GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ערן נריה: יבוא משרד הרווחה ויגיד שרשויות אלה ואלה לא עומדות בתקן הראוי לדעתנו.
<קריאה: אתה לא נותן לו את התקציב.
<קריאה: אתה לא יכול להגדיר אם אין לך תקציב.
קארין אלהרר: אני מכירה היטב את דרך הפעולה.
קארין אלהרר: אי אפשר להגיד "ראוי" ו"צריך" ובסוף להגיד: אין לי כסף לעשות את זה.
קארין אלהרר: אף אחד לא חי כאן ב"נדמה לי".
קארין אלהרר: אני רוצה להבין, אדוני המנכ"ל, כמה ביקשתם להגדלת מספר העובדים הסוציאליים?
קארין אלהרר: הרי אתם צריכים לצבוע כל דבר.
<אביגדור קפלן: זה היה טרום הגעתי כי התקציב ל-2018-2017 סוכם בסוף 2016 ואני הגעתי ב-15 בינואר.
קארין אלהרר: אולי התקציבנית תדע לומר.
<יפית קבסו: לא, אני לא יודעת לומר.
<אביגדור קפלן: לא, אין לנו פה את הנתון.
<אביגדור קפלן: אני יודע שנוספו 300 תקנים, שחולקו בין הפעילויות השונות והוקצו לרשויות המקומיות.
<אביגדור קפלן: כרגע, אגב, יש ויכוח שלא שייך לנושא הדיון היום, סביב הנושא של הפסקת בקרות הסיעוד והורדת תקנים כתוצאה מכך, כי הרשויות הפסיקו חד-צדדית את הבקרות הללו.
<אביגדור קפלן: שם נוסיף בחזרה את התקנים.
<אביגדור קפלן: תקנים לנוער וילד – כרגע אין לנו מקור לקבל אם ניתקל בחומה אטומה של תוספות תקציב, ונוכל לפתוח את זה רק לקראת 2019.
קארין אלהרר: מה נגיד למשפחות ולילדים, שאין למדינה כסף לטפל בהם?
<אביגדור קפלן: אנחנו עושים את המרב.
<אביגדור קפלן: קודם כל, יש תקציבים והם לא מעטים ועושים אתם את המרב.
<ציפי נחשון: הרבה פעמים האוצר לא מעדיף לתת תקנים ונותן תקציב פעולה שהוא יכול לכסות כדי לבצע חלק מהמשימות.
<אביגדור קפלן: את יודעת, הדבר הכי זול היום זה כסף והכי יקר זה תקן.
קארין אלהרר: בסדר, אבל אפשר להשיג עובד סוציאלי בלי תקן?
<ציפי נחשון: כן, בחלק מהתוכניות זה מה שאנחנו עושים.
<אביגדור קפלן: ואז בא הסכם כתף אל כתף.
<ציפי נחשון: בתקציבי פעולה יש עובדים סוציאליים, ודאי.
<אביגדור קפלן: חסרים מאות תקנים ברשויות המקומיות.
<רקפת בן גיא: זה לא טוב.
<ציפי נחשון: לא אמרתי שזה טוב.
<ציפי נחשון: אמרתי שזאת דרך להתגבר על חלק מהבעיות והמצוקות.
קארין אלהרר: ובדרך הזאת מה הצלחתם להוסיף?
<קריאה: את תוכנית יתד, למשל.
<אביגדור קפלן: קיבלנו תקנים והקצינו אותם לרשויות.
קארין אלהרר: זה תוספת על מה שהיה?
<ציפי נחשון: הקצינו, למשל, לאוכלוסיית להט"ב.
קארין אלהרר: ציפי, ביתד התקנים הם תוספת?
<ציפי נחשון: קיבלנו 100 מיליון לשנתיים, 30 מיליון לשנה ראשונה ו-70 מיליון לשנה השנייה.
<ציפי נחשון: מתוך התקציב הזה יש 100 תקנים של עודים סוציאליים.
קארין אלהרר: אני חוזרת ושואלת, 100 התקנים הללו, שנוסף להם כסף, הם 100 תקנים חדשים שלא היו קודם?
<ציפי נחשון: כן, זאת הייתה התעקשות שלנו.
<ציפי נחשון: בשונה מהתוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, שם נתנו רק כסף צבוע בלי תקנים, אנחנו התעקשנו שיהיו תקנים של עובדים סוציאליים לפחות בתחום של נוער וצעירים, גילאי 13 עד 25.
<ציפי נחשון: העובדים הסוציאליים קורסים.
קארין אלהרר: אני מבינה, ולא פלא.
<ציפי נחשון: לכן באמת זאת הצלחה גדולה שאישרו לנו 100 תקנים.
קארין אלהרר: האם 100 התקנים הללו עושים גם ביקורי בית אצל המשפחות?
<ציפי נחשון: לא, זה מיועד לעובדי יתד, גילאי 18 עד 25.
קארין אלהרר: אני מדברת על המשפחות שהצעירים יצאו מהם, על החיבור בין הדברים.
<ציפי נחשון: זה כן.
<ציפי נחשון: חלק מהעבודה היא בוודאי עם ההורים שלהם.
<ציפי נחשון: זה כן, בוודאי.
<ציפי נחשון: אנחנו באמצע פיתוח של מודולה, סוף סוף, לעבוד עם הורים של צעירים.
