GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: מצד שני, מה שקורה בירוחם, דימונה, בבאר-שבע בכל נושא הסייבר וחיזוק המדעים.
מאיר כהן: מצד שני, ההירתמות - - -
איל בן ראובן: נשמח לקבל עדכון מביטון מה קורה.
<יונת מרטון - רזון: לפני כחודש סיימנו את קורס הדרים וצמרות יחד עם משרד החינוך.
<יונת מרטון - רזון: עמדו שם 78 בנות שמגייסות לאגף התקשוב ולחיל האוויר למקצועות אלקטרוניקה.
<יונת מרטון - רזון: עמדה שם נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון, אמרה להן, אני רואה אתכן באות ללמוד באוניברסיטה אצלי.
איל בן ראובן: צריך להבין, לבנות, זה גם מקצוע לאחר הצבא.
<יונת מרטון - רזון: זו בעצם החשיבה שיצרנו, שבעצם לראות איך אתה מייצר מעגל חיים שלם.
<יונת מרטון - רזון: היום זה מאוד נכון.
<יונת מרטון - רזון: כמובן, ניצני תקשוב מגשימים שהורחבה בצורה מאוד משמעותית.
<יונת מרטון - רזון: היום אנחנו מתחילים לעשות ניצני מגשימים, ומסד נחשון שכבר מתחיל מכיתות ז', לא להתחיל ב-י' שיש כבר הסללה, אלא להתחיל אפילו לפני.
<יונת מרטון - רזון: קצת לגבי הסוגיה של כוח האדם.
<יונת מרטון - רזון: קריית ההדרכה מבחינת כוח האדם שלה זה בית-ספר.
<יונת מרטון - רזון: בית-ספר שלוקח חיילים צעירים משלב הטירונות ומעביר אותם קורסים של בין שבוע ועד שמונה חודשים.
<יונת מרטון - רזון: הקורסים האלה הם קורסים קצרים יחסית, והאנשים האלה מגיעים בעצם לתהליך הכשרתי וממשיכים הלאה.
<יונת מרטון - רזון: הסגל של קריית הדרכה מתוך 10 אלפים שנמצאים בקריית ההדרכה, הוא משהו כמו 500 איש, מרביתם אנשי סגל של קורסים, זאת אומרת, זה חבר'ה שהם בתחילת שרות הקבע שלהם, וכן, צעירים מאוד בגיל.
<יונת מרטון - רזון: כאשר מיפינו את היקף האוכלוסייה הפוטנציאלית בקריית ההדרכה, הגענו למשהו כמו 300 אנשי קבע שכוללים בדרך כלל נגדים, אנשים שמגיעים לתקופות ארוכות יותר.
<יונת מרטון - רזון: אנחנו מאוד בתחילת הדרך.
<יונת מרטון - רזון: אנחנו רק שנה אחרי האכלוס המלא של הבה"דים, ואנחנו כבר רואים משפחות שבחרו לעבור לגור בנגב, חלקם בשכירות, חלקם ברכישה.
איל בן ראובן: איפה הם גרים בעיקרון?
<יונת מרטון - רזון: בבאר-שבע.
<מיכאל ביטון: קרוב ל-10 משפחות בעיר הבה"דים, אבל בוא נמנה הבתים – המועצה, בתים צמודי קרקע ובנייה שלנו שמורים לאנשי קבע 30 משפחות.
<יונת מרטון - רזון: ועוד 25 לשכירות, כי אנחנו מבינים שאנשים רוצים לפני שהם עושים את הצעד הגדול הזה, רגע להתנסות, אז גם זה קורה.
<יונת מרטון - רזון: לכן אנחנו רואים התעניינות, אבל אנחנו רק בתחילת הדרך.
מאיר כהן: אז היה רעיון מצוין ביחד עם צה"ל, שהדירות לשכירות האלה, ברגע שהם ירצו לקנות אותם, אז רטרו-אקטיבי זה חלק מהעניין.
<יונת מרטון - רזון: התשלום לא ייחשב להם, לא, כי זה בסוף צריך מודל כלכלי שתומך בזה, אבל כן השיטה היא שיש יותר יחידות דיור אפשרויות, ואז מי שקונה בתמורה נבנית יחידה מיוחדת, וזה פרויקט משותף יחד עם המשרד לפיתוח הנגב והגליל.
מאיר כהן: יש את זה רק בירוחם או בעוד מקומות?
חיים ילין: זו השיטה שאנחנו עושים בעוטף עזה.
חיים ילין: זה השיטה שהקפאנו שם – אנחנו לוקחים 10 יחידות דיור ובונים 100, זה כמו בנק אותו דבר – הון עצמי של דירות.
<יונת מרטון - רזון: מה שחשוב להגיד, זה שמשרד הביטחון הקים בבאר-שבע מרכז מידע וליווי למשרתי הקבע.
<יונת מרטון - רזון: דובר פה הרבה על הסוגיה של התעסוקה, הליווי התעסוקה לבני, בנות זוג.
<יונת מרטון - רזון: למרות שבאמת המספרים עדיין קטנים, כי המאסה הגדולה - - -
איל בן ראובן: זה מספרים לגבי עיר הבה"דים.
איל בן ראובן: האם עשיתם איזה שהם שאלונים, הייתם בודקים באמ"ן, באגף התקשוב כוונות, רעיונות, מחשבות – איפה אנחנו נמצאים בעניין הזה?
