GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: אילאיל, אני מכירה את זה.
קארין אלהרר: עדי, בבקשה.
<עדי עזוז: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת ואני כן אפילו אלך רגע צעד אחורה ואגיד שיש המון הערכה, גם אישית, גם מקצועית, גם לאגף וגם למשרד החינוך, והם יודעים את זה.
<עדי עזוז: גם שנה שעברה בוטלה שיטת שתי הפעימות ודווקא אולי מגיעה על זה כן מילה טובה.
<עדי עזוז: נעשים דברים אבל לצערי הם מעט מידי ובטח מאוחר מדי.
<עדי עזוז: לגבי פריצת התקן, אריאל, של הילד התשיעי, אנחנו באלו"ט הראשונים שיגידו לך – אנחנו גם מתפעלים מסגרות של גנים – אם מתקשרת אלינו מפקחת: יש לי ילד שאין לי מה לעשות אתו, מנהלת החטיבה תגיד מיד לכולם: מיד אתן מכניסות אותו, אני אסתדר, אני איערך, היא תיקח, אבל, וזה אבל חשוב, במקרי קצה, לא כנורמה.
<עדי עזוז: מה שנהפך להיות, ואנחנו קיבלנו מהמחוזות ממש מאתמול להיום, מבינים שהמחוזות קיבלו הנחיה כנורמה לפרוץ תקנים לילד תשיעי.
<אריאל לוי: כשיש 24% גידול אל מול - - -
<עדי עזוז: רק רגע, אריאל.
<עדי עזוז: הקשבתי בקשב רב, אני מאוד אשמח להגיד את הדברים.
<עדי עזוז: לפי חוזר מנכ"ל, לא שלנו, של משרד החינוך, התקן הוא 5 עד 8 ילדים בכיתה.
<עדי עזוז: כלומר, לאוטיסטים בטח סף הרעש בכיתה, איך שהכיתה בנויה, אמורים להיות פחות ילדים.
קארין אלהרר: עדי, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
קארין אלהרר: אומר משרד החינוך: לא צפיתי, פשעתי, לא צפיתי - - -
<עדי עזוז: אוגוסט שעבר גם פשע?
קארין אלהרר: אני מדברת על היום, נקודת הזמן היא היום.
קארין אלהרר: מה שהיה – אין לנו דרך לתקן את מה שהיה, יש לנו דרך רק להסתכל קדימה.
קארין אלהרר: הוא אומר: אני לא צפיתי, יש גידול של 24% שהוא אקסטרה, שאני לא מכיר אותו, לא ידעתי על קיומו מכול הסיבות שבעולם.
קארין אלהרר: עכשיו יש שתי אופציות: האופציה הראשונה – כי אין לי כרגע יכולת לבנות – היא להגדיל את התקן, והאופציה השנייה היא לשבת בבית.
קארין אלהרר: מה היית נותנת?
<עדי עזוז: הייתי נותנת באופציה של להיערך לנתונים ואני אגיד לך למה אני מתכוונת.
<עדי עזוז: אם אין ברירה אז אני לא אגיד לך: תשאיר את הילד בבית.
<אריאל לוי: הערכנו ב-15% להערכתם.
<עדי עזוז: אבל, אריאל, אנחנו פנינו, באמת פנינו – הנה, רחלי פה תעיד – פנינו בפניה, אנחנו עושים סקר נתונים, עלות של מאות אלפי שקלים לחברה שתעריך - - -
קארין אלהרר: אבל הם נעזרו בסקר שלכם.
<עדי עזוז: לא, לא, הם מסרבים לשתף פעולה עם הסקר.
<כרמל אבנד: הם מסרבים להצטרף אלינו לבדיקה.
<אריאל לוי: הערכנו ב-15%.
<אריאל לוי: דבר שני, חזרנו לשאלת הזמנים שאחת האימהות פעם נוספת ציינה – כשאתה מסיים את כל התהליכים ביוני ורואה את המפה באמת מאוחר לבנות כיתה או לחפש פתרונות הרבה יותר יצירתיים מלתפוס תקן.
<אריאל לוי: גם אם קיבלתם רשימות על דחיסות אני יכול להראות לכם שעדיין זה לא תקן מלא.
<אריאל לוי: על כל כיתה שיש 9 יש יותר כיתות שזה 6 ו-7.
<אריאל לוי: אז תעשו לי טובה, תבדקו את עצמכם.
<עדי עזוז: אריאל, קודם כל, אם כבר הילד התשיעי – זה אולי דיון אחר – אבל הוא צריך להגיע גם עם תשומות ממשרד החינוך לאותם ילדים - - -
<אריאל לוי: הוא מגיע לפעמים עם תשומות, לא בכל מקום.
<עדי עזוז: לפעמים ולעתים די נדירות.
<עדי עזוז: אבל אני כן רוצה לסיים ולהגיד כי יש לי עוד כמה דברים להתייחס אליהם, גם התקנים של הגנים שזה חמור, אבל גם אבחונים חדשים.
<עדי עזוז: אני לא אוהבת להגיד ועדות חריגים כי קודם כל האוטיסטים לא נחשבים בוועדות חריגים כי זה אבחון חדש, אז הם אפילו לא נחשבים כעילה לפי חוזר מנכ"ל.
קארין אלהרר: זה לא רק האוטיסטים, יש הרבה ילדים עם אבחון חדש.
<עדי עזוז: א
<עדי עזוז: בחון חדש הוא לא עילה לוועדת חריגים, הם לא מחויבים.
