GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: אני מבינה ואני מברכת על כיוון של הסכמות, כי זו הדרך, אבל חשוב מאד שההסכמות האלה לא יבואו על חשבון האיכות ושבאמת - - -
קארין אלהרר: בסדר, אני שמחה לשמוע.
<קריאה: שאפשר יהיה להוציא את זה לפועל באמת.
קארין אלהרר: ושבאמת תהיה הגדלה.
קארין אלהרר: אם אין מספיק מומחים, אז אני לא יודעת מי יפקח על זה.
<קריאה: מדריכים.
<יובל בלינקי: לא, לא, לא.
<יובל בלינקי: אנחנו נקלוט מתמחים על סמך היקף התקינה שיש לנו של מומחים מדריכים.
<יובל בלינקי: שוב, אם זה יהיה כל המומחים המדריכים במחוז, אז זה יהיה יותר מתמחים.
<יובל בלינקי: אם זה יהיה במרפאות מסוימות, אז זה יהיה קצת פחות מתמחים.
<יובל בלינקי: מבחינת איכות ההכשרה, אנחנו מתחייבים בטח לעמוד בתקנות הפסיכולוגים ולתת אפילו יותר - - -
<קריאה: ואם אתם - - -
<גלית הלוי בר טנדלר: הדרכה זה הכל.
קארין אלהרר: לא, רגע, אני בסיכום.
קארין אלהרר: אתם לא מנהלים עכשיו את הדיון.
קארין אלהרר: עדיין לא קיבלתי ממשרד הבריאות תשובה לנושא התקציבי.
קארין אלהרר: איפה הפער בין הכסף שניתן למשרד הבריאות, לבין הכסף שמועבר בפועל להתמחויות.
קארין אלהרר: יש פה איזה גאפ שיכול להיות שאני לא הבנתי כי זה נאמר בעל פה.
<גבי פרץ: זה הפוך.
<גבי פרץ: הבסיס הוא נמוך ממה שיוצא בפועל.
קארין אלהרר: בסדר, אז אני רוצה לקבל את זה בכתב, כי לי יש על הכתב דברים אחרים.
קארין אלהרר: אז אני אשמח לקבל את זה.
קארין אלהרר: המהלך שלכם הרי מוריד 50% מהעלות של המתמחים שהולכים לקופות החולים.
קארין אלהרר: אז עדיין יש פה איזה פער בכסף, שאני אשמח - - -
<גבי פרץ: מאותו כסף יוצאים יותר מתמחים.
קארין אלהרר: בסדר, אז אני רוצה לראות איך אתם מתכוונים לחלק את זה תקציבית.
קארין אלהרר: משרד הבריאות, שוב, אני מבקשת, ביקשתי אבל לא קיבלתי בכתב את הפילוח של המתמחים פר קופות חולים.
קארין אלהרר: ביקשתי את זה בדיון הקודם.
קארין אלהרר: זה לא את היית.
<גבי פרץ: היום יש רק בכללית, אין בשום מקום כרגע.
קארין אלהרר: אז זה לא משהו שנאמר קודם.
<גבי פרץ: בקופות החולים כרגע יש רק בכללית.
<גבי פרץ: אין במקומות אחרים מתמחים.
קארין אלהרר: לכם אין בכלל?
<גבי פרץ: מתמחים.
<אביאל אורן: לא, אבל ביקשנו - - -
קארין אלהרר: אז אני רוצה לדעת כמה יש בכללית.
קארין אלהרר: אתה יודע להגיד לי?
<גבי פרץ: לא בשליפה.
קארין אלהרר: אז אני מבקשת לקבל את הנתון הזה.
קארין אלהרר: תראו, הוועדה תפנה לשר הבריאות כדי לבקש ממנו להידרש לסוגיה לסגור את הפער.
קארין אלהרר: אני לא יודעת, יכול להיות שעוד מימון לדבר הזה.
קארין אלהרר: אפשר לסגור את זה.
<גבי פרץ: פער במתמחים או פער במטפלים בשירות הציבורי?
קארין אלהרר: לא, פער מטפלים בשירות הציבורי.
קארין אלהרר: תראו, בסוף המאבק של המתמחים מבחינתי הוא כלי כדי לשפר ולשדרג את השירות הציבורי.
קארין אלהרר: אני מאמינה גדולה בשירות הציבורי וביכולת שלו להיות מאד משמעותי.
קארין אלהרר: ומכיוון שמה לעשות, במדינת ישראל חיים עדיין המון המון אזרחים שמשוועים לטיפול הזה, אז אנחנו צריכים לעשות הכל כדי לתת את המענה.
קארין אלהרר: אז אני חושבת שבאמת אם זה מימון שהוא לא כזה בשמיים, ביחס לכל ההוצאות ולכל הכספים שמוציא משרד הבריאות, בואו נעשה הכל כדי שהדבר הזה יקרה.
קארין אלהרר: אני רוצה להודות לכולם על הדיון ומקווה שנוכל למצוא פתרון שנותן מענה מלא.
איתן ברושי: בוקר טוב לכולם.
איתן ברושי: אני שמח לפתוח את הישיבה, שהיא ישיבת מעקב ביוזמתנו.
איתן ברושי: נקבל בברכה את מפקד מג"ב ואת כל האורחים שאיתנו.