איל בן ראובן: בדקו, עושים איזה מבדקים בעניין הזה?
<יונת מרטון - רזון: עושים מבדקים.
<יונת מרטון - רזון: צריך להבין שגם באמ"ן וגם בתקשוב הרבה מאוד מהאנשים שיעברו לשרת הם איפשהו בכיתה י"א, י"ב, הם צעירים מאוד בגיל.
<יונת מרטון - רזון: אבל אנחנו כן מנסים להנגיש את הנגב, ומה שקורה בנגב.
<יונת מרטון - רזון: הנגב פשוט עשה קפיצה כל כך משמעותית ב-10 השנים האחרונות.
<יונת מרטון - רזון: מה שאנחנו עושים – זה בעצם מביאים את אנשי הקבע של אמ"ן ותקשוב לבאר-שבע.
<יונת מרטון - רזון: יש מאות אנשי קבע שמגיעים בשנה לבאר-שבע, דימונה, ירוחם, ערד, כל היישובים.
<יונת מרטון - רזון: לוקחים אותם לאוניברסיטת בן-גוריון, מראים להם תעשייה מתפתחת.
<יונת מרטון - רזון: אני חושבת שבהחלט יש פה פוטנציאל, זה כמובן תלוי כמו שפתחת אתה ואמרת, יש כל כך הרבה מה לעשות עוד, אבל יש כאן עבודה מצוינת.
איל בן ראובן: בקרב אנשי הקבע אפשר לדעת כן מה הלך הרוחות.
<יונת מרטון - רזון: שוב, כרגע זה עוד חמש שנים קדימה, גם תא משפחתי מאוד משתנה בחמש שנים.
<יונת מרטון - רזון: אני חושבת שיש כאן כן פוטנציאל לראות בנגב מקום מגורים.
איל בן ראובן: הפוטנציאל זה ברור, בשביל זה נולד המהלך.
איל בן ראובן: השאלה היא אם בהתקדמות התהליך יש נתונים קצת יותר מדויקים, כי נתונים זה אומר משאבים.
איל בן ראובן: זה אומר שאנחנו יכולים לעשות איזשהו תכנון.
איל בן ראובן: אם יש איזושהי תמונה, או שאתם לקראת איזושהי תמונה, כי זה מאוד חשוב לדעתי בעבודה פה לגבי סוגית המשאבים, לגבי איך להתייחס לעניין הזה בהקשר העתיד.
<יונת מרטון - רזון: אני חושבת שאם להיות מדויקים, אנחנו לקראת תמונה, כי זה באמת, חמש שנים זו תקופה מאוד משמעותית לאדם להחליט מה הוא יעשה בעוד חמש שנים ואיפה הוא יגור – אנחנו לקראת תמונה.
<יונת מרטון - רזון: אנחנו כרגע יותר עושים הכשרת לבבות.
<איציק כהן: אנחנו מזכירים את זה גם בדוח.
<שני ברזי: ב-2012, 2013, אנחנו הזכרנו בדוחות סקרים שנעשו לגבי הרצונות לעבור לנגב בקרב אנשי קבע פוטנציאליים עתידיים.
<יונת מרטון - רזון: אבל שוב, נעשו כל הזמן, אבל באמת זה מאוד רחוק.
<יונת מרטון - רזון: אם אנחנו רוצים להיות אמתיים ולא לנחש, אז אני חושבת שנכון יהיה להגיד שאנחנו לקראת.
איל בן ראובן: שאלה לגבי תכנון משאבים, ביצוע משאבים.
איל בן ראובן: איפה אתם נמצאים היום לגבי הסוגיה הזאת של אנשי הקבע, לגבי כל אותן תכניות שמתכננים.
איל בן ראובן: לגבי דיור, לגבי כל הקליטה שלהם, אני מניח שיש איזה תכנית אב לכל הסיפור הזה.
איל בן ראובן: איפה אנחנו נמצאים היום מבחינת תכנון וביצוע.
<איציק כהן: סך הכול, כפי שפתחת ואמרת, יש שני חסמים גדולים, היו שני חסמים והם בתהליך של עבודה – נושא התחבורה, והנושא השני זה נושא מעטפת המשא"ן.
<איציק כהן: בהקשר של התחבורה, זה היה תקוע הרבה מאוד זמן.
<איציק כהן: היה דיון אצל נשיא המדינה, הוא הרים את הכפפה, הביא את שר התחבורה והביא את ראשי הרשויות, יחד עם ראש עיר של באר-שבע, עשינו אצלו דיון.
<איציק כהן: אלה התובנות שהגענו אליהן בסופו של דבר לממש כמובן את הסכם ההבנות.
<איציק כהן: להקים קו רכבת שיחבר בין המטרופולין של באר-שבע לקריית המודיעין.
<איציק כהן: לטפל בכל המחלפים שנדרשים לקריית המודיעין וגם לתקשוב.
<איציק כהן: לטפל בתשתיות, לחשמל את הרכבת מתל-אביב לבאר-שבע ולקדם עוד מסילה רביעית, אלה בגדול.
איל בן ראובן: זה גם עומד מול לוח זמנים?
<איציק כהן: זה לא מתכנס, למה שנקרא ללוחות הזמנים שאנחנו רואים את קריית המודיעין.
איל בן ראובן: אתה מדבר על קריית מודיעין.
<מיטל הומינר: זה ממש לא מתכנס, זה הולך לעכב.