<ציפי נחשון: הרבה פעמים יש נטייה לצעיר, שהמשפחה שלו לא תהיה מעורבת ואנחנו בפיתוח מודולה עם אשלים לעבוד עם ההורים של בני 18 עד 25.
<ציפי נחשון: בהחלט כן.
קארין אלהרר: אני מנסה להבין האם יש בשורה בעניין הזה.
קארין אלהרר: אין ספק שחסרים תקנים, אין ספק שצריך לשפר את היכולת של עובדים סוציאליים לעשות את העבודה שלהם.
קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים לשים אותם במסגרת בלתי אפשרית, שאומרת להם: הנה המשימה שלכם, אבל אני לא אתן לכם את הכלים לעשות אותה.
קארין אלהרר: לכן אני שואלת האם יש בשורה.
קארין אלהרר: האם אני יודעת לומר אחרי הדיון בוועדה היום שיש מקום לתקווה שעבודתם של העובדים הסוציאליים תוכל להיעשות בצורה משמעותית וטובה יותר אחרי דוח מבקר המדינה?
קארין אלהרר: מה אתם תבקשו מהאוצר בפעם הבאה?
קארין אלהרר: הבנתי שתקציב 2018-2017 סגור.
קארין אלהרר: מה תהיה התוספת?
קארין אלהרר: מה אתם מבקשים?
קארין אלהרר: אני שואלת גם את השלטון המקומי וגם את משרד הרווחה.
<אביגדור קפלן: אני חושב שזה יהיה יהיר מדי להגיד כעת כמה אנחנו מבקשים.
<אביגדור קפלן: אנחנו נלמד את הנושא ונעדכן אותך.
<אביגדור קפלן: אני לא חושב שיש לנו מספר כרגע.
<יעקב בן יששכר: אני שומע שכולם רוצים כסף, אבל עד היום, למרות שב-2012 מנכ"ל משרד הרווחה הקודם ביקש שפנימיות חדשות יעלו למכרז, סוף סוף התחילו לעשות בדיקות עומק ואמרו שיהיו מכרזים.
<יעקב בן יששכר: יש היום מצב, לדעתי, ואני מדבר עם מדריכים ואני עושה ביקורות למרות שמשרד הרווחה עם בעלי הפנימיות חוסם גם את חברי הכנסת, גם את אורלי לוי וחברי כנסת אחרים לעשות בדיקות על מה שקורה בפנימיות.
<יעקב בן יששכר: בפועל אני שומע גם מילדים וגם מהורים גם על רמת האוכל.
<יעקב בן יששכר: אם פנימייה מקבל היום סכום מסוים של כסף וילד נדרש לבוא למדריך ולבקש ממנו אוכל, הוא מכספו הפרטי נותן לו, מתוך 5,000 השקלים שהוא מקבל.
<יעקב בן יששכר: הוא צריך להוציא 1,500 שקלים כדי לדאוג לאותו ילד כי הוא מרחם עליו.
<יעקב בן יששכר: כשהוא או כשמשפחה פונה לפנימייה, הם פשוט נדרסים – סותמים להם את הפה, מונעים מהם לראות את הילדים.
<יעקב בן יששכר: אני חושב שהגיע הזמן, כמו שאומרת רקפת, להעמיק את בדיקות העומק ולבדוק לאן הולך הכסף.
<יעקב בן יששכר: למשרד הרווחה יש תקציב – תאמיני לי, אין שר שלא שוחחתי אתו ולא נפגשתי אתו.
<יעקב בן יששכר: בפועל יש הרבה מאוד כסף, אבל לפני שנותנים לפנימיות כסף תעשו בדיקות עומק עד הסוף.
<יעקב בן יששכר: תשאלו את המשפחות ואת הילדים מה הם מקבלים כי בסופו של דבר מה אתם שומעים?
<יעקב בן יששכר: מנהל הפנימיות יגיד שהוא רוצה יותר כסף.
<יעקב בן יששכר: כולם רוצים יותר כסף ואני חושב שזה דבר לא תקין.
<יעקב בן יששכר: אני חושב שצריך לעצור, כמו שאומר מנכ"ל משרד הרווחה, סוף סוף.
<יעקב בן יששכר: יש הסכמי התקשרות ואי אפשר לזרוק את הילדים, אבל לבדוק, קודם כל, מה הצרכים של הילדים ומה הם מקבלים.
<יעקב בן יששכר: ראיתי דוח של אומנה בדיוק מה ילד מקבל.
<יעקב בן יששכר: אם הוא צריך לקבל טיפולי שיניים ומה התקציבים בפועל.
<יעקב בן יששכר: מהבדיקה שאני עשיתי עולה שהילדים לא מקבלים את מה שתקצבו עבורם, וזה חבל.
<יעקב בן יששכר: אתם נותנים כסף והכסף הזה הולך לטיפול השוטף.
<יעקב בן יששכר: יש פנימיות שיש להן תקציבי עתק כמו בית שבתאי לוי.
<יעקב בן יששכר: יש לו עודף תקציב.
<יעקב בן יששכר: זה דבר הזוי.
קארין אלהרר: אני חולקת עליך בעניין הזה אבל בסדר.
קארין אלהרר: אני רוצה לדבר על נושא הלימודים.
קארין אלהרר: אני מבינה שצעירים וצעירות שמגיעים לפנימיות רווחה נמצאים בפער לימודי ניכר ויש מקום לתגבור.