איתן ברושי: מטרת הישיבה, והיא גם מוגבלת בזמן, היא לנסות ולראות בעקבות האירועים שאנחנו חווים, האם אנחנו עושים את הדברים הנכונים והאם לא הגיע הזמן לבחון דרכי פעולה נוספות, על מנת להחזיר את הביטחון לאזור הכפרי?
איתן ברושי: האירועים שאני רוצה להדגיש אותם, שהם לאו דווקא בתחומים של הדיווחים אני יכול לומר מהתקופה האחרונה, של השנתיים האחרונות היו לנו מקרי ירי במושב בית אלעזרי במועצה אזורית ברנר, היה מקרה ירי של אזרחים בחפץ חיים, במועצה האזורית נחל שורק, היה מקרה ירי במושב מולדת, במועצה האזורית הגלבוע ולאחרונה, ויש פה קב"ט שידבר תיכף על בית יצחק.
איתן ברושי: אנחנו רואים שבמדינה, עם כל הכוחות והעוצמות שיש לה, עוד מעט בת 70, אנחנו רואים ארבעה מקרים שהמשטרה גם קיבלה אותם, לפי מיטב ידיעתי גם אם היא בדקה ולקחה נשק, היא לא באה בטענות למשתמשים בנשק.
איתן ברושי: המקרה האחרון תיכף יתואר, אדם מבוגר, ניצול שואה, שפתח באש והרג אחד הפורצים ואת השני הוא פצע.
איתן ברושי: נשאלת השאלה, גם למפקד מג"ב ולכולם, האם אנחנו נמצאים בעידן שהכול בנוי על הגנה עצמית?
איתן ברושי: האם אנחנו יכולים לומר שהיישובים במרחב הכפרי, גם אחרי שעשו בהרבה מקומות את הגדר, ואני מכיר את ההבדלים לפני ואחרי הגדר, האם אנחנו נמצאים בנקודה שבה אין ביטחון, שיש בעיה עד כדי צורך בשימוש בנשק חם של אזרחים?
איתן ברושי: לשמחתי כולם החזיקו נשק ברישיון.
איתן ברושי: אם זו הנקודה ואם זה המצב, ולא דיברנו על נזקים ועל דברים שבטח עוד יתארו אותם פה, כולל דברים שלאחרונה קרו גם בתחום הפעילות של "השומר החדש", השאלה היא האם אנחנו עושים את הדברים הנכונים.
איתן ברושי: דוח המעקב אחרי דוח של מבקר המדינה, הצביע, ובוודאי יגידו פה עליו מילה, על תמונה לא טובה, עם ההישגים שמפקד מג"ב בוודאי יאמר.
איתן ברושי: לכן אנחנו יכולים לומר, במידה רבה של צער, כמעט כמו שאמרו לפני הרבה שנים, שכל הארץ חזית.
איתן ברושי: כל הארץ חזית של הגנה על החקלאות וההתיישבות והמרחב הכפרי.
איתן ברושי: זה לא מאפיין רק יישובים בקצה זה או אחר, אבל נוסף לזה מדברים על חבלות ונזקים כבדים, שחלק יתארו פה, כמו בבית האריזה בראש פינה, כמו נזקים נוספים, ולכן אנחנו הגענו לנקודה, ואני אומר את זה פה גם לראשי החקלאות וההתיישבות ולראשי המועצות, שצריך לטפל בהרתעה ובענישה ובאכיפה, אבל גם חייב להיות פתרון לביטוח.
איתן ברושי: לא יודע אם יש פה נציג משרד החקלאות.
איתן ברושי: כשהייתי ראש מועצה בעמק יזרעאל קיבלנו ונעזרנו בסיוע של המדינה כדי למגן חצרות של חקלאים ומתקנים של חקלאים.
איתן ברושי: אז עוד לא הייתה גדר הפרדה.
איתן ברושי: צריך לדבר גם על הביטוח וגם על המיגון.
איתן ברושי: האם נמצא כאן אסף, המשנה של זלינגר?
איתן ברושי: אנחנו ביקשנו להזמין את דורית זלינגר, הממונה על הביטוח.
איתן ברושי: היא שאלה אותי למה, והיא לא פה, אז היא שלחה את אסף, היא לא יכלה להיות פה.
איתן ברושי: אמרתי שזה לא יכול להיות שלא יבטחו חקלאים ומתיישבים.
איתן ברושי: במציאות שנוצרה, אדוני מפקד מג"ב, ששורפים בית אריזה שלוש פעמים אין חברת ביטוח שתבטח אותו, יכול להיות שצריך להטיל את זה על קרן נזקי טבע, חברת הביטוח של החקלאות.
איתן ברושי: לא יכול להיות שחקלאי בתחום מדינת ישראל לא יקבל ביטוח על הפעילות שלו ואנחנו מבקשים שהנושא הזה יטופל ותיכף תתייחס, גם רטרואקטיבית, למקרה של בית האריזה, שהמנהל שלו נמצא אתנו.
איתן ברושי: עם כל הכבוד ויש כבוד והערכה לכוחות הביטחון ואני מביע הערכה גדולה, אתם גם עוברים תקופה קשה עם פיגועים ונושאים אחרים, אנחנו מביעים דאגה למצב הביטחון במרחב הכפרי ולצורך במניעת הפשיעה החקלאית.