<מיטל הומינר: הנושא התחבורתי הוא יגרום לזה - - -
<קריאה: מה עם מונבטים שהיה מחסום?
<איציק כהן: זה מתקדם על-פי תכנית.
<איציק כהן: סך הכול אני אומר, אנחנו כרגע תופרים מענה ראשוני שבסופו של דבר ייתן מענה לנושא הזה של מה נעשה עד וכאשר יפגוש אותנו התכנית הגדולה, אבל אני חושב שגם זו בשורה.
איל בן ראובן: יש פה נציג משרד התחבורה?
איל בן ראובן: אני מבקש שתייחס לעניין הזה בהקשר לוח זמנים.
איל בן ראובן: כלומר, תנסה להעמיד אותנו מול מה שנאמר פה 2023 – איפה אנחנו נעמוד בעניין הזה.
<איציק כהן: לגבי מעטפת משא"ן – היה סיכום לגבי מעטפת המשא"ן, גם המסגרת התקציבית.
<איציק כהן: בסך הכול היה שיח בין מנכ"ל משרד הביטחון לאוצר.
<איציק כהן: היה גם מנכ"ל משרד האוצר, יש איזשהו כיוון, זה לא פתור.
איל בן ראובן: על איזה כסף אנחנו מדברים?
<איציק כהן: זה מחולק לשתיים – 1.3 ו-1.8 – שני חלקים.
<איציק כהן: סך הכול כפי שנאמר פה, 3.2 אבל יש 1.3 והמרחיב זה עוד 1.8.
<איציק כהן: זה כרגע נמצא ממש בישורת האחרונה בעבודת מטה שלנו.
<איציק כהן: 1.3 סגור, 1.8 לא סגור.
איל בן ראובן: נמצאים פה נציגי האוצר?
איל בן ראובן: אפשר לחדש משהו?
<ליאור בראון: כפי שאיציק ציין, מסגרת תקציבית של - - -
איל בן ראובן: אני שואל שאלה מאוד ברורה.
איל בן ראובן: סגור 1.3, האם השאר לגבי 3.2?
<ליאור בראון: 3.2 זה עבודה פנימית שמשרד הביטחון עשה, זה לא משהו שמעולם גובש.
<ליאור בראון: מתוך ה-3.2, 1.3 סגור חתום, מחויבות של האוצר הסכום הזה.
<ליאור בראון: הרכיב השני של מעטפת הדיור, שזה אותו 1.8 היא עדיין בתהליך עבודה, מתקדם, אנחנו עובדים על זה.
איל בן ראובן: מה לוח הזמנים שלו שאת יכולה להגיד לנו פחות או יותר שנדע לאן זה הולך?
איל בן ראובן: מתי זה אמור להיסגר?
<ליאור בראון: אני לא יודעת להתחייב על מועד, אנחנו עדיין עובדים על זה כרגע, זה שלב מתקדם יחסית.
<איציק כהן: אלה הנתונים בסך הכול.
<איציק כהן: כשאני מסתכל על כל מרבית הפרויקטים, אני חושב שיש פה, למרות שנשמע פה איזשהו ויכוח.
<איציק כהן: בסך הכול כמי שמכיר את הפרויקטים כשהם נולדו, ועד למה שקורה כרגע בנגב, אני חושב שיש פה קפיצת מדרגה, הדרך עוד ארוכה, יש לנו עוד הרבה מה לעשות.
<איציק כהן: בסוף, במבחן התוצאה, אפשר לומר – קריית הדרכה כבר חיה נושמת ובועטת.
<איציק כהן: קריית התקשוב בדרך, קריית המודיעין, אני אומר זו בשורה לנגב.
איל בן ראובן: תודה למשרד הביטחון.
איל בן ראובן: משרד התחבורה, בקצרה, רק לענות לשאלות.
<עמיחי לוי: אני מאגף תחבורה ציבורית.
<עמיחי לוי: איתי נמצא גם איתי הומינר מאגף תשתיות.
<עמיחי לוי: לגבי קריית ההדרכה – אם נסת
<עמיחי לוי: כל אחורה, אנחנו רואים שבעצם המענה התחבורתי כפי שסוכם עם משרד הביטחון עובד, ועובד בסדר גמור.
איל בן ראובן: למיטב זכרוני דובר על רכבת בזמנו.
<איציק כהן: דובר על רכבת.
<איציק כהן: עכשיו השר באותו דיון עם הנשיא אישר את ההארכה מנאות חובב - - -
איל בן ראובן: לאן?
איל בן ראובן: עד לעיר הבה"דים?
איל בן ראובן: זאת אומרת, יהיה רכבת לעיר הבה"דים.
מאיר כהן: תשעה קילומטר.
<עמיחי לוי: בשלב זה כרגע אין החלטה אופרטיבית, צריך להגיד את זה לגבי רכבת לעיר הבה"דים.
<עמיחי לוי: משיקולים של היכולת של הרכבת לתת את המענה.
איל בן ראובן: אני חושב שדווקא לעיר הבה"דים בגלל עיר הבה"דים, שם החיילים כן נוסעים הביתה.
<עמיחי לוי: שם מגיעים ביום ראשון, בסיס סגור, וחוזרים ביום חמישי.
<עמיחי לוי: הקיבולת של הרכבות בימי ראשון וחמישי לא יודעת לתת את המענה לדבר הזה הנראה לעין.
<קריאה: לפחות חלקי.