קארין אלהרר: אני מבינה שגם הכסף שקיים לא נוצל.
קארין אלהרר: זה מתחבר למה שנכתב בדוח, שאומר כי "בשנת 2016 תקצב משרד הרווחה את שיעורי העזר לחניכי הפנימיות בסכומים של 64 שקלים או 119 שקלים לילד לחודש, אף על פי שלפי נתוני הלמ"ס, ההוצאה החודשית הממוצעת לשיעורים פרטיים באוכלוסייה הכללית הוא 304 שקלים".
קארין אלהרר: ראשית, יש פער בתקצוב ושנית, גם אחרי הפער בתקצוב יש חוסר ניצול.
קארין אלהרר: אתם מכירים את הנתון הזה?
<יפית קבסו: לפי דוחות הביקורת יש אכן חוסר ניצול של שיעורי העזר.
קארין אלהרר: מה אתם עושים בעניין?
<רקפת בן גיא: חזרנו לסוגיית הפיקוח.
<רקפת בן גיא: אנחנו הולכים לרזולוציה הרבה יותר עמוקה בפיקוח.
<רקפת בן גיא: אין לנו דרך אחרת אלא לבדוק את זה ולראיין את הילדים.
<רקפת בן גיא: עם זאת אני חייבת לומר שכאשר מסתכלים על פנימייה עם 60 ילדים או עם 100 ילדים, יש שוני בין הילדים.
<רקפת בן גיא: אין שום ספק שפנימייה שלא מנצלת את הכסף, צריך לעשות אקט של סנקציה ואולי לקחת ממנה את הכסף כי הכסף מנוצל לדברים אחרים.
<רקפת בן גיא: אותו דבר עשיתי לגבי סוגיית אחיות ולגבי כוח אדם.
<רקפת בן גיא: מי שלא מנצל, אנחנו נעשה כמשרד את האקט של לקיחת הכסף וניתן אותו במקום אחר.
<רקפת בן גיא: זה דבר שאפשר לדבר עליו ואנחנו במפורש רוצים להתחיל לעבוד בצורה כזאת.
<רקפת בן גיא: מי שזכה אתנו בהסכם התקשרות, צריך לנצל את המשאבים.
<רקפת בן גיא: עם זאת, אני אומרת שבתוך פנימייה יש רצף של ילדים ואנחנו כמשרד נותנים את הכסף הזה פר ילד.
<רקפת בן גיא: כלומר, גם ילד שלא מקבל שיעורים פרטיים, מבחינתי מקבל את הכסף.
<רקפת בן גיא: צריך להיות מערך בקרה הרבה יותר מסיבי בשאלה מי הם הילדים.
<רקפת בן גיא: לכן אני חוזרת ואומרת שמיפוי הילדים והצרכים שלהם, פר ילד, הוא דבר מאוד מאוד חשוב בתוך התהליך הזה.
<רקפת בן גיא: לכן אמרתי לך שייקח שנה כי לא כל ילד בפנימייה דומה לילד השני.
<רקפת בן גיא: מבחינתי, העובדה שילד נמצא בפנימייה ויכול לקבל שיעורי עזר עם עוד שניים-שלושה ילדים, זה דווקא יתרון ולא בהכרח חיסרון.
<רקפת בן גיא: אין לי ספק שאנחנו צריכים לעשות איגום משאבים, אין לי ספק שנושא הפיקוח הוא סוגיה מאוד מאוד רצינית ואנחנו מתלבשים על זה בצורה מאוד רצינית, ועם זה אני לא מחכה שנה.
<רקפת בן גיא: את זה אני עושה היום.
<רקפת בן גיא: גם את הריאיון של הילדים.
<רקפת בן גיא: אירועים כפי שהועלו פה, מן הראוי שיגיעו אלינו למשרד.
<רקפת בן גיא: אם יש לך תלונה כזאת אתה מפנה אותה למשרד הרווחה.
<רקפת בן גיא: בכל שבוע אני פותחת שלוש ועדות בדיקה ואתה יכול לבוא לבדוק אותי.
<יעקב בן יששכר: אני מברך על זה.
<יעקב בן יששכר: פנינו ועד היום לא קיבלנו מענה.
קארין אלהרר: כן, ענת.
<ענת נחמיה לביא: אני אתייחס לסוגיית הלימודים.
<ענת נחמיה לביא: להפיל את הסוגיה הזאת על הפנימיות או על משרד הרווחה זה עוול גדול.
<ענת נחמיה לביא: בפנימייה גדולה עם 80-70 ילדים, לפעמים הילדים מפוזרים ב-30-20 בתי ספר במרחב הגיאוגרפי.
<ענת נחמיה לביא: זה המצב כי יש אלמנט להתאים לילד את המסגרת החינוכית.
<ענת נחמיה לביא: כשמסתכלים על השחקנים הנוספים – משרד החינוך – אלה ילדים במערכת החינוך.
קארין אלהרר: איפה הנציגה?
<ענת נחמיה לביא: הייתה כאן ויצאה.
<ענת נחמיה לביא: משרד החינוך צריך לתת תשובות איזה מענה הוא נותן לילדים במערכת החינוך שלו.
קארין אלהרר: אתם מקיימים אתם ישיבה?
<ענת נחמיה לביא: משרד החינוך הוא שחקן שצריך לשאול אותו את השאלות האלה.
<ענת נחמיה לביא: שחקן שני, ואני חוזרת שוב, הוא המרכז לשלטון מקומי.
