים שבצדק רב - אומרות שככל שהדברים יותר שקופים זה עלול לפגוע בתורמים.
<אייל גלובוס: יכול להיות שזו איזו שהיא אמירה.
<אייל גלובוס: אנחנו חושבים שזה מבוסס.
<אייל גלובוס: במקביל, יש גם פרטיות של אדם.
תמר זנדברג: שנייה, אבל את זה אתם בודקים לגופו של עניין?
תמר זנדברג: לצורך העניין, לא דין אדם שרוצה לתת בסתר בגלל שלא יודעת, זו האידיאולוגיה שלו שהוא רוצה לתת בסתר לטיפול איפה שהוא, כדין אדם שנותן לעמותה שהולכת ומקדמת חוק בכנסת, שרודף עמותות מצד כזה או מקדם איזו שהיא מטרה פוליטית כזו או אחרת.
תמר זנדברג: האם אתם מפעילים שיקול דעת כזה?
תמר זנדברג: אם המטרה היא בסופו של דבר מטרה פוליטית, הדברים הולכים להתפרסם ולהיות ידועים והדוברים מטעם אותה עמותה הולכים ומתראיינים על החוק הזה, אז למה שהתורם יהיה חסוי?
תמר זנדברג: אם הוא מתבייש לתת למטרה הזו, כנראה בצדק הוא מתבייש ולמה שיתרום אז?
<אייל גלובוס: אז אני אתן אולי איזו שהיא דוגמא ואני אסביר את הקושי במה שגברתי אומרת ואני אסביר גם את הלבטים שלנו.
<אייל גלובוס: באחת הוועדות האחרות של הכנסת בנושא של השקיפות, הייתה איזו שהיא דוגמא וקם אחד מהאנשים והסביר שהוא תורם לאיזו שהיא מחלה והוא רוצה להיות חסוי.
<אייל גלובוס: למה הוא רוצה להיות חסוי?
<אייל גלובוס: כי הוא תורם בגלל איזה שהוא קשר משפחתי שלו עם בן של עובד וכדומה.
תמר זנדברג: כן, אבל זה בדיוק לא המקרה.
<אייל גלובוס: אז יש מיליון - - -
<אורי זכי: איזו מחלה מקדמת אם תרצו ורגבים וחוננו?
<אורי זכי: אבל להם אתם נותנים - - -
קארין אלהרר: בטח יש לזה שם ב-DSM.
<אייל גלובוס: שנייה, אני אסביר.
<אייל גלובוס: אנחנו כמובן לא נתייחס - - -
<אורי זכי: אגב, באמת יש להם איזו מחלה, אבל זו מחלת האנטי דמוקרטיה ולמה אתם לוקחים בזה חלק?
<אייל גלובוס: טוב, אני לא איש פוליטי, אז אל תכניס אותי בבקשה לזירה הזאת.
<אורי זכי: אבל אתה משחק את המשחק הפוליטי.
<אייל גלובוס: אני ממש לא משחק את המשחק הפוליטי ואני אסביר תיכף מדוע.
<אייל גלובוס: אני אסביר לגמרי מדוע.
<אייל גלובוס: אני לא איש פוליטי, לא מינוי פוליטי וכך גם לא אנשי ואני מבקש, עם כל הכבוד, את הביקורת הפוליטית תפנה לגופים הפוליטיים.
תמר זנדברג: בסדר, מחלות שמנו בצד.
תמר זנדברג: מה עם דברים אחרים.
<אייל גלובוס: דקה, זה לא רק מחלות.
<אייל גלובוס: מטרות של עמותה לבוא ולהגדיר מה זה מטרות פוליטיות, מה זה מטרות חברתיות – שקלו את זה גם בנושא של חוק חדש ומצאנו שאין בזה מקום.
<אייל גלובוס: אנחנו לא צריכים להיכנס למטרות של העמותה.
<אייל גלובוס: אנחנו לא חושבים שיש מקום לעשות הבחנה בין סוגים שונים של עמותות.
<אייל גלובוס: אנחנו פועלים מצד אחד בשקיפות במקומות שבהם זה נמצא והתורמים והאחרים יחליטו מה הם עושים עם הממצאים האלה.
<אייל גלובוס: אנחנו לא נכנסים למהות הזאת.
<אייל גלובוס: מה כן אנחנו עושים.