<עמיחי לוי: צריך לציין עוד שרכבת שתמשיך לצומת הנגב, תדלג על תחנת באר-שבע מרכז, זה בעצם ייפגע בתדירות הרכבת לבאר-שבע מרכז.
<עמיחי לוי: נכון להיום, המענה התחבורתי לעיר הבה"דים ניתן בצורה טובה.
<עמיחי לוי: אפשר להגיד שאפילו העומס שהיה בתחנה מרכזית באר-שבע בימי ראשון פחת.
מאיר כהן: מה הביג דיל בזה?
מאיר כהן: העבירו את - - -
<עמיחי לוי: זה נכון שמחנה "נתן" עבר את צומת הנגב, אבל התווספו שם עוד 10 אלפים חיילים שהגיעו בעצם חדשים לעיר הבה"דים.
<עמיחי לוי: מה שהתחדש, מה שהביג דיל פה, שהיום פועל שרות מ-30 מוקדים ברחבי הארץ, ישירות לצומת הנגב בלי צורך להעמיס, וזה עובד יפה מאוד.
<עמיחי לוי: לגבי קריית המודיעין, למעשה הצגנו גם לאור דוח המבקר, הצגנו חליפת פתרונות שהיא כן תוכל לפעול ב-2023, מתבססת על שילוב של מערכי רכבת ומערך אוטובוסים נרחב ממרכז הארץ.
<עמיחי לוי: בעצם אוטובוסים ישירים ממגוון ערים במרכז הארץ ישירות לשוקת, קריית המודיעין, כשבחלק מהמקרים זה נותן מענה מהיר יותר אפילו לנוסעים מאשר לעשות מעבר לרכבת, ואחרי זה עוד מעבר מהרכבת - - -
איל בן ראובן: תאריך היעד הוא 2023?
איל בן ראובן: זה התאריך?
<עמיחי לוי: מערך אוטובוסים יכול לפעול ב-2023, מה שיהיה ברכבת בנוסף, כמובן שאטל מתחנת להבים לקריית המודיעין.
<עמיחי לוי: הקיבולת ברכבות נכון ל-2023, צריכה לקחת בחשבון גם את קריית התקשוב שהיא צמודה לתחנת רכבת באר שבע צפון, ולכן היא תיקח בעצם את מרבית התפוסה שלה של המושבים.
<עמיחי לוי: בעתיד כרגע אין לוחות זמנים, זה כמובן מסילה מזרחית שתוסיף קיבולת של רכבות בתחנת להבים, והמסילה הרביעית באילון שגם בעצם תוסיף אפשרות להגדיל את התדירות.
<עמיחי לוי: כרגע עדיין אין לוחות זמנים, מה שברור שזה לא יהיה ב-2023, כן יש חבילה שתאפשר את האכלוס ב-2023.
<עמיחי לוי: מה שהתחדש בדיון אצל הנשיא לפני שבועיים, זה הנושא לבאר-שבע.
<עמיחי לוי: בעצם גם בעיניים שלנו, הדבר החשוב פה זה לא איך לייצר אלטרנטיבות מהירות למרכז הארץ, אלא איך לחבר את קריית המודיעין בצורה תחבורתית טובה.
חיים ילין: תסלח לי, זה תכנון.
חיים ילין: זה תכנון של עיר, ופריפריה של העיר זה משהו אחר לגמרי, ושם צריך להשקיע.
חיים ילין: גם לחשוב היום שאתם סוללים כבישים, אני אומר לך את זה עכשיו, גם אזה רכבת תחתית ולא עוד 70 שנה יבואו יגידו, איך לא חשבו על זה קודם.
חיים ילין: צריך לחשוב קדימה, לא הייתה מדינה אחרת, אני אומר לך את זה בשיא הרצינות.
חיים ילין: אנחנו יודעים להתמודד, כיפת ברזל יודעת ליירט טיל, ואנחנו לא מסוגלים להוביל ביום ראשון חיילים לבסיס שלהם, תסביר לי את התופעה הזאת.
<עמיחי לוי: מסילה רביעית באיילון - - -
חיים ילין: היא תקועה כבר שמונה שנים, אני מודיע לך.
חיים ילין: אנחנו צריכים את המים של איילון לנגב, אני אומר לך את זה.
מאיר כהן: אני לא חושב שהדיון הזה צריך להתעסק באיך להוביל את החיילים מאיילון לנגב.
מאיר כהן: אני הייתי שואל את משרד התחבורה, היות ואנחנו מדברים על הזיקה בין היישובים, פתחו את היישובים למהלך.
מאיר כהן: אני בזמנו הצלחתי לשכנע את השר להאיר את כל כביש דימונה באר שבע, למה לא מאירים מצומת דימונה לירוחם?
מאיר כהן: למה לא מאירים את כביש הנפט ששם ייסעו חיילים וזה כביש אדום, למה לא מפתחים את זה?
מאיר כהן: אלה השאלות, כי אתם ננעלים שם באיזה מקום.
מאיר כהן: אני אומר עוד פעם.
מאיר כהן: לא מעניין אותי איך אתם תיקחו את החיילים.
מאיר כהן: מה מעניין אותי איך הפרויקט הזה גורם לירוחם להיראות הרבה יותר טוב, וגורם לדימונה להיראות הרבה יותר – זה הסיפור בכל העניין הזה.
מאיר כהן: אז ישבתם כאן ודיברתם על באר שבע, זה חשוב זה מטרופולין.