<ענת נחמיה לביא: שמים פנימייה ברשות מקומית וכשראש הרשות רואה את הילדים האלה, הם לא מצביעים אצלו, הם מגיעים ממקומות אחרים, הרבה פעמים הם "גוזלים" לו את משאבי הפסיכולוגים והתקציבים.
<ענת נחמיה לביא: הוא רואה בהם נטע זר.
<ענת נחמיה לביא: בלי שיתוף פעולה בין הגורמים האלה, בטח שלא ינצלו את התקציב הזה.
קארין אלהרר: אתם קיימתם או מקיימים שיח עם משרד החינוך בעניין הזה?
קארין אלהרר: בסוף התלמידים בבתי הספר.
<רקפת בן גיא: מנסים, מנסים.
<רקפת בן גיא: השנה כן מצאנו אוזן קשבת והתחילו להתקיים דיונים אתם, קודם כל בבקשה ממשרד החינוך שיחד אתנו יבנה תפיסה מי הם ילדי הפנימיות אצלו.
<רקפת בן גיא: אין שום מדיניות לגבי הזכויות של ילדי הפנימיות, מי הם לגביהם, איזו עדיפות, איך ממצים את הזכויות שלהם.
<רקפת בן גיא: 75% מהילדים הם עם לקויות למידה.
<רקפת בן גיא: אלה ילדים שמגיעים להם שיעורי שילוב וכדומה.
<רקפת בן גיא: הם נדחקים לתחתית, שלא לדבר על זה שהם מגיעים פתאום באמצע השנה, אם מוצאים להם כיתה או לא.
<רקפת בן גיא: אני צריכה להפעיל מערך חינוכי שלם בתוך פנימייה משום שלא מוצאים לילד כיתה.
<רקפת בן גיא: התחלנו וזה גם מקרטע בגלל דברים שקשורים למשרד החינוך ולא קשורים בנו, למשל חילופי דמויות וכיוצא בזה.
<רקפת בן גיא: אני לא מנהלת את משרד החינוך ואנחנו צריכים למצוא שם אוזן קשבת.
קארין אלהרר: את לא מנהלת, אבל את אמורה להיות אתם בקשר.
<רקפת בן גיא: אני אמורה להיות אתם בקשר, אבל אני צריכה שיהיה שם מישהו שיחליט שזה נמצא על האג'נדה שלו בשביל להגיד שצריך לעשות איזושהי תפיסה ומדיניות של משרד החינוך, מה עמדתם לגבי למעלה מ-6,000 ילדים שנמצאים בפנימיות.
קארין אלהרר: לגבי נשירת ילדים מפנימיות, אני מבינה ממחקר שנערך יחד עם המשרד שרוב החניכים שעוזבים את הפנימיות חוזרים הביתה בכלל ללא הסכמת הגורמים המקצועיים ובלי ההכנה הנדרשת.
קארין אלהרר: בשנים 2005 עד 2011 חזרו הביתה 4,622 ילדים לפני גיל 18, 67% חזרו באופן לא מתוכנן בשל רצון, או שלהם או של הוריהם.
קארין אלהרר: המשרד השיב שיש בקרה מדגמית בנושא.
קארין אלהרר: הטענה היא שמצבן של המשפחות לא השתפר ועדיין הילדים נשרו.
קארין אלהרר: הבנתי שיש לכם רק בדיקה מדגמית.
<רקפת בן גיא: ממוצע השהייה כיום עם שינוי מאפייני האוכלוסייה עומד על 2.1.
<רקפת בן גיא: אומנם בכל שנה עשינו ועדות תכנון טיפול, אבל ראינו שטווח הטיפול בילד מבחינת גזירת תוכנית הטיפול לגביו, הוא ארבע שנים.
<רקפת בן גיא: היום אנחנו עומדים על 2.1.
<רקפת בן גיא: אנחנו מדברים על הנשירה מבלי לדבר על סיפור ההשמה ואני מובילה מהלך בתוך השירות, בשיתוף עם החלק הקהילתי, לדבר על השלב של ההשמה ולא על השלב של הנשירה כי אני רואה בנשירה כבר תוצאה.
<רקפת בן גיא: אם ילד עובר היום איזשהו מסלול של קבלה לפנימייה, כשנושא ההשמה וההתאמה של הילד בדיוק לפנימייה נעשה קצת כמו מרקטינג, יש לנו פה בעיה כי אנחנו לא בהכרח את המאפיינים של הילד לצרכים שלו.
<רקפת בן גיא: יש פה תחרותיות מול הפנימיות והפנימיות לא תמיד מלאות.
<רקפת בן גיא: לכן, הרבה פעמים התוצאה שאנחנו מקבלים בסוף היא נשירה של הילד, למרות שהוא יכול היה להתאים לפנימיה אחרת.
<רקפת בן גיא: אנחנו הולכים לחדש את החשיבה על סוגיית ההשמה בתוך המשרד, זאת אומרת שבכל מחוז מישהו שזאת תהיה התמחותו והוא יעשה את ההשמה.
<רקפת בן גיא: אגב, השמה לגבי חוץ-ביתי, כלומר הן לגבי זה והן לגבי אומנה.
קארין אלהרר: השאלה הראשונה שצריכה להישאל היא האם אנחנו יודעים היום, בצורה מדויקת יותר, כמה נושארים.