<אייל גלובוס: יש היום כללים שלנו וגם על שולחן הכנסת מונחת איזו שהיא הצעה לתיקון של הדברים, הצעה לתקנות, שהונחה כבר.
<אייל גלובוס: אני מסביר כרגע מה המצב, כי התקנות האלה עוד לא.
<אייל גלובוס: עד לסכום מסוים - - -
תמר זנדברג: לא, רגע, תסביר לנו מה הסיבה להעניק חיסיון במצב שאינו מחלה משפחתית נדירה.
תמר זנדברג: בכל מצב אחר, מה?
קארין אלהרר: לא, אני אגיד את זה אחרת, שנייה.
קארין אלהרר: מה הקריטריונים - - -
<אייל גלובוס: בן אדם רוצה - - -
תמר זנדברג: בן אדם רוצה, אז מה אם הוא רוצה?
תמר זנדברג: הוא רוצה להחריב את הדמוקרטיה הישראלית?
קארין אלהרר: לא, לא, רגע.
קארין אלהרר: בואו נוציא את זה רגע מהוויכוח הפוליטי ונעביר את זה למישור העקרוני.
קארין אלהרר: יש קריטריונים סדורים למתי תרומה חסויה?
<אביטל שרייבר: הם מפורסמים - - -
קארין אלהרר: איפה הקריטריונים האלה מפורסמים?
<אייל גלובוס: הקריטריונים נמצאים באתר שלנו.
<אייל גלובוס: העברנו אותם גם לכנסת.
קארין אלהרר: מי קבע את הקריטריונים האלה?
<אייל גלובוס: חלק בחוק וחלק בפרשנות שלנו ובנוהל שלנו.
<אייל גלובוס: הבסיס הוא בחוק.
תמר זנדברג: ומה הם?
<אייל גלובוס: עד סכום מסוים – 20,000 שקלים – אין צורך בכלל לפרסם מעבר לכך.
תמר זנדברג: אין בעיה, כן, סבבה.
<אייל גלובוס: מעבר ל-20,000 שקלים, עשינו שוב עוד מדרגה, יש צורך לפרסם.
<אייל גלובוס: אגב, אם זה תאגיד, אין חיסיון.
<אייל גלובוס: תאגיד – הפרטים שלו, כיוון שאין הגנת פרטיות – אז בתאגיד התרומה ידועה.
<אייל גלובוס: לגבי סכום שמעבר לזה, כאן יש מדרגה.
<אייל גלובוס: אם זה בין 20,000 ל-150,000 שקלים-.
<אייל גלובוס: את רוצה להמשיך?
<אביטל שרייבר: אולי נגיד ככה, השיקולים שלנו הם בהחלט לא פוליטיים.
<אביטל שרייבר: זאת אומרת מעולם לא שקלנו שיקול פוליטי לגבי חיסיון.
קארין אלהרר: אתם לא נחשדים.
<אביטל שרייבר: אז לכן השיקולים שלנו הם אחרים.
<אביטל שרייבר: אנחנו לא בודקים עמותה - - -
תמר זנדברג: אז מה הם?
תמר זנדברג: אנחנו רוצים להבין אותם.
<אביטל שרייבר: אני רק רוצה להגיד קודם מאיפה זה בא.
<אביטל שרייבר: מה שאנחנו למעשה בוחנים, זה מנקודת המבט של המגזר השלישי ועד כמה ההתערבות שלנו בנושא הזה יכולה לפגוע או לא לפגוע בעמותות באופן כללי.
<אביטל שרייבר: ולכן הדרישות שלנו הן בעיקרון פרוצדוראליות והן הולכות לפי גובה התרומה ולפי האחוז שלה ממחזור העמותה.
<אביטל שרייבר: מה שאנחנו אומרים זה ככה, קודם כל צריך גם לדעת שמי שמחפש את זה באתר הגייד-סטאר, לא ימצא את התורמים, כי החוק קובע ששמות תורמים לא יפורסמו בגייד-סטאר, בין אם תאגידים, בין אם הם פרטיים, הם לא יפורסמו בגייד-סטאר.
<אביטל שרייבר: היכולת לראות את שמות התורמים היא בתיק העמותה בלבד.
<אייל גלובוס: שהוא גלוי, אגב, אלקטרונית.