מאיר כהן: אבל אם חיילים לא יכולים לצאת מעיר הבה"דים ולנוע למשפחה שלהם בירושלים, המשפחה לא תהיה בירוחם, והם ייסעו אם הכביש שיהיה נוח, והם יגיעו לירוחם, אם בירוחם יהיה בית קולנוע.
מאיר כהן: ויגיעו לירוחם, אם בירוחם יהיה רופא בשעה 12 בלילה לילדים, ואם בירוחם בבית הספר התיכון פרויקט הסייבר או הרובוטיקה מהטובים בארץ.
מאיר כהן: אז ראשי הערים, לצערי, אדוני, ובזה אני אסיים, היום יודעים לעבוד יותר מהר מצה"ל.
מאיר כהן: אתה תראה שכל ראשי הערים בירוחם, בדימונה, בבאר-שבע, הכינו את ארגזי הכלים לקלוט את המשפחות.
מאיר כהן: עדיין המשפחות לא מגיעות כי הצבא עדיין קצת מאחר, וראיתם את זה בדוח המבקר בנושא של הבינוי.
מאיר כהן: הצבא עדיין מאחר בנושא של השמת מקומות עבודה לאנשים.
מאיר כהן: כי כאשר משפחה באה לדימונה, מה הם שואלים?
מאיר כהן: הם שואלים האם יש רופא בלילה?
מאיר כהן: האם יש סינמטק?
מאיר כהן: האם יש בית-ספר טוב?
מאיר כהן: האם יש גן?
מאיר כהן: האם יש שעות פנאי?
מאיר כהן: כמה מדשאות יש?
מאיר כהן: והאם המדשאות האלה מוצללות – איך לכם מושג.
מאיר כהן: ואם אנחנו לא נטפל בזה - - -
<סיגל מורן: אני ראש המועצה אזורית בני-שמעון.
<סיגל מורן: קריית המודיעין נמצאת כ-90% ממנה בתחום התכנון שלנו.
<סיגל מורן: רק בשביל לסבר את האוזן, ויש לי הרבה דברים טובים להגיד על העבודה של המינהלת.
<סיגל מורן: אבל אני רוצה להגיד למשרד התחבורה.
<סיגל מורן: ביום ראשון הזה, הגיעה התכנית בפעם הראשונה, התכנית של המחלף של קריית המודיעין על כביש 60 לדיון בוועדה המקומית.
<סיגל מורן: המחלף הוא תנאי בתב"ע לפתיחת קריית המודיעין.
<סיגל מורן: כל אחד שיודע טיפה לעשות חשבון, מבין שב-2023 לא תהיה פתיחה של קריית המודיעין.
<סיגל מורן: יש עוד מחלפון על כביש 31.
<סיגל מורן: היינו בדיון, אמרנו למשרד התחבורה, תראו, בואו קחו את זה כחלופה כי זו תכנית שמאושרת תבע"י, בואו תקדמו אותה כדי שיהיה לכם אלטרנטיבה גם לשלב האכלוס הזמני.
<סיגל מורן: נכון להיום, כפי שאני מבינה, ואני לא רואה את כל התמונה כי יש את הדברים שהצבא מנהל, אבל לפחות בזווית המבט שלי קריית המודיעין לא תיפתח ב-2023, בעיקר בגלל הבעיה התחבורתית, התחבורתית, אני מדברת עכשיו על המחלף.
איל בן ראובן: איך את קוראת למחלף הזה צומת שוקת?
<סיגל מורן: לא, זה מחלף של קריית המודיעין על כביש 60.
<סיגל מורן: התנאי הוא תנאי בתב"ע לפתיחת קריית המודיעין.
<סיגל מורן: אני אומרת, ולא רוצה להרחיב יותר מדיי, אבל יש גם איזשהו פתרון ביניים שאפשר בעבודה משותפת לייצר, מכיוון שזה מחלף אדיר שייקח המון זמן, אפשר לייצר גם איזשהו פתרון זמני.
איל בן ראובן: אתם משרד התחבורה, אתה יכול לתת תשובה לעניין הזה?
<סיגל מורן: רק עוד מלה, אז אולי תתייחס גם לזה.
<סיגל מורן: כביש 60, מאז שפתחו את כביש 6 עד צומת שוקת, כביש 60 ממיתר לבאר שבע, אם חיים פתח ואמר בנגב אין פקקים, סיוט שאלוקים ישמור כל בוקר.
<סיגל מורן: לוקח מצומת שוקת לבאר שבע היום להגיע שעה בבוקר, שזה בזמן נסיעה רגיל 10 דקות.
<סיגל מורן: ביום שאם תפתח קריית המודיעין מבלי שיהיה את ההמשך של כביש 6 שאמור להגיע עד קריית המודיעין, ומבלי שיטופלו כל המרכיבים שיש שם בדרך, אז לפני הדברים החשובים שמאיר מדבר עליהם של תרבות, אחד היתרונות היחסיים הכי גדולים שיש לנו בנגב אנחנו מפסידים, כי אנשים לא ירצו לחיות במקום שבו הם מעתיקים את הפקקים שיש בתל אביב אליו.
<סיגל מורן: היום המצב הוא בלתי נסבל, נושא התחבורתי הופך להיות צוואר בקבוק במה שקשור למעבר צה"ל דרומה.