<רויטל לן כהן: בוודאי שזו עילה, זה שינוי בנסיבות.
<רויטל לן כהן: זו עילה והם מתעלמים ממנה למרות הכול.
קארין אלהרר: אבל דיברנו על זה בדיון הקודם, אתם אמרתם שתתקנו את החוזר שזה יהיה חריג.
<רויטל לן כהן: אבל זה לא.
<עדי עזוז: אבל זה לא, בדיוק.
<עדי עזוז: אני מסכימה עם רויטל, זו גם טענה שלי, אבל היא לא מתקבלת על ידי משרד החינוך.
<רויטל לן כהן: כשאנחנו אומרים להם: אבל זה נתון חדש, הם אומרים: לא.
<רויטל לן כהן: אני אראה לכם תשובות של מפקחת המחוז, מלכה כאוי, שענתה להורה: אתה לא עומד בעילות, העילות הן שחרור מאשפוז וכו', זה לא.
<עדי עזוז: לצערי, באמת רויטל צודקת במה שהיא אומרת ולכן אצלנו נמצאים המון מקרים – אני הרגע העברתי לאריאל - - -
<עדי עזוז: עכשיו כבר כמעט 40 מקרים שהצטברו אצלנו בשלושה-ארבעה ימים האחרונים.
<רקפת לוין גונן: ועוד כמה מהבוקר, אגב, שלא הספקנו להעביר לכם.
<עדי עזוז: זה רק מה שהגיע אלינו והסכימו להעביר.
<עדי עזוז: האמת שיש לנו יותר אבל זה בלי ויתור סודיות גם להעביר את זה הלאה.
<עדי עזוז: מה שמקומם פה באמת שזה הרבה פעמים בגילאים הצעירים ולכן זה באמת מרתיח, כי יש ילדים בני 5 שרק עכשיו באמת אובחנו.
<עדי עזוז: חטאו שהוא אובחן ביוני ולא – את יודעת מה?
<עדי עזוז: יותר גרוע.
<עדי עזוז: יש תאומים, אחד אובחן ב-4 במרס, אחד אובחן ב-5 באפריל, אז הוא לא זכאי?
<עדי עזוז: רחלי תגיד שיש את המסמך.
<עדי עזוז: באמת במחילה ממך, רחלי, רק תביאי לי כבר את המסמך.
<עדי עזוז: אין מסמך.
<עדי עזוז: אני הפצתי את מה שהדר שלחה ואת ביקשת ממני לגנוז את זה במידית.
<עדי עזוז: אין מסמך כזה.
<עדי עזוז: הורים לא מקבלים - - -
<רחל אברמזון: כי אתם הפצתם אותו בלי שהוא עבר אותנו.
<עדי עזוז: אז אם הוא עבר אז תעבירי לי, רק תעבירי לי להעביר להורים.
<רויטל לן כהן: הוא עבר את הדר.
<רויטל לן כהן: אני לא עובדת אצלכם.
<עדי עזוז: ילד כזה מקבל שנה וחצי המתנה.
<רחל אברמזון: כי הוא עוד לא היה חתום, סליחה.
<אריאל לוי: רויטל, הוא לא היה חתום, היתה שם איזו ורסיה כזאת, זה הכול.
<עדי עזוז: אריאל, אם יש חתום רק תעבירו לנו.
קארין אלהרר: אז מה הבעיה להעביר להם?
<אריאל לוי: חתום אין שום בעיה.
קארין אלהרר: אבל מתי?
<רחל אברמזון: אנחנו נערכים עכשיו לקראת שנה הבאה.
<רחל אברמזון: המועד של המסמך הזה כבר עבר, נגמר.
<רחל אברמזון: החלק הזה של הוועדה עבר.
<רויטל לן כהן: כל שנה תתני את אותה תשובה.
קארין אלהרר: לא, זו לא תשובה רצינית, רחלי, סליחה.
<רחל אברמזון: אבל, סליחה, אנחנו קודם דיברנו שאנחנו מעבירים את המסמכים לגורמים, העברנו לשלטון המקומי, העברנו למשרד הבריאות, העברנו לפיקוח, העברנו לבתי הספר - - -
קארין אלהרר: רחלי, אבל במבחן התוצאה - - -
<כרמל אבנד: רחלי, מאוד חשוב שההורים יידעו את זה גם, מאוד חשוב שההורים יידעו את זה גם.
קארין אלהרר: כרמל, למה את מתפרצת לי לדברים?
קארין אלהרר: אני לא אומרת מספיק טוב?
קארין אלהרר: לא עושה עבודה טובה?
קארין אלהרר: לסגור?
<כרמל אבנד: ממש לא.
קארין אלהרר: רחלי, אי אפשר לאחוז בחבל בשני קווצותיו.
קארין אלהרר: מצד אחד את אומרת: ההוראה ירדה לכולם ומי שלא פועל על פי ההוראה – זה לא בסדר.
קארין אלהרר: עכשיו בא ארגון, אומר לך: אני רוצה לעזור לך להפיץ את הבשורה, אני מכבד ומעריך את הבשורה ואני רוצה לעשות את העבודה כדי שכולם יידעו, אז את אומרת להם לא להפיץ את זה, או לא להפיץ את הוורסיה הזאת?
קארין אלהרר: בסדר, תביאי את הוורסיה הקיימת.
קארין אלהרר: אי אפשר לעבוד בצורה כזאת.