<אייל גלובוס: בלחיצת כפתור, באגרה נמוכה, כל אחד מהיושבים כאן מקבל - - -
תמר זנדברג: לא, אבל רגע, רגע, מה שאת אומרת זה דבר מאד - - -
קארין אלהרר: רגע, אני לא הבנתי עד הסוף מה היא אומרת.
<אביטל שרייבר: אני אגיע לזה, אני מסבירה את הרקע.
<אביטל שרייבר: מבין 15,000 העמותות, עשרות בודדות בלבד בכלל מבקשות חיסיון.
<אביטל שרייבר: הרוב בכלל לא מבקשות.
<אביטל שרייבר: כשמגיעה אלינו בקשה לחיסיון - - -
<אורי זכי: העשרות האלה הן ממקום מאד מסוים.
<אביטל שרייבר: לא, לא, כל אחד יכול לבקש את זה.
קארין אלהרר: רגע, אפשר לתת לה להשלים?
<אביטל שרייבר: והבדיקה היא יותר בדיקה.
תמר זנדברג: כל אחד יכול לבקש, אבל - - -
קארין אלהרר: תמר, רגע, אני לא מבינה.
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע עד הסוף.
<אביטל שרייבר: הסיבה המרכזית שבגללה תורמים מבקשים חיסיון והעמותה צריכה להגיד שהתורם ביקש את החיסיון, זה מכיוון שהתורם רוצה לשמור על פרטיותו.
<אביטל שרייבר: היכולת שלנו לבחון האם התורם רוצה לשמור על פרטיותו כי הוא תורם לעניין פוליטי או כי מאיימים עליו כי הוא תורם להיבט מסוים, או כי הבן שלו חולה, אין לנו יכולת לבדוק את התורם.
<אביטל שרייבר: האחריות שלנו היא לבדוק את העמותה.
<אביטל שרייבר: ולכן באופן גורף, כאשר התורם הוא זה שמבקש לשמור על פרטיותו, אנחנו מאשרים.
קארין אלהרר: רגע, תראי, אני מבינה את מה שאת אומרת, אבל מצד שני - - -
תמר זנדברג: לא, לא, קארין, רק שנייה.
תמר זנדברג: לא, לא, מה שהיא אומרת זה דבר מאד בעייתי.
קארין אלהרר: אבל כל אחד יכול להגיד אני רוצה להיות חסוי.
<אביטל שרייבר: כל אחד, מכל - - -
תמר זנדברג: ומה שהיא אומרת זה שכל מי שאומר את זה גם מקבל.
תמר זנדברג: זה בדיוק מה שהיא אומרת.
קארין אלהרר: מה, לא בודקים את זה?
תמר זנדברג: רגע, רגע, קארין.
תמר זנדברג: אנחנו מבינים מה שאתם אומרים ומאד יכול להיות - - -
<אביטל שרייבר: וזה - - - הציבור - - - השיקולים - - -
תמר זנדברג: מאה אחוז, ואתם עושים את עבודתכם בצורה באמת פרוצדוראלית, כמו שאמרת.
<אביטל שרייבר: והיא שוויונית לכולם.
תמר זנדברג: אין לנו ספק שהיא שוויונית, רק מה עולה מכאן?
תמר זנדברג: מאד מאד יכול להיות שכאשר אין מתקפה והכל בסדר והכל תמים, וכמו שאת אומרת, כל עמותה, כל אחד יכול לבקש, אז הכל בסדר.
תמר זנדברג: מתי הדברים מתחילים להסתבך?
תמר זנדברג: כשיש כוונת מכוון שלא אתם, אלא היא עצמה מכוונת ובעייתית.
תמר זנדברג: ואז נוצר לנו מצב שבו מסיבות שהן סיבות אחרות, פוליטיות, שאתם לא בוחנים אותן, אבל הן כאלה, יש בקשות לחיסיון מטעמים מסוימים בגלל שאותם תורמים, בוודאי שהם רוצים לשמור על פרטיותם, כי הם יודעים שהם תורמים למטרה בעייתית.
תמר זנדברג: במצב כזה, הסיבה היחידה שאתם בוחנים, או הקריטריון היחיד שעל פיו אתם בוחנים את בקשת החיסיון זה זה שבעצם התורם ביקש, זה עצם הגשת הבקשה, היא הופכת להיות גורם מספיק לאישורה, אז אתם חוטאים לעיקרון הבסיסי של השקיפות.