טלי פלוסקוב: לפני שמשרד התחבורה משיב, אני רק רוצה להוסיף לכם עוד שאלה, מה קורה בצומת שוקת?
טלי פלוסקוב: כי בצומת שוקת גם כן יש בעיה מאוד גדולה, ולא רואים שום דבר.
איל בן ראובן: משרד התחבורה.
<מיטל הומינר: אני מנהלת תחום תקציבי פיתוח.
<מיטל הומינר: מחלף היבטים תוקצב בהחלטת ממשלה דרום, תוקצב ל-20 מיליון שקל שכאשר החמישה מיליון שקל האחרונים אמורים לעבור למשרד התחבורה בשנת 2017, זאת אומרת, השנה קיבלנו את החמישה מיליון שקל האחרונים.
<מיטל הומינר: הפרויקט כן מקודם בחברת נתיבי ישראל.
<מיטל הומינר: יש לנו מהיום עד הפתיחה, עד האכלוס שש שנים קדימה.
<מיטל הומינר: אנחנו מניחים שתכנון סטטוטורי הסתיים תוך כשנתיים, תכנון מפורט עוד כשנה, וביצוע עוד כשנתיים, כך שאנחנו נתכנס בשנת 2022 שנה לפני האכלוס.
<מיטל הומינר: אני לא רואה סיבה שזה מה שיעכב את האכלוס כי המחלף יהיה מוכן לפני.
<מיטל הומינר: כניסה משנית לקריית המודיעין, זה סוכם במסמך ההבנות בינינו לבין משרד הביטחון לבין משרד האוצר.
<מיטל הומינר: עדיין לא סוכם סופית בדיוק המתווה, יש ישיבה בשבוע הבא בנושא להבין בדיוק איפה המתווה עובר ומה אנחנו סוגרים את זה תקציבית.
<מיטל הומינר: העדפה בציר 60.
<מיטל הומינר: הפרויקט נמצא אצלנו במלאי התכנוני לאחר ההחלטה שזו הדרך שאנחנו מקדמים.
<מיטל הומינר: היו המון דיונים בינינו לבין משרד הביטחון על מה נכון ואיך נכון לקדם.
<מיטל הומינר: כן חשוב לי להדגיש, וזה הודגש שוב ושוב.
איל בן ראובן: המושג מלאי תכנוני, אני מניח שזה קצת קונקרטי.
<מיטל הומינר: התכנון של המטען אמור להסתיים בשנתיים, שלוש הקרובות של ציר המטען.
<עמיחי לוי: אם נפרוט את זה לשלבים, בעצם השלב הראשון מדובר בין צומת שוקת לבאר-שבע על נתיב העדפה לתחבורה ציבורית שאמור להתכנס ל-2023.
<עמיחי לוי: בטווח הרחוק יותר שלוחה של הרכבת קלה מבאר-שבע לקריית המודיעין.
איל בן ראובן: זה רק לא כל כך נותן מענה לעניין של אנשים שרוצים לנסוע.
<עמיחי לוי: העדפה לתחבורה ציבורית בהחלט נותן מענה למי שרוצה לנסוע.
<עמיחי לוי: מרבית המשרתים זה אנשים שמשתמשים בתחבורה ציבורית, היא תהיה תדירות מאוד טובה משכונות באר-שבע לקריית המודיעין.
<עמיחי לוי: נתיב העדפה אמור להיות בשני הכיוונים, זאת אומרת, גם מי שמגיע בתחבורה ציבורית אל באר-שבע בבוקר ייהנה ממנו.
<סיגל מורן: זה פתרון יפה אבל חלקי מאוד.
<מיטל הומינר: זיקה לעיר באר-שבע.
<מיטל הומינר: בישיבה עם נשיא המדינה, הוחלט על פיתוח קו רכבת קלה בין באר-שבע לקריית המודיעין.
<מיטל הומינר: הסיבה שזה הוחלט ולא הוחלט על עוד רכבת כבדה וכו', אני כבר אתן לזה התייחסות, אבל רכבת קלה הוחלט כדי לא לגרום ליממות כל כך גבוהה מהמרכז לבאר-שבע, זה פשוט בלתי אפשרי, ואנחנו צריכים לעשות את עיקר היממות מבאר-שבע אל קריית המודיעין, זה הפתרון שאנחנו הצענו.
איל בן ראובן: לוח זמנים לדבר הזה.
<מיטל הומינר: ההחלטה התקבלה אצל הנשיא לפני חודש.
<מיטל הומינר: אנחנו עכשיו מפתחים ביחד עם עיריית באר-שבע בתכנית אב שיתחילו לתכנן, זה משהו שגובש לפני כשבוע.
<מיטל הומינר: אני רוצה לתת התייחסות לגבי המסילה המזרחית והמסילה הרביעית באלון.
<מיטל הומינר: כרגע, כיום, יש לנו בעיה עם הקיבולת באיילון.
<מיטל הומינר: אין פה פתרון קסם – להעביר את החיילים יום יום מאזור המרכז, לאזור הדרום, הבהרנו, דרך הרכבת יהיה בלתי אפשרי.
<מיטל הומינר: גם כשאנחנו נוסיף את המסילה המזרחית שתתכנס לשנת 2025, 2026, עדיין זה לא מה שייתן את הפתרון, אי אפשר לחיות על יממות של שעתיים וחצי שעות נסיעה לכיוון, זה בלתי אפשרי להגיע מחיפה או להגיע מאזור המרכז.