<רחל אברמזון: המסמך בוורסיה שהופצה היה לפני שהיתה חתימה של - - -
קארין אלהרר: היום יש לך ורסיה שמוכנה להפצה?
<רחל אברמזון: אנחנו נעביר להם.
<רחל אברמזון: את מה שאת קיבלת הם יקבלו.
קארין אלהרר: היום?
<רחל אברמזון: היום.
<עדי עזוז: דבר אחרון שאני רוצה להוסיף בעניין הזה הוא עניין המסגרות, כי לגבי השילוב אני רואה שתכף אתם תרחיבו עוד.
<עדי עזוז: מסגרות מפוצצות, כבר פנינו למנכ"ל משרד החינוך, שאגב, מאוד minded לנושא ומאוד רוצה לעזור, שגם את זה צריך להגיד.
<עדי עזוז: יש רשימה של מסגרות - "רעים" בבאר שבע, 109 ילדים, הפרוגרמה לחומרה היא 80 ילדים, מחוז מרכז ותל אביב יש את "יחדיו" עם 93 ילדים, "גיל" 115 ילדים, אלה מספרים - - -
<אריאל לוי: "גיל" בתל אביב?
<עדי עזוז: כן.
<עדי עזוז: זה גם גומר את הילדים ואת הכיתות, זה גם גומר את הצוותים.
<עדי עזוז: כבר הצוותים באמת פונים אלינו שננסה לסייע להם מול משרד החינוך כדי להקטין את הכיתות.
<עדי עזוז: זה כבר הולך כל כך עקום.
<עדי עזוז: ואז מגיע ילד שצריך באמת שיבוץ ל"רעות", ואם היה מקום ב"רעות" אני בטוחה שעמוס תמם אגב בפתח תקווה היה נותן לך אותו בחיבוק ידיים אבל אין מקום, אז זה המסגרות.
<עדי עזוז: לכן, הדבר האחרון, אני אשמח שאולי מהוועדה תצא הבשורה שמשרד החינוך יאות לשתף פעולה במחקר סקר נתונים רחב מאוד שאנחנו עושים לאמוד את הגידול באוכלוסיית האוטיסטים בכל מדינת ישראל.
<כרמל אבנד: משרד הרווחה משתף אתנו פעולה.
קארין אלהרר: למה משרד החינוך לא?
<רחל אברמזון: משרד החינוך לא אמר שהוא לא משתף פעולה כי את כל הנתונים שביקשו מאתנו אנחנו העברנו.
<רחל אברמזון: הבקשה היא להכניס גורם פרטי לתוך מסגרות החינוך - - -
קארין אלהרר: אדרבה ואדרבה – תעשו את זה לבד.
<כרמל אבד: ארגון "מידות".
<כרמל אבד: אני רוצה להסביר, חברנו לארגון "מידות".
<רחל אברמזון: הפניה הגיעה אלי, אני אמרתי: אנחנו נבדוק אותה אל מול לשכה משפטית, אל מול הסכמות ואחרי זה תקבלו.
<רחל אברמזון: רחלי לא כותבת מכתבים כי ביקשו ממנה.
<רויטל לן כהן: הם בודקים את זה 6 שנים, עוד מהניהול הקודם - - -
קארין אלהרר: רחלי, אני אומרת לך, אני מעדיפה – את שואלת אותי?
קארין אלהרר: – שזה יהיה רק של משרד החינוך.
<עדי עזוז: נכון, הלוואי וזה היה רק של משרד החינוך.
<רחל אברמזון: זה מה שאנחנו עושים.
קארין אלהרר: אז תעשו את זה.
<רחל אברמזון: אז אנחנו עושים.
<רויטל לן כהן: אתם לא, אתם אומרים שאין לכם תקציב בשביל זה.
<רחל אברמזון: אני רק רוצה לסבר את האוזן, ארגון אלו"ט עובד לפי הנתונים שמשרד החינוך נתן, אז אני לא יודעת איזה הפתעות - - -
קארין אלהרר: אבל, רחלי, המטרה היא שתהיה לנו יכולת צפייה, תחזית, מה יקרה בשנה, רחלי, כדי שאת לא תעמדי בפני השוקת השבורה שאת עומדת בפניה היום.
<אריאל לוי: לא, ה-15% אל מול ה-14.8% זה אותם מספרים.
<רחל אברמזון: זה היה מתואם אל מול אלו"ט.
<רחל אברמזון: גם אלו"ט לא צפו 24% ו-27%.
קארין אלהרר: בסדר, אבל אולי אם אתם הייתם עושים את זה הייתם מגיעים ל-24% ולא ל-15%.
<רחל אברמזון: אני לא חושבת.
<אריאל לוי: אני, אגב, לא יכול לערוב היום שאני יכול לנבא בדיוק את ההפתעות של שנה הבאה.
<אריאל לוי: אני יכול להסתכל על הגרפים אחורה, על המכונים להתפתחות הילד - - -
<ליאורה שמעוני: אבל זה תחום מקצוע.
<ליאורה שמעוני: תחזיות זה תחום מקצועי.
<ליאורה שמעוני: אתה יכול לדבר עם כל מי שצריך – עם משרד הבריאות, משרד הרווחה, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – ולהכין את התחזית הזאת.
<ליאורה שמעוני: זה מסמך שאתם חייבים שיהיה לכם אותו.
<אריאל לוי: ב-90% מהתחזיות צדקנו.