תמר זנדברג: לכן אני מציעה, ולא צריך בשביל זה לא חוק ולא תקנות חדשות ולא שום דבר.
תמר זנדברג: פשוט אנחנו בעידן שבו נטל ההוכחה צריך להיות הפוך.
תמר זנדברג: קודם הכלל הוא שקיפות מלאה, אלא אם יש סיבה מספיק טובה.
תמר זנדברג: הסיבה שהתורם רוצה, היא לא סיבה מספיק טובה.
תמר זנדברג: צריכה להיות סיבה שתנומק עבורכם.
תמר זנדברג: או שבאמת יש איזו מחלה נדירה, משפחתית, שיהיה איזה משהו, אני לא יודעת.
תמר זנדברג: המשפחה תנודה.
תמר זנדברג: שאתם באמת בחנתם, שאחרת ייפגע אינטרס ציבורי ראשון במעלה.
תמר זנדברג: אחרת, הכלל צריך להיות בשנת 2017, שקיפות.
תמר זנדברג: הרי אין סיבה.
תמר זנדברג: אתם מבינים בעצמכם שאין סיבה לחסות תרומה, אלא אם זה באמת סיבת המחלה, שזאת הסיבה המוצדקת היחידה שעלינו כאן סביב השולחן, כל סיבה אחרת היא ככל הנראה נגועה באיזו היא בעייתיות.
<אביטל שרייבר: אני מבינה את הטיעון, אני רק רוצה להגיד שלפני שקבענו את הכללים האלה, התייעצנו עם לא מעט גורמים במגזר השלישי.
<אביטל שרייבר: הבאנו את זה גם לשולחנות עגולים שנוהלו במשרד ראש הממשלה וקיבלנו עמדות שונות.
<אביטל שרייבר: אבל העמדה המרכזית שאנחנו שומעים מארגוני מגזר שלישי, זה שאם אנחנו נחייב תורמים שלא רוצים לחשוף את שמם באופן כללי, כי הם לא רוצים שהרבה אנשים יפנו אליהם והם לא רוצים להיות מקור לפניות של גורמים שהם לא רוצים שיגיעו אליהם, אז אנחנו נפגע במגזר השלישי כולו.
<אייל גלובוס: וזה הרוב.
<אביטל שרייבר: זה היה הטיעון שאנחנו שמענו.
<אביטל שרייבר: עכשיו, העובדה שיש מספר עמותות שאנחנו בכלל לא רואים את עצמנו כשחקן במשחק הזה, שאמור לבחון האם זה הולך עם איזו שהיא דרך פוליטית מסוימת או לא, אנחנו עיוורים לנושא הזה.
<אביטל שרייבר: העובדה שיש גם עמותות מסוימות - - -
קארין אלהרר: לא, זה בסדר שאתם - - -
תמר זנדברג: אבל העובדה שאתם עיוורים יוצרת את המציאות הזו.
תמר זנדברג: אני לא מאשימה אתכם, אבל תבינו.
<אייל גלובוס: גברתי, התוצאה של מה שתציעי תהיה ירידה בתרומות, לא מהגופים - - -
תמר זנדברג: ויכול להיות שטוב שכך.
<אייל גלובוס: לא, מכולם.
תמר זנדברג: אבל מי זה "הכולם" האלה?
<אייל גלובוס: מכולם.
<אורי זכי: רק סוג אחד של עמותה תבקש את זה.
תמר זנדברג: יש לך רשימה של העמותות - - -
<אייל גלובוס: יש גם עמותות ימין וגם עמותות שמאל - - -
קארין אלהרר: רגע, איך זה עובד במקומות אחרים בעולם?
תמר זנדברג: רגע, יש לכם רשימה של עמותות שבשנת 2016, לצורך העניין, ביקשו חיסיון?
<אייל גלובוס: הצגנו בפני הכנסת נתונים לגבי זה.
<אייל גלובוס: בעקבות דיון בוועדה אחרת לגבי הנושא הספציפי הזה, עשינו איזו שהיא חשיבה נוספת אצלנו.
תמר זנדברג: איפה הרשימה הזאת?
תמר זנדברג: אפשר לראות אותה?
תמר זנדברג: הרשימה של העמותות שביקשו.
<אביטל שרייבר: אנחנו מוסרים אותה מפעם לפעם, גם לתנועה לחופש המידע.