איתן ברושי: אני מבקש לשמוע דבר ראשון, אחר כך כמובן נשמע את מפקד מג"ב, אבל קודם אני מבקש, שיהודה, הקב"ט של מועצה אזורית עמק חפר, יגיד שני משפטים על האירוע האחרון.
איתן ברושי: זה שפעל והשתמש בנשק ביקש לא לבוא ולא להיחשף, אבל הקב"ט של המועצה יתאר את האירוע האחרון, בבקשה.
<יהודה בן עזרא: שלום, אדוני היושב ראש, ממלא מקום יושבת ראש הוועדה.
<יהודה בן עזרא: בעמק חפר אנחנו חיים בחשש לחיים של אנשים ולרכוש שלהם.
<יהודה בן עזרא: המרחב הכפרי סובל בשנים האחרונות מהזנחה, כפי שאתה ציינת, אדוני.
<יהודה בן עזרא: זה כבר הגיע למצב שבמושב אביחיל נרצח תושב לפני שלוש שנים.
<יהודה בן עזרא: לפני שבוע, לצערנו הרב, צפינו גם את האירוע הזה ואמרנו שזה יקרה, רק לא ידענו באיזה סדר גודל, בשעה תשע בערב, בערך, אנשים היו בבית, אותה סיטואציה כמו באביחיל, רק שהאבא, כמו שאתם יודעים, במרחב הכפרי ההורים גרים בחלקה יחד עם הבנים, האבא היה בבית ואז הוא הלך לבית של הבן והלך לבית שלו.
<יהודה בן עזרא: הוא שמע רעשים בתוך הבית, הוא לא הבין מה קורה בבית, אבל הוא שמע דפיקות.
<יהודה בן עזרא: בדיעבד מתברר שהאנשים שפרצו לתוך הבית, נכנסו לתוך הבית, לקחו בלוק גדול, ניסו לפרוץ את הכספת, היה להם לום, הם לא הצליחו עם הלום, ניסו איכשהו לכופף את הדלת של הכספת ואז הוא שמע קולות של הלימה של אבן בתוך חדר הארונות של חדר השינה שלו.
<יהודה בן עזרא: הוא צעק "מי זה?", שלף את האקדח שלו, הוציא אותו כי הוא חשש לחייו, כי הוא ידע בדיוק מהי הסיטואציה שיכולה לקרות.
<יהודה בן עזרא: הוא נכנס לחדר השינה שלו, הוא רואה מולו במרחק של בערך ארבעה חמישה מטר, מישהו רץ אליו עם לום, במטרה להכות בו בראש ולהרוג אותו, אין שום סיטואציה אחרת מזו.
<יהודה בן עזרא: תוך כדי שהאקדח ביד שלו, ירה לכיוון שלו.
<יהודה בן עזרא: הוא אומר שהוא לא בהכרח התכוון להרוג אותו, אבל הוא ירה כדי לעצור אותו.
<יהודה בן עזרא: פגע בו בראש, הבן אדם נהרג, נשכב על המיטה שלו.
<יהודה בן עזרא: השותף של הפורץ היה בחדר השני, שמע את הירייה, יצא החוצה, צעק "מה זה?
<יהודה בן עזרא: מה זה?", הוא ראה אותו שהוא רץ לכיוון שלו, ירה גם בו, למזלו הטוב או הרע הוא רק פצע אותו, הוא הצליח לצאת החוצה מהבית ואחרי בערך 20-30 מטר הוא נפל במצב קשה והוא צעק שיזעיקו אמבולנס.
<יהודה בן עזרא: זה בדיוק מביא אותנו לעניין שאנחנו במרחב הכפרי מרגישים - - - יש את משטרת ישראל ויש לנו שיתוף פעולה, אני חייב לציין, מצוין, גם עם מרחב שרון, גם עם מג"ב, גם עם משטרת שדות, עושים עבודה ימים כלילות, אבל הם עושים את מה שיש להם.
<יהודה בן עזרא: אם מדינת ישראל לא תשים את המרחב הכפרי על סדר היום ותבין שבסוף המרחב הכפרי הוא ההגנה, הוא רצועת האבטחה של המדינה, אם היא לא תשים את זה בסדר עדיפות של המשרד לבטחון פנים ולא תשים את זה בסדר העדיפות של משטרת ישראל, אנחנו נחווה עוד אירועים כמו בבית אלעזרי, כמו באביחיל, כמו בבית יצחק, הרבה הרבה אירועים כאלה.
<יהודה בן עזרא: אם אנחנו לא נדאג שביעדים של המדינה, המרחב הכפרי יהיה חלק בלתי נפרד מרצועת האבטחה של מדינת ישראל, אנחנו נסבול עוד יותר קשה.
<יהודה בן עזרא: עמק חפר זה הרשות היחידה בכל מדינת ישראל שהיא מהקו הכחול ועד הקו הירוק.
<יהודה בן עזרא: אין עוד רשות כזאת.
<יהודה בן עזרא: אז כל מי שרק נוסע על כביש 2, כביש 4, כביש 6 וחומד לצון, נכנס לעמק חפר ו"יאללה, נגנוב".
<יהודה בן עזרא: אני חושב שבסוף, כמו שאמרת אדוני היושב ראש, אם המדינה לא תדאג לביטוח ולא תדאג למגן אותנו - - - אני תושב בת חפר, בבת חפר אין פריצות, אבל היישוב מגודר °360, שמירה 24 שעות ביממה.