<אריאל לוי: באמת.
<אריאל לוי: אנחנו באמת מסתכלים על החלק הריק וזה בסדר, בואו נסתכל - - -
קארין אלהרר: זו מהות הוועדה, אריאל, מצטערת.
<אריאל לוי: אני לא מלין על זה.
<אריאל לוי: אני לא מחפש עכשיו רק מחמאות.
<אריאל לוי: אבל, תבינו, אנחנו יודעים על שלוש מוגבלויות שכרגע הפתיעו יותר מהתחזית – אגב, שהן יותר מהממוצע של כל יתר - - -
<ליאורה שמעוני: בסדר, אריאל, זה מובן.
<אריאל לוי: בואו נגיד שנחזה 27% לשנה הבאה, יש פה שאלה ענקית תקציבית, מבנית, כלכלית.
<אריאל לוי: אני כרגע לא רואה 27%.
<אריאל לוי: אני לא יודע, אני אומר שפה נכשלנו ביכולת לנבא.
<אריאל לוי: אגב, זה באזורים מסוימים, שזה גם מדאיג.
<אריאל לוי: אני מבין את הלופ, זה באותם אזורים שאנשים הולכים ממילא, אבל תזכרו, אני לא רוצה לפתוח את כל הקשר ואת כל המוגבלויות.
<אריאל לוי: יש פה גופים שונים שמייצגים מוגבלויות שונות, לא לכולם יש את אותו קול, לא לכולם יש תמיד את הנגישות לאותם אבחונים, לא לכולם יש אותן תמיכות כלכליות, אני לא רוצה להזכיר את הפיגור הקל ודברים אחרים.
<רויטל לן כהן: מוגבלות שכלית.
<אריאל לוי: סליחה, רויטל, אם טעיתי, מוגבלות שכלית, את צודקת.
<אריאל לוי: אני רק אומר שאם אני הייתי צריך היום להסתכל על כל התמונה, לא בטוח שלמשל ברמות תפקוד שונות כל ילד על רצף האוטיזם צריך לקבל בדיוק את אותם צרכים.
<ליאורה שמעוני: אבל זו מדיניות של המשרד, שהמשרד יקבל על עצמו את המדיניות.
<אריאל לוי: לעבוד בשיטת התפקודים אנחנו הולכים לעבוד אחרת.
<אריאל לוי: יהיו אוכלוסיות שיפגעו ונראה איך נעמוד פה בוועדה ונתחיל להסביר שיש אוכלוסיות שיקבלו פחות ממה שקיבלו עד היום.
<עדי עזוז: קארין, מילה אחרונה.
<עדי עזוז: לצערי, בגלל במצב שנוצר – אני מעדכנת גם כאן בוועדה – הגשנו לפני כמה ימים מכתב לפני נקיטת הליכים משפטיים לשר החינוך ולשר האוצר, ולצערנו, אם השיבוצים לא יהיו לא תהיה ברירה ללכת לבג"ץ.
קארין אלהרר: עינת דהאן.
<עינת דהאן: קשה לי מאוד להגיד שלום, זו מילת ברכה ומאוד קשה לי להיות פה.
<עינת דהאן: אנחנו הורים לשלושה בנים, לשלושתם בעיות מוגבלות.
<עינת דהאן: אף אחד מהם לא חדש למערכת.
<עינת דהאן: אין הפתעות.
קארין אלהרר: בני כמה הם?
<עינת דהאן: לגבי אחד מהבנים אנחנו בדיאלוג עם גב' רחלי אברמזון מנובמבר, עד עתה אין מענה באותו עניין.
<עינת דהאן: על אף הדברים הקשים שהיו בתוך המערכת – לא התנהלה תוכנית לימודית של התלמיד, לא תוכנית התנהגותית, לא התקיים השילוב בפועל – הטענות הן כלפי התלמיד ולא כלפי המערכת והוא עלה לוועדה שאינה חוקית וקיימו אותה בכל זאת.
<עינת דהאן: היום אנחנו רודפים אחריהם לקבל תאריך לוועדת ערר במקום שיבטלו אותה ומראש יחסכו מאתנו את כל עוגמת הנפש המזעזעת הזאת.
קארין אלהרר: עינת, אני מתנצלת, אני לא מכירה את פרטי המקרה אבל איפה בדיוק הכשל?
קארין אלהרר: איזו ועדה היתה לא חוקית?
<עינת דהאן: ועדת השמה.
קארין אלהרר: במקום?
קארין אלהרר: מה אתם ביקשתם – ועדת שילוב?
<עינת דהאן: אנחנו ביקשנו להמשיך למידה ושיקיימו את הדברים שהילד צריך.
<עינת דהאן: הילד זקוק שילוב והשילוב לא מתקיים.
קארין אלהרר: הוא היה בשילוב?
<עינת דהאן: הוא היה בשילוב אך השילוב לא התקיים בפועל.
קארין אלהרר: אוקיי, ואז נקבעה ועדת השמה?
<עינת דהאן: נקבעה ועדת השמה במקום להגיד לבית הספר ולנזוף במערכת, באנשים שמשרד החינוך משלם להם, להגיד להם: אתם לא עשיתם את תפקידכם – נוזפים בתלמיד ואומרים לו: לך לחינוך מיוחד.
<עינת דהאן: לא מקובל עלי.
<רויטל לן כהן: קארין, לא כתבו לו תח"י.
<רויטל לן כהן: בית הספר התלונן שהם לא יודעים לתפקד אתו, ביקש תוכנית התנהגותית.