<אייל גלובוס: אם צריך, נעביר.
תמר זנדברג: אז אפשר?
תמר זנדברג: חוץ ממחלות, מה עוד יש שם?
<אביטל שרייבר: יש לא מעט, יש מסוגים שונים, מגוון סוגים.
<אייל גלובוס: הרוב לא משתמשים בזה.
תמר זנדברג: בוודאי, אבל הבעיה שלנו - - -
<אייל גלובוס: אגב, אני מניח שמי שתורם לעמותה מסוימת הוא כנראה לא מתבייש במטרה.
<אייל גלובוס: את אולי חושבת שהוא צריך להתבייש.
<אייל גלובוס: אני מניח שהוא תומך ב - - -
תמר זנדברג: אז למה הוא מבקש חיסיון?
<קריאה: זה הרבה עמותות דתיות - - -
<אייל גלובוס: יש להט"בים, יש כל מיני - - -
<קריאה: יש בית מדרש לנשים באפרת, מגן אבות, - - - עמנואל - - -
קארין אלהרר: תראו, אנחנו לא נפתור את זה, כי הבנתי - - -
תמר זנדברג: לא, אבל אני כן חושבת ש - - -
קארין אלהרר: לא, הבנתי את הקריטריון.
תמר זנדברג: לא, אבל שנייה, קארין, אני כן חושבת שאחת המסקנות שלנו כוועדה, צריכה להיות שבאמת, שוב, אנחנו בעידן של שקיפות.
תמר זנדברג: ברירת המחדל צריכה להיות הפוכה.
תמר זנדברג: ברירת המחדל צריכה להיות שקיפות, אלא אם יש סיבה מספיק טובה.
קארין אלהרר: אבל תמר, הם אומרים לך שזו הברירה.
תמר זנדברג: לא, הם אומרים - - -
קארין אלהרר: הם אומרים זו הברירה.
תמר זנדברג: הם אומרים שהגשת בקשה, עצם הגשת הבקשה היא סיבה מספקת להיענות לה.
קארין אלהרר: כי הם מפחדים שזה יוריד תרומות לכלל העמותות.
<אייל גלובוס: יוריד.
תמר זנדברג: אני מבינה את זה, אבל זה - - -
קארין אלהרר: בסדר, אבל מה שאני באה ואומרת, אני לא מקבלת את זה שזה צריך להיות הכלל, בסדר?
<אבנר עורקבי: הייתה לי שיחה כזאת.
<אבנר עורקבי: תמר, הייתה לי שיחה כזאת.
<אבנר עורקבי: בן אדם שהגענו עד אליו לא רצה לתרום לנו, בגלל שחשפנו אותו.
<אבנר עורקבי: אז לא רצינו להמשיך הלאה.
תמר זנדברג: אז אם הסיבה - - -
<אבנר עורקבי: עצרנו באמצע.
תמר זנדברג: אם הסיבה היא כמו שאתה אומר, זה משהו אחר.
תמר זנדברג: אבל אם הסיבה היא עצם הבקשה, לא בגלל סיבה שהיא אחרת תפגע באינטרס הציבורי לצורך העניין, אז הכלל צריך להיות, ברירת המחדל צריכה להיות שקיפות.
תמר זנדברג: כן, כי אחרת לא היינו רואים מה קורה עם זה.
<אייל גלובוס: זה גם - - -
תמר זנדברג: כי לפי מה שאמרת, זה לא.
תמר זנדברג: כי עצם הבקשה מהווה סיבה מוצדקת - - -
קארין אלהרר: אני רוצה וצריכה לסכם.
קארין אלהרר: אם אני אתן לך, אני צריכה לתת לאבנר.
קארין אלהרר: אני צריכה לתת לאור.
<קריאה: עלה פה הנושא של - - -
קארין אלהרר: אנחנו סיימנו.
<אבנר עורקבי: התלונות, התלונות פה.
<אבנר עורקבי: יש פה דברים שאומרים נטען - - -
קארין אלהרר: אבנר, תגיד לי, מה אתה רוצה?
<אבנר עורקבי: זה הורג אותי, שרשם העמותות אומר לך נטען שעשית ככה, נטען שעשית ככה.
<אבנר עורקבי: יש לך עובדה?