<מיטל הומינר: מסילה מזרחית גם לא עוברת בערים היא מזרחית למסילה הקיימת, היא לא עוברת בערים הגדולות, כך שזה גם לא ייתן את כל המענה.
<מיטל הומינר: מסילה רביעית באיילון תיתן מענה מאוד חלקי, עיקר הפתרון גם יש לנו את המסילה לירושלים שצריכה להגיע לאיילון וכו'.
<מיטל הומינר: המערך התפעולי של המסילות לא מאפשר לנו לעשות רכבות ייעודיות לחיילים מאזור המרכז לאזור הדרום.
<מיטל הומינר: זה הובהר בישיבות הלוך ושוב, אין לנו כבר מה להוסיף, זה פשוט לא משהו אפשרי להוסיף רכבות ייעודיות לחיילים מאזור המרכז לאזור הדרום.
איל בן ראובן: טוב, תודה רבה.
<מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חלקם יצאו, תושבי הנגב, טלי שלנו.
<מיכאל ביטון: הדיון הזה נסוב על עליית הבסיסים, הקמתם וההתארגנות והמשמעות שלהם לקהילות, אבל הוא מתקיים ביום הנגב.
<מיכאל ביטון: אתה יודע, לא עשו פה יום השרון, או יום שפלה, או יום ערי יהודה.
<מיכאל ביטון: אז יום הנגב זה טוב או רע?
<מיכאל ביטון: זה כנראה גם טוב וגם רע.
<מיכאל ביטון: זה טוב – כי יושבים פה אוהבי הנגב.
איל בן ראובן: זה טוב, אתה יודע למה?
איל בן ראובן: כי כאשר עושים היום את יום הנגב, אני מוכרח להגיד, אני אגיד את זה גם בסיכום, אבל אני שומע פה הרבה טוב.
איל בן ראובן: היה לא מזמן פה יום הצפון, הוא היה יום עצוב.
<מיכאל ביטון: כן.
<מיכאל ביטון: אני גם לזה רוצה להתייחס, כי גם עושים פה הפרד ומשול גרוע, גם לזה אני אגיד מילה.
<מיכאל ביטון: אבל יום הנגב זה יום טוב, כי יש פה את אוהבי הנגב, המנהיגים של הנגב, מועצת הנגב.
<מיכאל ביטון: סיגל שיחד איתי הקימה את מועצת הנגב עם ראשי רשויות, עם הגופים הגדולים בנגב, עמותות, יוהן אטלן, מנכ"ל מועצת הנגב.
<מיכאל ביטון: חברי כנסת פה, חבל שרק כאלה שגרים בנגב, חוץ ממך, ראוי היה שיהיו פה כאלה שלא גרים בנגב כיעד לאומי.
<מיכאל ביטון: זה רע – כי לא הכול נעשה כראוי בנגב.
<מיכאל ביטון: אם בנגב עדיין מתים כמה שנים לפני תושבי תל אביב, זה רע.
<מיכאל ביטון: אם יש מונופול של בית-חולים, ופה כתוב בהחלטת ממשלה שיקום בית חולים חדש בנגב, זאת החלטה שלא יושמה.
<מיכאל ביטון: איך אנחנו יודעים שהיא לא יושמה?
<מיכאל ביטון: כי המרכז להעצמת האזרח עם מועצת הנגב עושה בקרה לראשונה להחלטות שקשורות לנגב, ובית חולים חדש לא מתקדם.
<מיכאל ביטון: בלי בריאות אף אחד לא יגור פה בנגב, אנשים מתים מוקדם מדיי בנגב, חיים טובים אבל קצרים.
<מיכאל ביטון: אנחנו רוצים חיים ארוכים וטובים בנגב – זה ככה לפתיח.
<מיכאל ביטון: לגבי מבט חיובי על המציאות.
<מיכאל ביטון: מינהלת מעבר צה"ל דרומה שותפה שלנו ויש הישגים.
<מיכאל ביטון: אני הייתי המורד הכי גדול של עליית בסיסי צה"ל לנגב.
<מיכאל ביטון: אמרתי, בסיס לא יעשה כלום.
<מיכאל ביטון: צאלים קיים – 8,000 חיילים 30 שנה - היית מפקד צאלים לדעתי פעם.
איל בן ראובן: לא הייתי, אבל ביליתי שם הרבה מאוד.
<מיכאל ביטון: אף אחד לא הגיע לגור בקיבוץ צאלים בגלל שיש 8,000 חיילים לידו והייתה הקשבה.
<מיכאל ביטון: הגיעו החלטות ממשלה על המרכיב האזרחי בעליית בסיסי צה"ל לנגב, ועם ההחלטות האלה אנחנו בונים את הבתים לאנשי קבע ועושים חינוך.
<מיכאל ביטון: חלק מההחלטות האלה בסיכון.
<מיכאל ביטון: ב-546 יש תכנית למצוינות חינוכית לנוער.
<מיכאל ביטון: בנינו פלטפורמה, עושים רובוטיקה, עושים מחשבים, הכסף נגמר ב-2017, בשלוש שנים רוצים לעשות מהפכה חינוכית.
<מיכאל ביטון: אם יש לכם משימה, זה לעשות בקרת אמת לא בידי הוועד על התקלות, עכשיו.
<מיכאל ביטון: לשאול את השאלות למה מפסיקים לתקצב תכניות חינוכיות למצוינות בנגב.