<יהודה בן עזרא: אין פריצות, אבל האם אנחנו רוצים שכך כל היישובים שלנו יתנהלו?
<יהודה בן עזרא: אני חושב שהתשובה היא בגוף השאלה.
איתן ברושי: אורי, אחר כך חבר הכנסת ילין, עמיר ואחריו מפקד מג"ב.
<אורי בן יהודה: תודה, חבר הכנסת ברושי.
איתן ברושי: תציג את התפקיד שלך בבקשה.
<אורי בן יהודה: אורי בן יהודה, אני מרכז את תחום החירום והביטחון במרכז המועצות האזוריות.
<אורי בן יהודה: בישיבה הקודמת של הוועדה, שהתקיימה בעקבות פרסום דוח מבקר המדינה, התבקשתי על ידי חבר הכנסת ברושי להכין רשימה של המלצות, על מנת לשפר את ההתמודדות עם הפשיעה החקלאית.
<אורי בן יהודה: המסמך הזה הוגש לוועדה.
<אורי בן יהודה: אני אגע פה בחלק ממנו, אנחנו לא נעבור על כולו, אבל אני חושב שברקע הדברים, עוד לפני שנכנסים לזה, צריך לומר עוד שני דברים מאוד מאוד מרכזיים.
<אורי בן יהודה: האחד, ויהודה נגע בעניין הזה, שהדיון התחיל מהפשיעה החקלאית, אבל חייבים לדבר על הביטחון במרחב הכפרי, כי זה משהו שהוא הרבה יותר רחב.
<אורי בן יהודה: אותם שני פורצים שנכנסו לבית בבית יצחק, הם לא באו תחת הכותרת של פשיעה חקלאית, הם באו תחת הכותרת של פשיעה רגילה.
<אורי בן יהודה: הדבר השני שחשוב להגיד אותו זה שקיים היום פער בהגדרות של ממשלת ישראל ושל מדינת ישראל, על איך היא בכלל תופסת את המרחב הכפרי.
<אורי בן יהודה: אני לא צריך להזכיר במקום הזה שמי שקבעה את גבולות המדינה וקובעת עד היום את גבולות המדינה זו ההתיישבות החקלאית.
<אורי בן יהודה: מי שמחזיק את רוב השטחים של מדינת ישראל זה ההתיישבות החקלאית ואם מזניחים אותה ואין מדיניות מסודרת כלפיה, זה משפיע על כל המהלכים.
<אורי בן יהודה: מתוך ההמלצות אני מבקש לגעת במספר נקודות.
<אורי בן יהודה: אני בניתי את ההמלצות בחלוקה לשלושה מישורים.
<אורי בן יהודה: האחד זה מישור האכיפה, השני זה מישור הענישה והשלישי זה מישור משלים, תיכף אני אסביר מה זה.
<אורי בן יהודה: אולי עוד משפט אחד על הרקע.
<אורי בן יהודה: אין לנו, ואני אומר את זה באחריות, אין לנו באף אחת מהמועצות האזוריות, טענות כלפי מג"ב.
<אורי בן יהודה: מג"ב עושים הכי טוב שהם יכולים במסגרת האמצעים שמדינת ישראל העמידה לרשותם.
<אורי בן יהודה: בתחום האכיפה וההרתעה אני מבקש לציין את הנקודות הבאות.
<אורי בן יהודה: אחת, אנחנו חושבים שנכוֹן לבחון מחדש את אותו מהלך שאנחנו נמצאים בתוכו כבר כמה חודשים, תחת הכותרת של שינוי המענה המשטרתי למרחב הכפרי.
<אורי בן יהודה: ההגדרה של המפכ"ל על אחריות טריטוריאלית היא נכונה, אבל שאיבת כוחות מג"ב מהמרחב הכפרי, במקום שהם ימשיכו לעסוק בצורה משימתית ובצורה שהם יודעים לעשות הכי טוב, אין אף אחד שיודע לעשות את זה יותר טוב מהם, פוגעת בה.
<אורי בן יהודה: אנחנו לא מזלזלים בצורך לתגבר את ירושלים במצבי חירום, בטח לא אחרי מה שהיה פה ביום שישי האחרון, אבל באותה נשימה צריך לומר שפלוגות השיטור הכפרי של מג"ב, הן אלה שאמורות לתת את המענה היומיומי בפעילות במרחב הכפרי, כבר לא נמצאות במרחב הכפרי כמעט שלוש שני, גם אם מפעם לפעם משחררים אותן לאיזה שבוע שבועיים.
<אורי בן יהודה: אני ארשה לעצמי גם לומר שהן לא אלה שלוקחות את משימות הליבה בירושלים, בלי לזלזל בדברים אחרים.
<אורי בן יהודה: צריך גם לקבוע להן תקני ברזל.
<אורי בן יהודה: בתחנות הכחולות יש תקני ברזל, יש כמות שוטרים שלא יורדת.
<אורי בן יהודה: זה לא קיים היום בכוחות מג"ב.
<אורי בן יהודה: ושוב, הטענה היא לא לקובי, יש לו מנהלים שמגדירים את הדברים.
<אורי בן יהודה: הנקודה המרכזית השנייה שאני רוצה לשים על הפרק, היא עלתה גם בדיון הקודם, אדוני היושב ראש, זה שיטת המדידה של העבירות במרחב הכפרי.