קארין אלהרר: אבל אבנר, יש לך את אביטל שיושבת איתך אחרי הדיון.
<אבנר עורקבי: בעזרת השם.
קארין אלהרר: בעזרת השם, בלי נדר.
קארין אלהרר: קודם כל להודות למבקר המדינה על הדו"ח המעמיק ולהודות לכל המשתתפים.
קארין אלהרר: אני שומעת שיש כאן תהליך תיקון ליקויים, שנמצא בראשית דרכו, אבל אני אכן מתרשמת שיש רצון בעניין הזה.
קארין אלהרר: אני אגיד שאני מבינה שיש התחייבות למענה למתן ניהול תקין עד 60 יום, כל עוד יימסר המידע מהעמותה.
<אייל גלובוס: וכשיש זכאות.
קארין אלהרר: וכשיש זכאות, ברור.
קארין אלהרר: זה נשמע זמן סביר.
קארין אלהרר: אני כן אומרת את הדבר הבא, גם, אני חייבת לומר, מתוך היכרות אישית עם התנהלות.
קארין אלהרר: עוד לפני שכיהנתי כחברת כנסת, העמותות הקטנות, דווקא אלה שהכי זקוקות לעוד 4,000 – 20,000 שקלים, הרבה פעמים הבירוקרטיה שבהתנהלות מתישה וגורמת להן להרים ידיים.
קארין אלהרר: זה בדיוק המקום שהיינו רוצים לסייע ולעזור.
קארין אלהרר: לכן בעניין הזה אני קוראת לכם, גם לעמותות, להיות קואופרטיביות ולעמוד לרשות רשם העמותות בצורה זריזה, אבל גם לכם, לעשות מאמצים כדי לסייע.
קארין אלהרר: אני מתנצלת על כך שנציגי האוצר פטרו את עצמם מדיון.
<קריאה: הגענו.
קארין אלהרר: הגעתם?
קארין אלהרר: הגעתם באיחור, נגמר הדיון.
קארין אלהרר: אתם תתנו לנו תשובות בכתב.
קארין אלהרר: אנחנו נעקוב אחרי קיומם של ממשקים, גם מחשוביים וגם אחרי תיקון הליקויים.
קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל לו"ז של תכנית העבודה לכשהיא תכתב עד תומה.
קארין אלהרר: תראו, אני מבינה שלוקח זמן לכתוב תכנית עבודה, אבל בסוף צריך שתהיה אחת כזאת, עם לוחות זמנים ברורים, מתי דברים קורים.
קארין אלהרר: גם אנחנו צריכים לתת תשובות לאזרחים.
קארין אלהרר: לגבי ממשקי הפעולה מול גופים ממשלתיים נוספים, אני אבקש לדעת איך המסמך הזה מתקדם וגם לו"ז.
קארין אלהרר: אני אבקש לדעת לגבי ביקורות עומק – כמה מתוכננות לשנת 2018.
קארין אלהרר: לגבי עיגון האישור של המינהל התקין, שנמצא בחקיקה – כל נושא המינהל התקין – אני מבקשת ממשרד המשפטים סטאטוס מתי זה יועבר לוועדה שאמורה להתקין את ה - - -
<לימור תוסייה כהן: לוועדת הכנסת.
קארין אלהרר: ועדת חוקה או הוועדה הרלבנטית.
קארין אלהרר: לגבי מתן אישור לחיסיון על תורמים לעמותות, תראו, הנושא הזה הוא לכאורה פוליטי, אבל גם מעבר להיותו כזה, יש משהו בלתי סביר בעובדה שנדרשת שקיפות, אבל רק כשזה מתאים ונחמד.
קארין אלהרר: הכלל הוא כלל של שקיפות.
קארין אלהרר: הוועדה מאמינה בזה, אני בטוחה שגם אתם מאמינים בזה.
קארין אלהרר: בסוף אני רוצה לתרום לעמותה, אני רוצה לדעת מה קורה שם.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת גם מי התורמים הנוספים.
קארין אלהרר: זה נשמע לי מקום שראוי שיהיה.
קארין אלהרר: אם יש נסיבות קיצוניות, אז צריך שיהיו גם ברורות – מתי.
קארין אלהרר: הרי זה מאד סביר לי שאם אני רוצה לתרום לאיזו שהיא מטרה, שלא נעים לי או שנעים לי אבל היא לא אופנתית, אז אני אגיד לא רוצה.