<רקפת בן גיא: אנחנו יודעים שאחוז הנשירה הגדול ביותר קורה בשנה הראשונה, אחר כך יש הפחתה.
<רקפת בן גיא: הסיפור המרכזי הוא השנה הראשונה.
<רקפת בן גיא: בתהליכי יעדי העבודה נבדוק בוועדת הפנימיות קודם כל מה קורה בשנה הראשונה.
<רקפת בן גיא: ברור שצריכה להיות התארגנות אחרת בקליטת ילדים בשנה הראשונה ואיזה משאבים אני שמה שם.
<רקפת בן גיא: אין שום ספק שכאשר ילד עובר את השנה הראשונה, המצב אצלנו משתפר פלאים והוא מתייצב.
<רקפת בן גיא: השנה הראשונה היא שנת מבחן והנשירה הגדולה ביותר קורית שם ולכן, מבחינת יעדי עבודה, השנה הראשונה היא ההסתכלות הדומיננטית הן מבחינת כוח אדם שאנחנו מכניסים לשם, הן מבחינת החליפה לכל ילד.
<רקפת בן גיא: אין שום ספק שכחלק מתוכנית העבודה שלנו, השנה הראשונה בקליטה בפנימייה, בהנחה שהילד רצה לבוא לפנימייה, שהוא הותאם לפנימייה המתאימה לו, שעשינו מצ'ינג קצת יותר נכון, השנה הראשונה היא הסיפור.
ציפי נחשון: עדיין צריך להכניס דברים לפרופורציות.
ציפי נחשון: תמיד תהיה נשירה ואין הצלחה של מאה אחוזים.
קארין אלהרר: ציפי, יש הבדל בין "תמיד תהיה נשירה" לבין זה שיש נשירה יותר גדולה מפי שהיינו מצפים.
<ירון בראון: אני מנכ"ל עמותת ילדים בסיכוי.
<ירון בראון: אני רוצה לקחת את מה שרקפת אמרה עכשיו על השנה הראשונה ודווקא לתת דוגמה למשהו שהמשרד שותף בו בפיילוט של הורים שותפים.
<ירון בראון: אנחנו, יחד עם המשרד ואשלים, הקמנו פיילוט לפני ארבע שנים בשלוש פנימיות, מהפוסט-אשפוזית, שיקומית ובהדסים, במשפחתונים של הרווחה, על כל הנושא של מעורבות הורים – שינוי עמדות צוות, איך לוקחים את ההורים.
<ירון בראון: אחרי שלוש שנים הגשנו את זה יחד עם המשרד, שהתחייב להכניס את זה למדיניות.
<ירון בראון: עכשיו זה גדל על ידי הביטוח הלאומי לעוד שבע פנימיות ולארבע לשכות רווחה.
<ירון בראון: אחד הנתונים המדהימים שעולים בארבע השנים שאנחנו כבר רצים עם זה הוא מניעת נשירה בשנה הראשונה.
<ירון בראון: זאת אומרת שהמעורבות של ההורים בתהליך של קבלת הילד – ההורה החדש שמגיע עם הילד בשנה הראשונה, מקבלים אותו הורים ותיקים.
<ירון בראון: יש ועדה שההורים שותפים בה.
<ירון בראון: אחת התוצאות המשמעותיות היא מניעת נשירה בשנה הראשונה.
<ירון בראון: אני נותן את זה כדוגמה בדיוק למשהו שרקפת מדברת עליו.
<ירון בראון: רקפת לוחצת עכשיו להגדיל את זה ל-60 ול-70 פנימיות.
<ירון בראון: זה לא פשוט אבל זאת דוגמה.
<ירון בראון: אני נמצא שמונה שנים בעמותת ילדים בסיכוי.
<ירון בראון: העמותה קיימת שלושים שנה ומלווה את כל העולם הזה.
<ירון בראון: היה לי העונג לפגוש את אנשי מבקר המדינה ואני מסיר בפניהם את הכובע.
<ירון בראון: יכול להיות שאני נאיבי ואנשים עברו פה ועדות ולנגרמן וכולי, אבל דוח מבקר המדינה הוא נקודת מפנה.
<ירון בראון: אני רוצה לדבר על פיל שנמצא בחדר – היה לי העונג לשבת עם מנכ"ל משרד הרווחה בכנס באר שבע בנושא המדריכים.
<ירון בראון: אמרתי לו שנעשים המון דברים בעולם הפנימיות.
<ירון בראון: המון דברים.
<ירון בראון: אנחנו משתפים פעולה עם לידיה, אנחנו אפוטרופסים, בנושא של משפחות מלוות המשרד שותף אתנו, בנושא הבוגרים המשרד שותף אתנו וזה הולך לגדול עכשיו במסגרת יתד, להכפיל את הדירות לבוגרי פנימיות ואומנה.
<ירון בראון: זאת תוכנית של המשרד ונכון שרכזי הבוגרים הם דבר נפלא משום ששירות ילד ונוער לא היה משותף של הבוגרים, אבל זה כן הולך לקרות עכשיו.
<ירון בראון: באמת נעשים המון המון דברים.
<ירון בראון: מה הבעיה?
<ירון בראון: אני יכול להעיד שבשמונה השנים האחרונות אפילו שרים ומנכ"לים יצאו נגד עולם הפנימיות.
<ירון בראון: בנושא המדריכים, למשל, כלום לא נעשה.
<ירון בראון: למה?