<רויטל לן כהן: לא שלחו מהמתי"א אף אחד לבנות תוכנית התנהגותית.
<רויטל לן כהן: הסייעת לא תפקדה, לא היתה שם, הוא היה לבד, בלי תוכנית.
<רויטל לן כהן: יחד עם זאת, בהערכות שלו כותבים שהוא תלמיד מקסים, שהוא משתתף, שהוא רוצה.
<רויטל לן כהן: העלו אותו לוועדת השמה בלי שהיה מיצוי של ההליכים, בלי שהיה מיצוי אפילו של השילוב שהוא היה בתוכו.
<רויטל לן כהן: התרענו לפני, ביקשנו לבטל את הוועדה.
<רויטל לן כהן: לא ביטלו את הוועדה בניגוד לבקשת ההורים, בניגוד לאמירה שלא התקיימו יסודות השילוב, לא היה שילוב.
<רויטל לן כהן: קיבלו החלטה להעביר אותו לחינוך המיוחד והנה תלמיד שתופס מקום בחינוך המיוחד ומתחנן להישאר בשילוב והם יודעים.
<עינת דהאן: הוא לא משובץ, הוא לא תופס מקום כי הוא לא משובץ.
קארין אלהרר: וכרגע הוא לא משובץ?
<רויטל לן כהן: מבחינתם הוא משובץ, יש שיבוץ.
<עינת דהאן: מבחינתם הוא משובץ?
<עינת דהאן: אנחנו לא קיבלנו הודעה.
<רויטל לן כהן: ברור שלא.
קארין אלהרר: רחלי, אני חושבת שזה בדיוק סוג המקרים שעליו דיברתי בדיון הקודם, שאם לא יהיה תקצוב אמיתי לשילוב ולא יינתן השילוב בפועל, לא רק בכותרת אלא סייעת, תוכנית, טיפולים, הוראה מתקנת וכו', אז זה כאילו שילוב, הנה שילבנו, אבל איך נאמר?
קארין אלהרר: השילוב לא הצליח.
קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין איך נגיד במקרה הזה מתקיימים היסודות של דורנר, שאת המסקנות אתם מיישמים, תסבירו לי.
<רחל אברמזון: אנחנו מבקשים ליישם אבל המודל התקציבי עדיין לא מאושר.
<רחל אברמזון: אתם מדברים על משאבים ועל תקציב ועדיין - - -
<רויטל לן כהן: מה זה שייך שעשו ועדת השמה בניגוד לכללים?
<רחל אברמזון: על זה יש ויכוח, אם נעשה על פי הכללים או לא, יש ויכוח.
קארין אלהרר: בואי נעזוב רגע את הוויכוח אם על פי הכללים או לא, בואי נדבר על העיקרון.
קארין אלהרר: העיקרון אומר שאם הורה רוצה שילוב צריך למצות את עניין השילוב, נכון?
<רחל אברמזון: אני רק רוצה לדייק שאנחנו אמרנו והצהרנו שהוועדות של תשע"ח יהיו על פי המודל.
<רחל אברמזון: זה אומר שבשנת הלימודים תשע"ט אנחנו יוצאים ליישום בפועל של העקרונות.
<רחל אברמזון: עד אז הוועדות ממשיכות להתנהל כפי שהן התנהלו.
<רחל אברמזון: אז נכון, יש מקומות שבהם - - -
קארין אלהרר: זה לא מה שאני שמעתי.
<רויטל לן כהן: בכוחנות ובפטרונות.
<רחל אברמזון: אנחנו דיברנו על כך שהעקרונות על פי רמות תפקוד כי הרי אחד הדברים שבאמת יהיה משמעותי בניהול הוועדה הוא שכבר לא נדבר על כל התלמידים אותו הדבר אלא לחלק את זה ולעשות את ההבחנות הדיפרנציאליות בין התאמת הצרכים לכל ילד.
<רחל אברמזון: הוועדות של תשע"ט, זאת אומרת, בין ינואר לחודש מאי שנת 2018, יתקיימו על פי העקרונות שאנחנו מדברים בהם.
<רחל אברמזון: בחירת ההורים תתאפשר, אלא אם מזהים איזושהי סכנה, סיכון כזה לעצמו או לאחרים, נעבוד על פי רמות תפקוד ואחרי זה אנחנו נבנה את מודל התמיכות, זהו.
קארין אלהרר: רחלי, המקרה הספציפי הזה, בלי להיכנס לפרטים - - -
<רחל אברמזון: הוא שנוי במחלוקת.
<עינת דהאן: סליחה?
<רויטל לן כהן: שנוי במחלוקת?
<רויטל לן כהן: את קראת את הדוח ואמרת לי: מה, למה הילד הזה בהשמה?
<רויטל לן כהן: מילים שלך כשקראת את הדוח התפקודי שלו.
<רחל אברמזון: אני רוצה בשלב הזה לעצור את הדיון בעניין הספציפי הזה של הילד, עם כל הכבוד והערכה גם לאימא וגם לרויטל שנמצאות כאן.
<רחל אברמזון: אני לא מוכנה לדון כשאני רוצה לומר שיש כאן איזושהי בעייתית בתוך הגישה.
<רחל אברמזון: יש גישה, שמייצגת אותה רויטל בצורה נאמנה וכו', אבל עדיין ישנן גם אפשרויות של אמירות מקצועיות כאלה ואחרות שנתונות בידי מחוז.