<אורי בן יהודה: אי אפשר להשוות גניבה של רכב פרטי שלי מהבית לגניבה של טרקטור, שמשמידה לאותו בן אדם את הפרנסה שלו.
<אורי בן יהודה: בסטטיסטיקה המשטרתית היבשה, זו גניבה רכב וזו גניבת רכב.
<אורי בן יהודה: אני לא מתייחס רגע לשאלת המאמצים שמשקיעים יותר או פחות בלהגיע לאותו מקום.
<קריאה: הטרקטורים מופרדים מכלי רכב.
איתן ברושי: בוא נמשיך.
<אורי בן יהודה: בהקשר של המשרד לבטחון פנים, נאמר בישיבה הקודמת ואנחנו כמובן מברכים על זה, שבתקציב 18'-17' פעם ראשונה נמצא סכום כסף שחולק ל-17 מועצות על מנת לסייע בתגבור מרכיבי בטחון, בגלל הסוגיות של הביטחון במרחב הכפרי.
<אורי בן יהודה: אנחנו מברכים על העניין הזה, אנחנו רק מבקשים שהעניין הזה ייכנס לבסיס התקציב בצורה קבועה ולא כמהלך חד פעמי, שאין לו שום המשכיות.
איתן ברושי: סליחה, האם יש פה נציג של בטחון פנים?
<קריאה: מה זה רק 17?
<אורי בן יהודה: אם זה ייכנס לבסיס התקציב כמשהו שאפשר יהיה להמשיך אז אפשר יהיה להמשיך לטפל במועצות, זה נכון.
איתן ברושי: אפשר כל פעם ל-17 אחרות.
<אורי בן יהודה: בתחום הענישה וההרתעה, שתי נקודות להדגשה.
<אורי בן יהודה: האחת, חלק גדול מהבעיה היום בענישה ובהרתעה זה שרוב העבירות מסווגות כעבירות מסוג חטא ועוון ומדיניות התביעה בעניין הזה היא יחסית מקלה.
<אורי בן יהודה: הרבה מאוד תיקים נסגרים.
<אורי בן יהודה: אנחנו חושבים שהפתרון הוא ללכת למנגנון של ברירות קנס, שיאפשר גם להעניש עבריינים וגם אחר כך להגיע אליהם בצורה יותר משמעותית, למי שכבר עובר עבירה פעם שנייה או שלישית.
<אורי בן יהודה: התחום השני הוא לפתחו של בית המחוקקים וזה לבחון אם לא צריך להחמיר את רף הענישה, בתחום של עבירות חקלאיות.
<אורי בן יהודה: בתחום המענה המשלים, שלוש נקודות.
<אורי בן יהודה: אחת, נגעת בה, חבר הכנסת ברושי, זה הסוגיה של קרן ביטוח לחקלאים.
<אורי בן יהודה: החקלאים היום לא מסוגלים כבר לבטח את עצמם ואם כבר מישהו מוכן לבטח אותם אלו פרמיות מטורפות.
<אורי בן יהודה: התחום השני, וגם הוא עלה בישיבה הקודמת, זה הסוגיה של הקמת מאגר DNA לראשי בקר וצאן, על מנת להקל בסוף את השיוך של בעל החיים הגנוב לבעליו.
<אורי בן יהודה: כל גנב מתחיל יודע שהדבר הראשון שעושים זה שחותכים את האוזן, אין מספר ועכשיו תוכיח שהפרה הזאת היא שלי ולא שלך.
<אורי בן יהודה: הנקודה השלישית, שאני מבקש להמליץ עליה בתחום הזה של הפתרון המשלים, זה להקים ועדת משנה משותפת של הוועדה לענייני ביקורת המדינה יחד עם ועדת הפנים, שאחראית על הפיקוח על המשרד לבטחון פנים ועל משטרת ישראל, שהם השחקנים המרכזיים, על מנת להמשיך לעקוב איך מתקדמים בעניין הזה.
<אורי בן יהודה: בשורה התחתונה, אדוני היושב ראש, אני אשמח מאוד אם הוועדה תאמץ את המסמך שהכנו כבסיס לעבודה של משרדי הממשלה ולאיזושהי תכנית מעקב.
<אורי בן יהודה: עד כאן.
איתן ברושי: חבר הכנסת חיים ילין.
חיים ילין: לפני כשנתיים הייתה לנו הצעה לסדר בוועדת הכלכלה, ששם התחיל הדיון על הפשיעה החקלאית בעקבות גניבת עדר במושב עידן בדרום.
חיים ילין: שמענו על המשפחה, בעצם כל הפרנסה שלה הלכה והתחלנו את הדיונים בוועדת הכלכלה.
חיים ילין: אני אגיד משהו שאתם לא אוהבים לשמוע, אבל זו האמת, אני בא מהשלטון המקומי, הכנסת לא מזיזה כלום, שיהיה ברור.
חיים ילין: הכנסת יכולה אולי ללחוץ על השרים בשביל לתת תשומת לב, אין פה ביצוע מדיניות.
חיים ילין: הונח דוח לפני שנה וחצי ברוח הדברים שאתה שמת, הופץ לכולם, תשאל אם משהו זז, רק עכשיו אולי מתחילים לדון בנושאים האלה.
חיים ילין: אולי.
חיים ילין: בסדר, אני לא אמרתי אבל ה-delay הוא מאוד רציני ואני שם את זה פה על השולחן.