<ירון בראון: משום שהמשרד לא הוביל תפיסה אסטרטגית.
<ירון בראון: הריבון צריך להוביל תפיסה אסטרטגית ואני חושב שמה שקורה עכשיו, בפעם הראשונה בשמונה שנים, הוא שהמשרד הולך לכיוון הזה.
קארין אלהרר: קצת קשה שהריבון יעשה משהו אם הוא מתחלף כל שנתיים.
<ירון בראון: הבעיות שלנו הן קשות ואני אומר מה שאני רואה מול העיניים.
<ירון בראון: אני מרגיש שיש תהליך.
<ירון בראון: אין ספק שהוא לא פשוט ומה שמוטי אמר ורקפת אמרה יצטרכו לזה תקציבים וזה לא יקרה מעצמו.
<ירון בראון: גם אם מרגישים שיש תקציב גדול בתוך המערכת, לסדר אותו בצורה אחרת.
<ירון בראון: עדיין יצטרכו להביא תוספות, אבל שם המשחק הוא תפיסה אסטרטגית.
<ירון בראון: היו מנכ"לים ושרים שיצאו נגד עולם הפנימיות בשנים האחרונות.
<ירון בראון: ישבתי פה, בוועדות בכנסת, ושרים יצאו נגד.
<ירון בראון: המנכ"לים יצאו נגד.
<ירון בראון: ברגע שהוחלט להוציא ילד לפנימייה, המדינה לקחה אחריות, היא צריכה לתת לו את המיטב, את הדבר הכי מלא שיש.
<ירון בראון: אם המשרד יקבל החלטה אסטרטגית שהוא הולך לזה באמת בתהליך ארוך, אני חושב שדוח המבקר הוא כמו כוכב צפון, הוא כמו פנס שיכול לכוון אותנו ואני מברך על זה.
קארין אלהרר: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו כאן ולפנות אלייך, ציפי.
קארין אלהרר: קודם כל, אני מברכת על תוכנית יתד אבל בדיוק בגלל שאלת הריבון והעובדה ששרים מתחלפים ולא תמיד התוכניות יוצאות לפועל עד הסוף, אני חושבת כחברת כנסת, לא כיושבת-ראש הוועדה לביקורת, שצריך לחוקק תוכניות גדולות כאלה, גם כי הכסף לתוכנית ייגמר בשלב כלשהו.
קארין אלהרר: בסוף יש הרבה דברים כמו דיור, שזה עד שזה נגמר.
קארין אלהרר: אנחנו מחויבים היום לכל ילד?
קארין אלהרר: לכל צעיר וצעירה שאין להם דיור לפי תוכנית יתד, אנחנו ניתן את זה כמשרד?
<ציפי נחשון: בנושא דיור, אם זה דיור עצמאי, משרד השיכון אמור לתת מענה.
<ציפי נחשון: אנחנו נותנים מענה דיור כאשר הוא מענה טיפולי.
<ציפי נחשון: תוכנית יתד היא שורה בספר התקציב וזה לא שבעוד חמש שנים יבוא שר חדש ויתחשק לו לסגור את התוכנית.
<ציפי נחשון: אני חושבת שזה ההישג הגדול של התוכנית.
קארין אלהרר: אני מברכת על התוכנית ועדיין אני חושבת שיש מקום לחוקק אותה.
קארין אלהרר: אם אתם לא רוצים לחוקק חוק אחר, תחוקקו אותה.
קארין אלהרר: תאמיני לי, זה החותם שאת משאירה במשרד.
קארין אלהרר: אני מניחה שמבקר המדינה ידע על תוכנית יתד.
קארין אלהרר: הוא מצא שמשרד הרווחה לא קבע מדיניות להכשרת חניכי הפנימיות לחיים עצמאיים ולהכנתם לחיים הבוגרים.
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע על זה יותר מרכז הבוגרים.
קארין אלהרר: איפה זה יהיה?
קארין אלהרר: בכל פנימייה?
<ציפי נחשון: תוכנית יתד בתקציב שלה מחולקת להישג הגדול, שזה 100 תקנים של עובדים סוציאליים שהם ייעודיים והם יהפכו להיות מומחים לטפל באוכלוסייה של 18 עד 25.
<ציפי נחשון: אלה עובדים שיעבדו ברשויות המקומיות.
<ציפי נחשון: בנוסף לכך, לאותו עובד סוציאלי יהיה גם סל מענים גמיש, זאת אומרת שאם בא אליו צעיר אחרי שהוא מתגלגל בין ארבע עבודות ומסתבר שיש לו בעיית קשב וריכוז, יהיה לו תקציב גמיש לשלוח אותו לעשות אבחון לבעיית קשב וריכוז כדי להתאים את לו מקום העבודה לצרכים שלו.
<ציפי נחשון: דבר נוסף, לצדו של אותו עובד סוציאלי יהיה סל מענים, זאת אומרת שאם יש קבוצה של עשרים צעירים שזקוקים להובלה בתוכנית התעסוקה, יהיה לו תקציב להפעיל מהמדף שלנו תוכנית לליווי תעסוקתי, ויש לנו תוכניות מובנות.
<ציפי נחשון: אם תהיה לו בעיה של דיור ברמת היישוב, הוא יוכל לקבל תקציב בשביל להקים דירת מעבר ביישוב.
<ציפי נחשון: זה ברמה היישובית.