<רחל אברמזון: הנושא הזה נמצא בדין ודברים.
<רחל אברמזון: אני רוצה להגיד שאני מצרה על כך שהאימא מרגישה שמנובמבר היא לא מקבלת מענה כי מי שמייצג אותה מולי זה לפחות מישהו אחר, לא ישירות, אני כן התכתבתי עם האב כמה פעמים לגבי התקופה האחרונה והנחיתי להגיש את הבקשה לדיון בוועדת ערר.
<רחל אברמזון: בזה אני רוצה לסיים את הדיון בנושא.
קארין אלהרר: יש כבר מועד לדיון בוועדת ערר?
<רחל אברמזון: אני לא קובעת את הפורום, הפורום מתכנס במחוז - - -
<רויטל לן כהן: הרגולטור לא - - -
קארין אלהרר: מי יידע לתת את מועד הדיון?
<אריאל לוי: אנחנו ניתן את מועד הדיון, נדבר עם המחוז ונבדוק מה - - -
<רויטל לן כהן: המחוז טוען שהוא קיבל הוראה ממשרד החינוך לא לקבוע דיונים.
קארין אלהרר: אריאל, אני מבקשת לקבל את מועד הדיון עד סוף היום.
<עינת דהאן: אני רוצה להמשיך, בבקשה.
<עינת דהאן: למה לא?
קארין אלהרר: כי לי יש זמן קצוב, אני רוצה לאפשר - - -
<עינת דהאן: יש לי שלושה בנים, דיברתי על אחד.
<עינת דהאן: שלושתם מיוחדים, שלושתם מוכרים למערכת, אף אחד מהם לא חדש.
<עינת דהאן: בן 18, מסיים כיתה י"ב, תקשורת.
<עינת דהאן: אנחנו הגענו לוועדת השמה, הוא זכאי לחינוך מיוחד עד גיל 21.
<עינת דהאן: ועדת ההשמה אומרת לנו: תמצאו אתם פתרון כי לנו אין השמה עבורו.
<משה דהאן: אין לנו מקום לשבץ אותו.
<עינת דהאן: אין לנו איפה לתת לו מענה.
<עינת דהאן: אנחנו פונים לצוות של כיתת התקשורת, ביחד, במשך חודשים מחפשים פתרון בכל הארץ, מוצאים את הפתרון ואז אומרים לנו: זה מחוץ למחוז.
<משה דהאן: הוא לא בקוד המתאים.
<עינת דהאן: הקוד אינו מתאים, לכן הוא לא ישובץ, לכן הוא לא יתוקצב.
<עינת דהאן: שום דבר לא חדש.
קארין אלהרר: והילד השלישי?
<עינת דהאן: הילד השלישי מסיים כיתה ו', אוטיסט מקסים שיצא מכיתת תקשורת לשילוב יחידני, פרח בו בצורה מדהימה.
<עינת דהאן: הישיבה התיכונית מסרבת לקבל אותו משום שזה מחוץ לאזור הרישום, כשאחיו לומד שם כבר שנתיים וחצי מחבריו בשכונה עולים להסעה בכל בוקר ונוסעים לאותו בית ספר.
<עינת דהאן: אז אומרים לנו שזה מותנה ברצונה הטוב של הישיבה התיכונית.
<עינת דהאן: אני לא מקבלת רצונות, חוק חינוך חובה הוא לא רצוני.
<עינת דהאן: הבן שלי רוצה ללמוד עם חבריו.
<עינת דהאן: הבן שלי אומר מפורשות: אני רוצה לבחור את מוסד החינוך כמו כל תלמיד במדינת ישראל, אני לא רוצה שיבחרו לי במקום שהאוכלוסייה בו פחות נעימה לי, שאני לא רוצה להיכנס אליו, שאין לי בו חברים.
<עינת דהאן: אני רוצה לבחור את מוסד החינוך ואני זכאי כמו כל תלמיד בארץ וזה לא מתקיים.
<רויטל לן כהן: נושא הישיבות התיכוניות לא חדש.
קארין אלהרר: רחלי, אני מבקשת לקבל תמונת מצב לגבי שלושת הילדים האלה.
<עינת דהאן: ואני מבקשת לדייק, הבן שלי מוכר מנובמבר.
קארין אלהרר: עינת, תודה, יטופל.
<טליה בושרי: אני רוצה שניה משפט קצר.
קארין אלהרר: לא, יש לי פה רשימת דוברים, אני מתנצלת.
קארין אלהרר: גיא דואק, בבקשה.
<גיא דואק: שלום, שמי גיא דואק מרמת גן.
<גיא דואק: רחלי, אני מאמין, מכירה אותי, התכתבנו אתמול במייל.
<גיא דואק: יש לי ילד בן שלוש שמאובחן עם עיכוב התפתחותי.
<גיא דואק: ב-15 במאי השנה השלמנו את כל האבחונים שהיו לנו, גם מהמרכז להתפתחות הילד, גם מקלינאית התקשורת הפרטית שהילד שלי מטופל שם שנה וגם פסיכולוגית התפתחותית.
<גיא דואק: דאגתי להעביר את זה באופן ישיר למשרד החינוך, לבחורה בשם אסנת לוטן, שהיום אני יודע שהיא לא עובדת שם יותר, לוועדת חריגים.
<גיא דואק: היא אמרה לי שהיא קיבלה את כל הטפסים וששבוע לאחר מכן, ב-22, תהיה ועדה לגבי איתן.