חיים ילין: לגבי מג"ב, אני תמיד מחבק ואני חושב שאתם עושים עבודה בלתי רגילה.
חיים ילין: יש איזושהי תרבות שאנחנו מאוד אוהבים אותם, אתם חלק מהקהילה והקהילה היא חלק מכם, אבל עדיין, כשאני שומע מהשר ארדן שהשמיכה קצרה וכשצריכים אתכם בירושלים אז העדיפות היא בירושלים, אז ברור לחלוטין שעכשיו נשאלת השאלה, האם האחריות והסמכות שמפוזרות בשני מקומות, מצד אחד מהשר ומהצד השני במג"ב, האם לא צריך פעם אחת ולתמיד להקים את הפיצו"ח במשרד החקלאות, להגדיל אותו בצורה שתתמקד אך ורק בטרור החקלאי?
חיים ילין: כי פה יש ערבוב וצריך להבין את זה.
חיים ילין: יש פה ערבוב מאוד גדול שאנחנו עלולים לאבד בו את עצמנו.
חיים ילין: זאת אומרת כשמדברים פה על פשיעה מן הסוג הזה אל מול הטרור החקלאי שאתה יודע איך הוא מתחיל ולעולם אתה לא יודע איך הוא נגמר.
חיים ילין: הרוב בדרום מגיע מהגדר המזרחית.
חיים ילין: זאת אומרת כל ההברחות בסוף יוצאות משם.
חיים ילין: כשהמחבלים מבינים שהציר הזה הוא ציר שאפשר להוציא ממנו 200 כבשים, מה הבעיה להכניס שם מחבל עם חומר נפץ?
חיים ילין: לכן אני אומר שבסופו של דבר אנחנו חייבים פה לעשות הפרדה מוחלטת ולשים את האחריות ואת הסמכות באותו שולחן.
חיים ילין: כמו שאני אומר לשר התחבורה, מי אחראי על תאונות הדרכים?
חיים ילין: אז הוא אומר לי, ארדן, מתנ"א.
חיים ילין: אתה מבין מה קורה?
חיים ילין: מתנ"א אחראית על תאונות הדרכים או הוא?
חיים ילין: ברגע שהכול יהיה במקום אחד אי אפשר לזרוק אחד על השני את הכדור של האחריות והסמכות.
חיים ילין: זה משהו שהוא במהות.
חיים ילין: כמה נקודות.
חיים ילין: לא יכול להיות שיש אפליה בביטוח, שבדרום ובצפון אי אפשר לבטח, אי אפשר לבטח.
חיים ילין: כל ביטוח שאתה תרצה עולה לך כמעט 50% משווי העדר או ממה שאתה צריך לבטח, אם רוצים בביטוח פרטי ולכן הכנסנו שם סעיף.
חיים ילין: עכשיו שר החקלאות מטפל בזה, אני לא יודע לאן הוא ייקח את זה, זה קנט.
חיים ילין: האפשרות היחידה היא שקנט - - - כמו שיש ביטוח לרכב, שהוא אחיד בכל מקום במדינה, כך צריך להיות אותו הדבר.
חיים ילין: בסוף, תסלחו לי, המדינה הזו כולה 600 ק"מ.
חיים ילין: נכון שהפוליטיקאים מנסים לפצל אבל אם לא תהיה לנו ערבות הדדית, לפחות בזה, לא תהיה לנו חקלאות, לא בדרום, לא בצפון ולא יהיה מי שישמור על הגבולות.
חיים ילין: אני לא רוצה בסיסי צה"ל שם, לא רוצה.
חיים ילין: בסיסי צה"ל נמצאים שם בגלל שהם באים לשמור על ההתיישבות.
חיים ילין: זו תפיסה שאף אחד בעולם לא יודע אותה.
חיים ילין: את הגבול אני יודע לשמור עם שתי מצלמות וכמה חבר'ה מ-8200 יודעים לעשות את זה מצוין, לא צריך יותר מזה.
חיים ילין: אנחנו שומרים על ההתיישבות, צריך לדעת את זה, וההתיישבות חיה מחקלאות.
חיים ילין: אם לא נבטח אותה ואם לא יהיה ביטוח לא תהיה חקלאות שם.
חיים ילין: אלה דברים שהולכים יחד.
חיים ילין: אין ואקום, איפה שלא מצליחים להיכנס נכנס "השומר החדש" יחד עם מתנדבים.
חיים ילין: תמיד הם ייכנסו, כמו ש-30,000 עמותות נכנסות לתוך מדינת ישראל בדיוק איפה שמשרד הרווחה והחינוך וכולם לא יכולים לעשות.
חיים ילין: מצד אחד אני מאוד שמח על המעורבות הקהילתית של מדינת ישראל ועל האכפתיות, מצד שני זה כשל ממשלתי, לא יעזור.
חיים ילין: זה לא הממשלה הזאת, אלא לדורותיה, זה כשל ניהולי, זה לא כשל פוליטי.
חיים ילין: מרכיבי ביטחון.
חיים ילין: הדיון על מרכיבי ביטחון, כבוד היושב ראש, היה בוועדת פנים.
חיים ילין: הוא לא היה פה, היה בוועדת פנים, שם היה דיון מצוין.
חיים ילין: בעקבות הדיון בוועדת הפנים קיבלתם את ההחלטות.