קארין אלהרר: אני רוצה לתרום, אבל שיהיה בסתר.
קארין אלהרר: יהיו הרבה תורמים שיגידו רוצה בסתר.
קארין אלהרר: זה צריך להיות שקוף לציבור וצריך לקבוע את הכלל, שהכלל הוא שקיפות מלאה והיוצא מן הכלל, במקרים מאד מסוימים, מאד חריגים, כמו תרומה לילדים חולים, מחלות, אני יכולה להבין למה אנשים לא ירצו את זה.
קארין אלהרר: אבל בטח לא לכל דבר אחר שאפשר להעלות על הדעת.
קארין אלהרר: אז אני הייתי שמחה אם אתם הייתם עושים חשיבה בעניין הזה ומגבשים עקרונות, אבל לא רחבים מדי, כי הוא רצה להיות חסוי.
קארין אלהרר: עקרונות סבירים, שאפשר באמת לחיות איתם במדינה דמוקרטית.
תמר זנדברג: אגב, למשל עמותה שפעילה בכנסת, עמותה שעושה קמפיינים, עמותה שהפעילות שלה היא ציבורית, איזו סיבה יש לה למשל להיות - - -
<אייל גלובוס: אני מציע לא להיכנס לשינויים.
<אייל גלובוס: אני חושב שזה מקום לא טוב.
<אייל גלובוס: הכיוון שגברתי יושבת הראש הציעה, הוא כיוון שיותר קל.
<אייל גלובוס: החיתוך לתחומים הוא לא - - -
קארין אלהרר: לא, אני לא רוצה חיתוך לא לסוגי עמותות - - -
תמר זנדברג: לא, אני נותנת דוגמא.
<אייל גלובוס: לא, חברתי סליחה.
תמר זנדברג: לא, זה בסדר.
קארין אלהרר: עורך דין גלובוס, אני לא רוצה לא לסוגי עמותות, זה לא מעניין אותי.
קארין אלהרר: מעניין אותי העיקרון.
קארין אלהרר: עם העיקרון גם הרבה יותר קל לי לחיות, כי אני לא יודעת.
קארין אלהרר: היום זה עמותות בכיוון הזה, מחר זה יהיה עמותות בכיוון השני.
קארין אלהרר: העניין הוא כלל השקיפות ואני מבקשת לקבל התייחסות
קארין אלהרר: כם אחרי החשיבה בעניין הזה.
קארין אלהרר: אני אתן גם לוחות זמנים, כי אצלנו זה עובד ככה.
קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את ההתייחסויות בתוך חודש.
קארין אלהרר: את כל ההתייחסויות.
<אייל גלובוס: יש רק חלק מהתכניות שלא נספיק תוך חודש.
קארין אלהרר: מה שתספיקו תעבירו.
קארין אלהרר: סטאטוס - תגידו לא הספקנו.
קארין אלהרר: גם תשובה.
קארין אלהרר: אבל כן לקבל תשובות.
קארין אלהרר: משרד האוצר – את כל תיקון הליקויים שלכם להעביר בכתב.
קארין אלהרר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.
קארין אלהרר: היום 15 באוגוסט, 2017, כ"ג באב, התשע"ו.
קארין אלהרר: נושא הדיון – בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא: מבנה ההעסקה והעובדים במשרד החוץ על רקע הפיחות במעמד המשרד - ישיבת מעקב, והעסקת עובדים מקומיים בנציגויות ישראל בחו"ל - דוח מבקר המדינה 67ב.
קארין אלהרר: צהריים טובים גברתי, סגנית השר, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
קארין אלהרר: זה דיון שני בנושא הפיחות או נקרא לזה המשבר במשרד החוץ.
קארין אלהרר: בדיון הקודם ישבו כאן נציגים של עובדי משרד החוץ, הוועד, והציגו תמונה מאוד עגומה לגבי מעמדם של הנציגים בעולם ובכלל – תמונת מצב מאוד לא טובה של משרד החוץ.
קארין אלהרר: אני מדברת על ביזור סמכויות של משרד החוץ למשרדים אחרים, בעיות בכוח אדם, תנאי העסקה.
קארין אלהרר: , קיצוץ מהותי בתקציבים.