<גיא דואק: ב-22 יצרתי קשר, היא לא ענתה, משכה את זה עוד כמה ימים.
<גיא דואק: הרמתי אליה טלפון לטלפון הנייד, הסיפור התגלגל לכך שהתברר לי שהיא שיקרה לי, לא באמת היתה ועדת חריגים, סתם היא אמרה את זה, כנראה כדי לצאת ידי חובה ואמרו לי שהילד שלי לא זכאי לוועדת חריגים בגלל שהוא לא סובל מאוטיזם, אין לו פיגור ולא הוציאו אותו בצו מיוחד מהבית.
<גיא דואק: מפה לשם הגעתי למשרד החינוך ברחוב השלושה בתל אביב.
<גיא דואק: באתי לדנית בן עמר, המפקחת של מחוז רמת גן, שראתה אותי, נכנסה לחדר, יצאה המפקחת של מחוז תל אביב, שכנראה ישבה אתה בחדר, סיפרתי לה את הסיפור בקצרה, היא הסתכלה לי בעיניים בקור רוח, היא אמרה לי: תשמע, אנחנו מבינים שלילד שלך יש עיכוב התפתחותי אבל, סליחה, שלח אותו שנה הבאה למרכזים הקהילתיים, אין מקום ואי אפשר לעשות כלום.
<גיא דואק: עדיין המשכתי את המלחמה שלי.
<גיא דואק: פניתי לתלונות הציבור של משרד החינוך, לבנט, גם לקארין אלהרר, פניתי לכל מיני גופים וקיבלתי גם את המייל שלך ואמרתי שאני לא מוותר כי התשובה שהילד שלי ילך לשירותים קהילתיים ותחל אצלו נסיגה זה משהו שהוא לא מקובל עלי.
<גיא דואק: כל הטיפולים – רק ביולי מלאו לו שלוש – של הקלינאית תקשורת היו באופן פרטי עלינו, הוצאנו עשרות-אלפי שקלים כדי שהילד שלי יוכל להתקדם, אני לא מוכן באופן אישי שהילד שלי ייזרק אחורה כי זו לא המטרה - - -
קארין אלהרר: רגע, הוא לא מקבל טיפולים מהמכון להתפתחות הילד או דרך קופת חולים?
<גיא דואק: רק מגיל שלוש ילדים זכאים לקבל טיפולים דרך הקופה.
קארין אלהרר: איפה זה כתוב?
<גיא דואק: כן, זה מה שאמרו לי גם בקופת חולים וגם במרכז להתפתחות הילד.
<גיא דואק: בגלל זה הקלינאית תקשורת עלתה לנו המון המון כסף.
<רויטל לן כהן: זה המידע שנותנים להורים כדי למנוע טיפולים עד גיל שלוש, לא כל המקומות אבל חלק מהמקומות עושים את זה.
<גיא דואק: אבל זה לא הסיפור.
<גיא דואק: לפני שבוע, ביום רביעי שעבר, אני מקבל מייל, אחרי שהמשכתי עם כל הבלגן שם, שוועדת החריגים של איתן אושרה.
<גיא דואק: קיבלתי מייל, סוף סוף קיבלתי אישור רשמי.
<גיא דואק: ביום חמישי מחייגת אלי מירב, המפקחת של מחוז תל אביב, אומרת לי: תשמע, גיא, תן לי 10 דקות מזמנך, 10 דקות, לא יותר מזה, ומתחילה לשפוך את הלב שהם גם בני אדם ושהם עובדים מסביב לשעון והיא אומרת לי שאישרו לאיתן, במיוחד ב-01:00 לפנות בוקר קיימו את ועדת החריגים הזאת, ואישרו לו את הגן שהוא צריך, גן התפתחותי על סמך מקום פנוי בגן הכי טוב ברמת גן, אצל הגננת הכי טובה.
<גיא דואק: סבבה.
<גיא דואק: אתמול היינו אני ואשתי בעיריית רמת גן, מחלקת גנים, בפרט שם, קודם כל, הם לא קיבלו את האישור ששלחו לי, הם לא קיבלו את האישור שאישרו לאיתן את הגן ההתפתחותי, שום דבר,.
<גיא דואק: אמרתי לה: מירב, המפקחת של מחוז תל אביב, הבטיחה לי שוועדת החריגים שפתחו אותה במיוחד אישרה לאיתן כבר גן ברמת גן, גן התפתחותי ומקום טוב, אז היא אמרה: מה פתאום שהיא זאת שתשבץ, אנחנו בכלל לא יודעות על מה מדובר, תהיה ועדת השמה ב-21 באוגוסט – שגם בזה אני לא בטוח כי כבר שיקרו לי פעמיים רצוף – ואז יחליטו אם בכלל הוא צריך ללכת לגן התפתחותי, שזה עוד פעם מחזיר אותי לנקודת ההתחלה.
<גיא דואק: סליחה, אתם שמים קצוץ על כולם.
<גיא דואק: מה זה?
<גיא דואק: אני כרגע מחכה לוועדת ההשמה, אם היא תהיה, אבל אין מצב שאני אתן שהילד שלי ילך לגן רגיל כדי שלא תהיה אצלו נסיגה.
<רחל אברמזון: אני רוצה לשאול, אתה קיבלת את האישור ממחוז תל אביב?
<גיא דואק: כן, מירב שלחה לי אותו.