איל בן ראובן: מי זה מפסיק לתקצב?
<מיכאל ביטון: נגב גליל, משרד החינוך.
טלי פלוסקוב: זו החלטת ממשלה.
<מיכאל ביטון: צריך לקבל תשובות.
<מיכאל ביטון: שאלה שנייה שצריך לשאול, למה אין בית חולים?
<מיכאל ביטון: שאלה שלישית, למה התחבורה מדדה?
<מיכאל ביטון: יש החלטה 224 כביש לירוחם, לא דיברתם עליו – תאורה והרחבת שוליים.
<מיכאל ביטון: כביש 204 – דימונה ירוחם, ראיתם 300 עובדים מדימונה נוסעים כל יום לעיר הבה"דים סכנת חיים, משפחות שלמות נהרגו ב-204.
<מיכאל ביטון: תאורה והרחבה – 204, 224, יחזק את העתיד של היישובים האלה.
<מיכאל ביטון: מחלף להבים – לא דיברת עליו, פקק אחד גדול מגיע.
<מיכאל ביטון: הגיע הזמן, כי אפשר להיכנס, אי אפשר לצאת.
<מיכאל ביטון: דבר אחרון – תעסוקה.
<מיכאל ביטון: עידן הנגב, זה מהפכה.
<מיכאל ביטון: הבסיסים הם מעסיקים גדולים, ראיתם כבר 600 עובדים אזרחיים בבסיסים, אבל נגב מזרחי עדיין באבטלה שהיא כמעט פי שתיים מהממוצע במשק.
<מיכאל ביטון: אלי כהן, שר הכלכלה, היה אצלי, הם רוצים, עכשיו צריך להביא תוצאות.
<מיכאל ביטון: משפט לסיום.
<מיכאל ביטון: אנחנו, אלה שאוהבים את הנגב, לא מחכים שאיזה קצין יעשה לנו חיים טובים, או איזו משפחת אנשי קבע שתגיע לירוחם או לבני שמעון פתאום תהיה מהפכה.
<מיכאל ביטון: ערינו ויישובנו צריכים להיות טובים ונפלאים למי שגר בהם.
<מיכאל ביטון: אם טוב למי שגר ביישוב אז הוא לא עוזב, ואם הוא לא עוזב, הוא מספר את זה לחבר שלו.
<מיכאל ביטון: אם הוא מספר את זה לחבר שלו, איש קבע הססן בא לירוחם, אומר, מה יש לכם להציע?
<מיכאל ביטון: אומר שמעתי ירוחם בחדשות לא משהו, אני בא אני רואה מעון, גן, בית-ספר, רובוטיקה, מתנ"ס, המתנ"ס פתוח, יש דשא נקי, יש מצב שאני בא לירוחם.
<מיכאל ביטון: באים 10 משפחות, באים 30.
<מיכאל ביטון: ערי הנגב צריכים להיות טובים למי שחי בהם.
<מיכאל ביטון: שיהיו טובים למי חי בהם בהיבטים של – חינוך, איכות חיים, תעסוקה, חינוך בלתי פורמלי, יציבות, יבואו אחרים.
<מיכאל ביטון: אז השפה שלכם היא לא צריכה להיות שפה – בוא נביא כמה קצינים לירוחם או לדימונה.
<מיכאל ביטון: בוא נעשה מהפכה חברתית בדימונה וירוחם, האיכות חיים תהיה גבוהה, אנשים ירצו לגור שם.
<מיכאל ביטון: תודה רבה.
איל בן ראובן: אני רוצה תשובה.
איל בן ראובן: הסיפור הזה של התקציב החינוכי הזה, איפה זה חונה?
איל בן ראובן: משרד החינוך, מי פה נציג?
איל בן ראובן: יש לך תשובות לעניין הזה על התקציב שנגמר לצורך העניין עכשיו לאן זה הולך?
איל בן ראובן: איציק אתה יודע משהו לגבי הדברים האלה?
<איציק כהן: החלטה 546 כמו שנאמר פה אמורה להסתיים בסוף השנה.
<איציק כהן: השאיפה עכשיו להאריך אותה.
איל בן ראובן: שאיפה – אתה יודע.
טלי פלוסקוב: 546 זו החלטה שבעצם היה שם תקצוב פר משרדי ממשלה, כל משרד כמה כסף, באיזה שנים הולך להשקיע לפרויקטים שקשורים לחיזוק היישובים.
טלי פלוסקוב: ערי המטרה – זאת אומרת, היישובים שאיכות החיים שלהם יכולה להשפיע על הצלחת הפרויקט.
טלי פלוסקוב: ב-2017, זה נגמר, כי זה היה מ-2012 – 2017, ארבע שנים, חמש שנים אני לא זוכרת בדיוק.
טלי פלוסקוב: כרגע אנחנו צריכים בדיוק למלא את הקופה מה שנקרא, כי הפרויקטים האלה אסור שייעצרו, כי סוף סוף בנינו משהו איכותי וחבל אם זה ייפסק.
איל בן ראובן: משרד החינוך, בבקשה, תשובה לגבי הדברים.
<שני ברזי: חברת הכנסת ענתה.
<שני ברזי: זה באמת נמצא בשלבים שאנחנו יושבים עכשיו על תקציב ההמשך לראות למה זה יהיה צבוע, כי בהחלטת הממשלה היה לנו ארבע משימות לבצע במשרד החינוך, הם בוצעו אובר.