<ציפי נחשון: ברמה האזורית וברמה הארצית אנחנו יוצאים למכרזים, שעם חלקם אנחנו ממש בפעילות מתקדמת.
<ציפי נחשון: אנחנו במיזם משותף עם ילדים בסיכוי כבר ארבע או חמש שנים.
<ירון בראון: שש שנים.
<ציפי נחשון: שש שנים?
<ציפי נחשון: תראה איך הזמן עובר.
קארין אלהרר: הזמן עובר כשנהנים, ציפי.
<ציפי נחשון: אני מאוד נהנית.
<ציפי נחשון: מודה.
<ציפי נחשון: התחלנו עם 10 דירות, היום יש לנו 32 ועכשיו, וזאת מהפכה לדעתי, אנחנו ממש לקראת סיום קבלת אישור בוועדת מכרזים לצאת למכרז על 50 דירות במימון מלא של המשרד, לא במיזם משותף, כפי שהיה עד עכשיו, 50%-50%.
<ציפי נחשון: במקביל אנחנו הולכים למכרז נוסף על 30 דירות מדגם אחר, כי פה זה דגם לבוגרי פנימיות ואין צורך במנטור שישן אתם בלילה.
<ציפי נחשון: אנחנו פונים גם לאוכלוסיות יותר מוחלשות של צעירים, שכן זקוקים למנטור שמלווה אותם בלילה ועל זה אנחנו יוצאים למכרז ארצי.
<ציפי נחשון: אנחנו יוצאים במכרז ארצי גם לתוכניות תעסוקה, שיוכלו לתת מענה ליישובים שבהם לא התקבל עדיין תקן של עובד סוציאלי.
<ציפי נחשון: סביר להניח שיהיו שם גם צעירים במצבי סיכון ולכן נפעיל בשלב הראשון עשר תוכניות תעסוקה אזוריות ברחבי הארץ.
<ציפי נחשון: אנחנו יוצאים בדגמים שונים של תוכניות שקשורות להשלמת השכלה, לתעסוקה, להכשרה מקצועית וכולי.
<ציפי נחשון: בעניין בוגרי הפנימיות התחיל שיח בינינו, ברגע שאישרו לנו את תוכנית יתד.
<ציפי נחשון: לקחנו את הדגם של רכזי הבוגרים שיש בפנימיות של משרד החינוך והתחיל שיח שעכשיו הוא בעיצומו, יחד עם רקפת.
<ציפי נחשון: הפנימייה תקבל איזשהו תגבור והיא תוכל להעסיק מישהו שהתפקיד שלו יהיה רכז הבוגרים.
<ציפי נחשון: הוא יתממשק בעבודה שלו עם רכז יתד, למשל, באותו יישוב.
<ירון בראון: או עם העמותות השונות.
<ציפי נחשון: אם בנתניה, למשל, יש שלוש פנימיות, יכול להיות שבכל פנימייה יהיה רכז ולפי הגודל שלה אולי אלה יהיו אחוזי משרה קטנים.
<ציפי נחשון: בסופו של דבר הרכז של יתד, עובד יתד בנתניה יעשה את השיח עם שלוש הפנימיות האלה במקביל.
<ציפי נחשון: ילדים שמסיימים ללמוד בפנימייה בנתניה וימשיכו לגור בנתניה יהפכו להיות חלק מהאוכלוסייה שהוא יהיה אחראי עליה.
<ציפי נחשון: אבל אם הנער בא לפנימייה מצפת והולך לגור בנהריה, הוא יעשה את התיווך לעו"ס הצעירים בנהריה ויעזור לו.
<ציפי נחשון: בנוסף לכך אנחנו מנסים לפתח מודלים נוספים של ליווי צעירים באשר הם, לא רק בוגרי פנימיות.
<ציפי נחשון: אם אנחנו מדברים על רצון להגיע לעשרות אלפים מתוך מאתיים אלף צעירים בסיכון, המיעוט הוא בוגרי פנימיות.
<ציפי נחשון: עדיין רוב הצעירים הם לא בוגרי פנימיות.
קריאה: אז הכסף של יתד בעצם לא יופנה, לא מהתקציב הזה - - -
<ציפי נחשון: התקציב של רכז הבוגרים יהיה מתקציב הפנימייה.
קריאה: ה-100 מיליון לא מתכתבים בכלל עם הפנימיות?
קריאה: זה לא קשור?
<ציפי נחשון: כן.
קריאה: בוגרי חסות הנוער - - -
<ציפי נחשון: בוגרי חסות הנוער בחוק יש להם תוכנית לליווי.
<ירון בראון: יש שני חלקים לנושא הבוגרים.
<ירון בראון: חלק ראשון, שלא קשור ליתד, זה מה שרקפת דיברה עליו, בנושא של רכז בוגרים שבא מתקציב של ילד ונוער.
<ירון בראון: ציפי דיברה על ההגדלה של תוכנית הדירות והיא באה בעצם מתקציב יתד.
<ירון בראון: ההכפלה באה מתקציב יתד.
<ציפי נחשון: אבל לצעיר מגיל 18.
קארין אלהרר: הדבר המשמעותי ביותר, ואם הוא קיים אני מברכת עליו, זה הקשר בין המסגרת לבין החיים בחוץ.
קארין אלהרר: בעיניי זה צריך להיות לפני גיל 18.
<ירון בראון: בדיוק כפי שציפי ציינה, במסגרות חסות הנוער, שם זה קבוע בחוק, הליווי מחסות לעצמאות הוא הרבה יותר ממוסד.