<רחל אברמזון: קיבלת אותו אז השיבוץ הזה תקף, נקודה.
<גיא דואק: לא, היא אמרה לי בגן ברמת גן שאין מקום.
קארין אלהרר: אבל, גיא, רחלי קובעת.
<רחל אברמזון: נגמר.
<רחל אברמזון: אני רוצה לומר, אני סגרתי מבחינתי את הפניה כי אותו אישור שאתה קיבלת הועבר גם אלי ואני יודעת שהמקרה סגור אז בזה זה נגמר.
קארין אלהרר: גיא, זה טופל.
<גיא דואק: תודה.
<גיא דואק: אני אוכל לדבר אתך אחר כך, רחלי?
קארין אלהרר: עטרה שלומוביץ, עוד הורה אחד וסיימנו.
קארין אלהרר: אני ארצה לסכם את הדיון.
<רויטל לן כהן: אני רוצה גם לציין לגבי הורים שלא יכולים להיות פה – במצפה רמון אין חינוך מיוחד בפועל, היתה פגישה בלשכת השר, הבטיחו שיעשו, בפועל אין - - -
קארין אלהרר: מה, אני ראיתי אפילו פוסט ועשיתי "לייק".
<רויטל לן כהן: ברור שראית פוסט, רק שאין מציאות בשטח.
<רויטל לן כהן: הודיעו להורים מראש: שיהיה לכם ברור, לא תיפתח פה כיתה – ואכן לא נפתחת שם כיתה.
<רויטל לן כהן: זאת אומרת, אין מקום חינוך - - -
<רויטל לן כהן: אני לא יודעת, שהם יענו.
<רחל אברמזון: אני רוצה לבדוק את זה עם יואב.
קארין אלהרר: מי זה יואב?
<רחל אברמזון: מנהל מחלקת חינוך.
<רחל אברמזון: מפני שהיתה באמת פגישה בלשכת השר יחד עם מנהלת המחוז, סיכמנו על דברים, חלק מהדברים בוצעו במהלך הקיץ, חלק לא כי היה להם איזשהו קושי במציאת כוח אדם מתאים.
<רחל אברמזון: אני צריכה לבדוק את זה ולבחון מה קרה שם.
<רויטל לן כהן: משרד החינוך אומר שהם צריכים למצוא כוח אדם והם אומרים שמשרד החינוך צריך למצוא כוח אדם ולילדים אין מסגרות.
<רחל אברמזון: לא, דיברנו על הארכת חופשת הקיץ, היתה שם בעיה שהם לא מצאו צוות.
<רויטל לן כהן: גם על הארכה וגם על פתיחת כיתה.
<רחל אברמזון: לגבי הכיתה אני אבדוק את זה כי זה לא היה הסיכום.
<רויטל לן כהן: את יודעת את זה.
<רויטל לן כהן: נתתי לך אפילו מידע פנימי שהמפקחת לא רוצה לפתוח.
<רויטל לן כהן: היא אמרה להורים שהיא לא רוצה לפתוח.
קארין אלהרר: רויטל, למה את נותנת לי להצטער שנתתי לך רשות דיבור?
קארין אלהרר: כן, עטרה, בבקשה.
<עטרה שלומוביץ: אני אם יחידנית.
<עטרה שלומוביץ: בחמש השנים האחרונות בני נרמס על ידי מערכת החינוך בפתח תקווה ושותף לזה אגף חינוך מיוחד בפתח תקווה, שכל פעם מטרפד, פעם אחר פעם, כניסה שלו למערכת שאני רוצה.
<עטרה שלומוביץ: מדברים כאן על ועדת דורנר, אני לא נתקלתי באף אחד בפתח תקווה שמבצע את מה שאני רוצה ואני משלמת את המחיר.
<עטרה שלומוביץ: אני חמש שנים - - -
קארין אלהרר: רגע, בואי נתחיל, בן כמה הילד?
<עטרה שלומוביץ: בן 11, עולה לכיתה ו'.
<עטרה שלומוביץ: מתחילת השנה הוא בבית.
<עטרה שלומוביץ: כי במשך חמש שנים הוא היה נתון לאלימות קשה והתעללות קשה מצד תלמידים, קבוצות של תלמידים.
<עטרה שלומוביץ: הוא היה בארבעה מסגרות של בתי ספר - - -
<רויטל לן כהן: קארין, שמו אותו במסגרות שלו מתאימות לו.
<רויטל לן כהן: הוא ילד, לפי האבחונים, קורבן, שמו אותו במסגרות של אלימות וקירבנו אותו.
קארין אלהרר: אבל, רויטל, היא אימא שלו, היא יודעת לדבר.
<עטרה שלומוביץ: היא מכירה את המקרה.
<רויטל לן כהן: ולמרות המצב הנפשי שהוא הגיע אליו לא מוכנים לטפל.
<עטרה שלומוביץ: נכון.
קארין אלהרר: רויטל, לא את זאת שתמיד אומרת: תנו להורים לדבר?
<עטרה שלומוביץ: היא מכירה את המקרה, היא מזהה אותו.
קארין אלהרר: אבל את האימא, נכון?
<עטרה שלומוביץ: הוא מגיל 4 בחינוך מיוחד, בגן שפתי.
<עטרה שלומוביץ: הלקות שלו היא שפתית.
<עטרה שלומוביץ: הגן היה בסדר אליו.
<עטרה שלומוביץ: הוא עלה לכיתה א', בכיתה א' המורה לא סבלה אותו.