חיים ילין: אנחנו פה בביקורת המדינה, בסוף אנחנו נצטרך כח"כים להילחם על מי יתחזק את אותם 17 יישובים שאתם שמתם, כי זה לא בבסיס התקציב, ואז תגידו, "רגע, אתם רוצים גם אחזקה, אז אם יש אחזקה אז אני לא יודע להמשיך להשקיע".
חיים ילין: אני יודע כבר את התשובות, אני כבר אוכל אותן עשר שנים.
חיים ילין: לא תשנו.
חיים ילין: חייבים לשים הרבה כסף.
חיים ילין: לא יעזור כלום.
חיים ילין: זה יוריד גם את השיטור בצורה מסוימת, כי יהיה מוקד אחוד על כל האזורים או לפי אזור, אפשר יהיה לתפקד יותר טוב וזה ייתן תחושת ביטחון יותר טובה לחקלאים ולאנשים שנמצאים בתוך היישובים.
חיים ילין: לבסוף, גם כשמג"ב תופסים, למחרת הפושע בחוץ.
חיים ילין: בחוץ.
חיים ילין: השיטה צריכה להיות מאוד פשוטה, צריך פרקליט שמטפל בפשיעה החקלאית בצפון ופרקליט שמטפל בדרום.
חיים ילין: כמו שיש בתי משפט שהם ייעודיים והם יודעים להעניש ולהבין מהי הפשיעה עצמה ומה המשמעות של הדבר הזה, כך אנחנו צריכים להקים.
חיים ילין: אני בקשר כבר שנה עם הפרקליט, זה לא זז.
איתן ברושי: יש פה מישהו ממשרד המשפטים?
<אסנת חיטרון: כן.
איתן ברושי: טוב, תיכף תגיבו.
חיים ילין: אנחנו חייבים פרקליט בצפון.
חיים ילין: השרה רוצה את זה.
חיים ילין: הפרקליט לא מוכן לפגוש, לא אותה ולא אותי בנושא הזה.
חיים ילין: אני אומר לָך את הדברים כמו שהם.
חיים ילין: אם יהיה פרקליט בצפון ובדרום ויתפסו - - - הרי מה הם עושים?
חיים ילין: הם תופסים ובסוף משחררים אותם, כי הם אומרים, "מה, גנב שני אבטיחים.
חיים ילין: בשביל שני אבטיחים?
חיים ילין: " לא מבינים שעל שני אבטיחים, מחר זה כבש ובסוף זה עדר שלם, כך זה עובד, זה לא עובד אחרת.
איתן ברושי: חיים, תודה.
חיים ילין: אני חייב לקרוא לזה בשם.
חיים ילין: אני לא רוצה יותר לקרוא לזה פשיעה חקלאית, אני רוצה לקרוא לזה טרור חקלאי, כי כבר הרימו ראש לחלוטין.
חיים ילין: לא מפחדים משום דבר ולכן אם אנחנו לא נשים נחישות במלחמה הזאת, אז היא תאכל אותנו, היא תאכל אותנו מבפנים.
חיים ילין: לא יהיו חקלאים, לא יהיה מי שיתיישב בגבולות מדינת ישראל ובסופו של דבר כולם יצטערו.
חיים ילין: בדיעבד יבואו ויסת
חיים ילין: כלו אחורה ויגידו, ואללה, איך לא היינו שם.
חיים ילין: אז אנחנו מתריעים, אבל זה הכוח של הכנסת, זה מה שקשה לי.
חיים ילין: איפה שהייתי היה לי הרבה יותר כוח מאשר בכנסת.
חיים ילין: הייתי יכול להילחם יחד עם מג"ב, יחד עם מתנדבים, לצאת עם 16 ג'יפאים בלילה ולכסח את הצורה לכל מי שיתקרב לאזור.
חיים ילין: בכנסת אי אפשר לעשות את זה.
חיים ילין: אז אני אומר את הדברים כמות שהם.
חיים ילין: אם לא כולנו ביחד נשתף פעולה, יחד עם השר, וזו לא צריכה להיות פחיתות כבוד, שייקח השר את כל הקרדיטים, אני אומר לך את זה בשיא הרצינות, רק שיגמור את הפשיעה הזאת, כי בסוף זה ייגמר בחיי אדם.
איתן ברושי: חברים, אנחנו בלוח זמנים.
איתן ברושי: גרונר, בבקשה, תסביר מי אתה.
<גרונר בנבנישתי: אני מנהל ב-12 השנים האחרונות את בית האריזה "רפקור" בראש פינה, בית אריזה ששייך לחקלאים, כ-200 משפחות מתפרנסות ממנו.
<גרונר בנבנישתי: בבית האריזה הזה, מה שקורה כרגע, ברגעים אלה קוטפים אגסים ועד תום השבוע הבא יהיו כ-8,000 טון אגסים בקירורים של "רפקור".
<גרונר בנבנישתי: החקלאים קיבלו ממני הודעה שאני מצטער, אין להם ביטוח על נזק בזדון לפרי שלהם.
<גרונר בנבנישתי: זה אומר שבן אדם שעבד כל השנה, ויש ביניהם גדולים ויש קטנים, יש משפחות צנועות של 100 טון, שהן כרגע מרגישות שאם מחר בבוקר, מאיזושהי סיבה, מגיע אותו אחד ששרף שלוש פעמים בשנתיים האחרונות את בית האריזה הזה, הן איבדו את הפרנסה של כל השנה.