קארין אלהרר: גם שאלתי את נציגי האוצר שהיו האם היתה דרישה תקציבית להעלות את התקצוב לשנת 2018-2017, וענה לי נציג אגף תקציבים שהדרישה הזו לא עלתה.
קארין אלהרר: אם גברתי תסכים – היא נמצאת במשרד עצמו, מכירה אותו ובכלל, בנוף הישראלי ובטח בשכונה המשוגעת שבה אנחנו חיים קשה להבין – המשרד הזה אמור להיות חוד החנית.
קארין אלהרר: המשרד אמור להוביל את המדינה מול זירות מאוד מאוד לא פשוטות – חרמות, BDS, לוחמה פסיכולוגית מול ארגוני טרור מרצחים.
קארין אלהרר: אנחנו רואים שמנגד שבמקום לעלות ולהביא לעוד משאבים – רואים גוף שהופך להיות יותר ויותר מצומק.
קארין אלהרר: אני שמחה על הגעתך היום.
קארין אלהרר: אני רואה חשיבות גדולה בקיומו של דיון שבאמת, גם העומד בראשו – נכון שיש שר שהוא לא הגיע - - -
ציפי חוטובלי: הוא הגיע לדיון הקודם.
קארין אלהרר: הוא הגיע לדיון על ההסברה, לא על הדיון על משרד החוץ, אבל אני בטוחה שיש לך מה לומר ושדבריך מייצגים את המשרד.
קארין אלהרר: דיפלומטיה זה מקצוע ואנחנו רוצים שיהיו לנו את הטובים ביותר שיעשו בשבילנו את העבודה שאנחנו כל כך זקוקים לה.
קארין אלהרר: יש כמה דוחות שרלבנטיים לדיון שלנו היום.
קארין אלהרר: קודם כל – דוח המבקר שעסק במשבר החריף במשרד החוץ, שבו עסקנו בעיקר בדיון הקודם, ודוח נוסף הוא דוח המבקר שפורסם על עובדי עמ"י ואני מצטטת ממנו: "המשך העסקתם של עובדים מקומיים בתפקידי ליבה ייצוגיים בחו"ל, הגם שעל פי נהליו הם בלתי כשירים לכך, אינו יכול להוות תחליף למילוי משרות אלה בידי עובדים שעברו הכשרות מקצועיות ייעודיות, ואף עלול להסב נזק תדמיתי משמעותי למדינת ישראל וליחסי החוץ שלה" - אני מצטטת מדוח מבקר המדינה.
קארין אלהרר: כל אלה יחד, כל מה שאמרתי – מחייב חשיבה מחודשת, מחייב איזושהי אסטרטגיה לגבי התחזקותו של משרד החוץ, להפוך אותו לפנינה שהוא יכול להיות ובמקום להוציא סמכויות החוצה- אולי להחזיר אותן פנימה.
קארין אלהרר: נשמח לשמוע את הדברים לשיטתך, ואחר כך אם יהיו לנו שאלות נוספות, נשאל.
ציפי חוטובלי: גברתי, יושבת-ראש הוועדה, אני מברכת אותך על קיום הדיון.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד לך שבשנתיים וחצי שאני נמצאת כסגנית שר החוץ במשרד החוץ אני רואה למעשה את העבודה הבאמת חשובה שמתבצעת על ידי הדיפלומטים שלנו.
ציפי חוטובלי: מדינת ישראל מעסיקה היום 1,000 דיפלומטים בשירות החוץ הישראלי, שפרוסים על פני 102 נציגויות.
ציפי חוטובלי: יש לנו יחסים דיפלומטיים עם 159 מדינות, 160 למעשה.
ציפי חוטובלי: אני אגיד משהו שהוא לא מקבל כמעט במה, בוועדה הזו אנחנו נמצאים באחת התקופות הפורחות של יחסי החוץ של ישראל.
ציפי חוטובלי: אם אוהבים לדבר על חרמות, אבל מאחר והנושא הזה מסור לידיו של ידידי, חבר הכנסת גלעד ארדן, כל נושא המאבק ב-BDS, אני רוצה להתמקד באתגרים שאנחנו כן עוסקים בהם.
ציפי חוטובלי: אנחנו, בחמש השנים האחרונות למעשה – יש קפיצה אדירה בכל מה שנוגע לפיתוח היחסים שלנו עם יבשות שבעבר מדינת ישראל רק חלמה על יחסים אתם.