<ציפי נחשון: רכז הבוגרים יתחיל לעבוד מכיתה י"א.
קארין אלהרר: אני רוצה לסכם את הדיון הזה וקודם כל להודות למבקר המדינה וצוותו על הדוח החשוב.
קארין אלהרר: אני חושבת שמעלים כאן
קארין אלהרר: נקודות שכולם ידעו אותן, בטח העוסקים במלאכה, אבל זה נותן תמונת ראי מאוד רחבה ומקיפה לגבי מצב הדברים.
קארין אלהרר: אז באמת תודה גדולה.
קארין אלהרר: כתמיד, דוח מקצועי ומלמד.
קארין אלהרר: אני רוצה גם לברך את משרד הרווחה.
קארין אלהרר: אתם לא מקבלים ברכות כל הזמן כאן בוועדה, אבל בעניין הזה אני באמת חושבת שהעובדה שבאתם וכבר התחלתם בעבודה ולא חיכיתם לשאלות הנוקבות – מתי תכנסו את הוועדה, מתי תתחילו לפעול – וכבר יש את תוכנית יתד, זאת תעודת כבוד ובאמת ברכות.
קארין אלהרר: מה כן?
קארין אלהרר: אי אפשר פטור בלא כלום.
קארין אלהרר: המצוקות של הצעירים והצעירות הללו, זה באמת עצוב.
קארין אלהרר: ציפי, את נפגשת עם זה בשוטף.
קארין אלהרר: אני מבינה שצריך לעבור את המשפטיזציה וצריך לעבור את התקציבים וצריך לתאם יומנים ובאמת יש דברים שחייבים לעבור אותם.
קארין אלהרר: אני קוראת מכאן לעשות הכול, כולל הכול, כדי שהתהליכים יהיו מה שיותר קצרים, בלי לוותר על האיכות שלהם.
קארין אלהרר: לקצר את התהליכים וזה גם מתקשר לעניין המשילות.
קארין אלהרר: בסוף שרים באים והולכים והשדרה המקצועית נשארת.
קארין אלהרר: תוכניות העבודה צריכות להיות קיימות וזה לא קשור לשרים.
קארין אלהרר: פעם אחת ולתמיד צריכה להיות אסטרטגיה עם חזון, שהוא מעבר לרצון להצליח.
קארין אלהרר: גם את תוכנית הפעולה, איך אני עושה את זה?
קארין אלהרר: בעיניי קודם כל ללמוד מה קרה עד עכשיו.
קארין אלהרר: יש לנו פנימיות, יש לנו כפרי נוער, איפה טעינו ובמה הצלחנו?
קארין אלהרר: כמה מהם מתגייסים לצבא?
קארין אלהרר: לכמה מהם יש בגרויות?
קארין אלהרר: כמה מהם נשרו?
קארין אלהרר: נתונים מדויקים.
קארין אלהרר: רק העבר יכול ללמד אותנו מה אנחנו צריכים לעשות בעתיד.
קארין אלהרר: את הדבר הזה צריך לעשות קודם כל, לפני שבאים לתכנן את הפעולה הבאה, לפני שבאים לבקש את הכסף.
קארין אלהרר: לבדוק איפה אנחנו עומדים.
קארין אלהרר: ההמתנה שאתם מדברים עליה – שמעתי את מוטי שאומר שאם זה יקרה תוך חמש שנים הוא מריע.
קארין אלהרר: אני אומרת שהמשרד מכיר את הסוגיה על בוריה, הוא יודע איפה הוא צריך לתת פוש ואיפה פחות ואפשר לקצר את לוחות הזמנים.
קארין אלהרר: גם תוך שנה אפשר להבין, ואני לא מדברת על הצלחה מלאה תוך שנה.
קארין אלהרר: אתם מכירים את זה יותר טוב ממני.
קארין אלהרר: דרישה תקציבית לאוצר היום בפעם הראשונה, אולי נראה אותה בעוד שנה.
קארין אלהרר: אם יהיו עודפים, אבל את המהלך חייבים להתניע קודם.
קארין אלהרר: בעניין הזה אני מבקשת באמת לקצר את לוחות הזמנים כמה שיותר.
קארין אלהרר: בהמשך לדברי המנכ"ל אני מבקשת לעדכן את הוועדה עדכון חודשי איפה הדברים עומדים מבחינת התקדמות הצוות של רקפת והדרישות התקציביות שיועברו לאוצר.
קארין אלהרר: רקפת, עם כל הרצון הטוב, ואני רואה שיש לך המון ממנו ואני מברכת על כך, בסוף את צריכה את השטר.
קארין אלהרר: צריך לממן את כל התוכניות היפות והטובות.
קארין אלהרר: לכן צריך קודם לבוא בדרישה תקציבית.
קארין אלהרר: לגבי מינהל הפיקוח והבקרה החדש, אני מבקשת גם לקבל עדכון לוועדה בעניין הזה.
קארין אלהרר: רכז בוגרים בכל פנימייה – אני לא יודעת מי המליץ לי לסייר בפנימיות.
קארין אלהרר: אני כבר עושה ועשיתי ולמדתי שאם יש משהו שהופך את הבוגרים שקשה להם, לא הבוגרים החזקים, אם יש משהו שיהפוך אותם למצליחים זה מישהו שייתן להם יד.