<גרונר בנבנישתי: אני שואל את עצמי והם שואלים אותי, כמה זמן הם עוד יביאו את הפרי, כי זה שלהם, בית האריזה, הם מכבדים אותנו, את האנשים שעובדים בשבילם, אבל זה לא יכול להימשך.
<גרונר בנבנישתי: יש פה סיטואציה אבסורדית.
<גרונר בנבנישתי: אני מצטער שאני לא אגיד מלים יפות, כפי שאמר הבחור מעמק חפר או אחרים, על העבודה של מג"ב.
<גרונר בנבנישתי: אגב, אני לא יודע, כי אנחנו, ראש פינה, זה לא אזור כפרי, הוא לא מוגדר, ומג"ב לא עובדים אצלנו.
<גרונר בנבנישתי: זה נשמע לי מאוד מוזר, לא ידעתי שראש פינה זה תל אביב.
חיים ילין: יש לך תחנת משטרה.
<גרונר בנבנישתי: יש לנו תחנת משטרה וראו איזה פלא, קיבלנו מכתב נחמד מאוד מהשר לבטחון פנים, שאומר מה מספרי התיקים ושמטפלים בהם.
<גרונר בנבנישתי: חברים, שקט אָיִן.
<גרונר בנבנישתי: לפני חודשיים, השריפה האחרונה, 4 מיליון שקל נזק, לא מבוטחים.
<גרונר בנבנישתי: אני לא יודע מאיפה נספוג את זה.
<גרונר בנבנישתי: אתם יודעים כמה עשירים הם בתי אריזה ששייכים לחקלאים ואיך מתפרנסים מחקלאות.
<גרונר בנבנישתי: השקענו למעלה ממיליון שקל במיגונים.
<גרונר בנבנישתי: שמנו חברת שמירה 24/7 בְּמקום שקודם היה שומר רק בלילה.
<גרונר בנבנישתי: היום כבר יש לנו שני שומרים בלילה.
<גרונר בנבנישתי: בשבוע הבא יתקינו גדר אלקטרונית נוספת, כדי שיהיו גם מצלמות עם אנליטיקה וגם גדר אלקטרונית.
<גרונר בנבנישתי: אני אמרתי, אולי נשים איזו מצלמה מעופפת, שכחתי מהתרגשות איך קוראים לה.
<קריאה: רחפן.
<גרונר בנבנישתי: רחפן, תודה רבה.
חיים ילין: יש בעוטף עזה 'רואה יורה'.
<גרונר בנבנישתי: אולי רחפן שיהיה כל הזמן באוויר.
<גרונר בנבנישתי: תראו, המציאות היא כזאת, אם המדינה לא תתערב, מה זה תתערב?
<גרונר בנבנישתי: היא לא יכולה להקנות ביטחון, לא מצליחה להקנות.
<גרונר בנבנישתי: כולם אנשים נהדרים ועובדים קשה, המשטרה, הימ"ר, אנשי משמר הגבול, אין ביטחון.
<גרונר בנבנישתי: אנחנו בוחנים את זה במבחן התוצאות, לא במבחן ההסברים.
<גרונר בנבנישתי: אני אומר לאנשים שלי, כשהתחילו להסביר, הפסידו במערכה.
<גרונר בנבנישתי: יש תוצאות אין הסברים.
<גרונר בנבנישתי: כשיש הסברים זה אומר שאין תוצאות.
<גרונר בנבנישתי: אין לנו ביטחון.
<גרונר בנבנישתי: אם היו נותנים לנו ביטחון הכול היה בסדר.
איתן ברושי: מי ביטח אותך בשלב שהיה ביטוח?
<גרונר בנבנישתי: בשנה הראשונה, ב-2015, כשהיו שתי שריפות, הייתי מבוטח בחברת כלל.
<גרונר בנבנישתי: לצערה הרב היא נאלצה לספוג בערך 8 מיליון שקל באותה שנה, שתי שריפות בהפרש של חמישה חודשים.
<גרונר בנבנישתי: השקענו מאמצים וקיווינו שבא לציון גואל, שנה שלמה היה שקט, לא באו וראה איזה פלא, 16 למאי עכשיו, חדר מישהו, בא, הצית וגרם לנזק של 4 מיליון שקל.
<גרונר בנבנישתי: באה חברת כלל, אמנם בדחילו ורחימו ואמרה, אנחנו מחריגים את כל הנזק בזדון ב"רפקור".
<גרונר בנבנישתי: פעם אם היה נשרף כל בית האריזה, הייתה לי השתתפות עצמית של 6 מיליון שקל ואת השאר הם מכסים.
<גרונר בנבנישתי: היום אין לי גם השתתפות עצמית, זאת אומרת, כל נזק בזדון מוחרג, בין אם זה פרי, חדרי קירור, מערכת מיון, כל מה שיש.
<גרונר בנבנישתי: חברים, זה מקום של 45 שנות היסטוריה של חקלאים, אני לא צריך לספר לכם מתי החקלאים האלה הגיעו ארצה, 130 שנה של חקלאות בראש פינה ועוד יישובים נוספים בסביבה.
<גרונר בנבנישתי: אנחנו בחרדה מתמדת.
<גרונר בנבנישתי: אין ביטחון ואין ביטוח.