GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורנה ורקוביצקי: מדדי חוץ שחברות יפעלו ויתנו את השירות האיכותי ביותר שאנחנו חושבים שהזקן ראוי לקבל בביתו.
<אורנה ורקוביצקי: המכרז הקודם היה ב-2010 בלבד, לפני כן לא היה מכרז.
<אורנה ורקוביצקי: עשינו הרבה מאוד צעדים בשנים האחרונות כדי לשפר את המצב.
<אורנה ורקוביצקי: גם לאור מה שהדוח העלה, יש בהחלט ליקויים שצריך ודחוף לתקן אותם, והמכרז החדש אמור לתת חלק מהמענים בנתונים האלה.
קארין אלהרר: חוץ מהמדדים של חברות הסיעוד, מה יטפל המכרז?
<אורנה ורקוביצקי: גם בהכשרה של המטפלות, זה כולל את זה גם.
מירב בן ארי: הפיקוח.
<אורנה ורקוביצקי: צריך להישען גם על שביעות רצון של המשפחות.
קארין אלהרר: יהיה הכשרה חובה לכל מטפלת?
<אורנה ורקוביצקי: זה מה שאנחנו רוצים להכניס למכרז.
מירב בן ארי: מה עם הפיקוח?
מירב בן ארי: איך אנחנו מפקחים על העבודה שלהם?
אברהם נגוסה: הדוח הזה כמו דוחות אחרים, שלא נקבור אותו בתירוץ של אין תקציבים.
אברהם נגוסה: הדוח מצביע על נתונים של בעיות של התנהלות - זה כשל בהתנהלות.
אברהם נגוסה: לכן 40% שלא מנצלים את הזכות לבעיה של תקציב.
אברהם נגוסה: 20% של נפגעים זה בעיה של תקציב - זה פשוט שתמיד באם עם תרוץ של תקציב.
<אורנה ורקוביצקי: כפי שאמרתי, חלק מהבעיות לא תיפתרנה דרך מכרז.
<אורנה ורקוביצקי: ישנם עוד דברים.
<אורנה ורקוביצקי: הנושא הזה של ניצול לרעה שהמטפלות משחקות - במרכאות בשעות שמוקצות להן.
<אליהו כהן: כי אין להם שכר הולם.
<אורנה ורקוביצקי: סיימנו עכשיו פיילוט, ואנחנו עכשיו לקראת הטמעה של רחבה של כל הנושא הזה בכל הארץ של חובת רישום נוכחות בצורה אחרת.
<אורנה ורקוביצקי: לא לאלץ את הקשיש לחתום בצורה עיוורת על מה שהיא מגישה לו.
<אורנה ורקוביצקי: היא תצטרך לדווח באמצעות רישום טלפוני כשהיא נכנסת לבית הקשיש.
מאיר כהן: זה הוחלט ב-2014.
מאיר כהן: הוחלט, אני הייתי שר הפנים, החלטתי שמתקשרים למוקד, מה קרה?
מאיר כהן: למה הפסקתם?
מאיר כהן: לוקח ארבע שנים להטמיע את זה?
<אורנה ורקוביצקי: כן.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו עכשיו בפני הרחבה ארצית של כל הסיפור הזה.
<אורנה ורקוביצקי: כל הנושא הזה של המשחקים עם הרישום ועם הנוכחות והשעות שהן פחות להקשות לכל קשיש.
מירב בן ארי: תעשי אפליקציה – היא לוחצת כשהיא נכנסת ולוחצת כשיוצאת, זה כל כך מתקדם היום.
איציק שמולי: הרי ברור שהרמאות הזאת נובעת מזה שהעובדת - - -
<אורנה ורקוביצקי: אני אמרתי שזה בנוסף, זה לא יפתור את כל הבעיה.
<אורנה ורקוביצקי: ברור שצריך פיקוח, ברור שצריך בקרה.
<אורנה ורקוביצקי: זה בא כמעטפת נוספת, זה לא פתרון הבלעדי כדי למנוע.
איציק שמולי: אבל את מציגה את זה פה כאילו זה גולת הכותרת.
איציק שמולי: ברור שהרמאות הזאת קורית בגלל כמו שנאמר פה – שכר שהוא לא הולם.
איציק שמולי: שנית, בגלל מצוקה של הקשישים – הם באים ואומרים, תשמע, אני חייב שתהיה פה.
איציק שמולי: כמו שהם אמרו, אסור להם בשום פנים ואופן להסכים לזה שהעובד יעזוב ויהי מה.
איציק שמולי: חוסר הסימטריה הזה שמצד אחד יש קשיש – את יודעת מה, את זוכרת את המקרה של אותה קשישה סיעודית שקשרו אותה לגדר לפני שנה?
איציק שמולי: את יודעת שהמשפחה התעקשה על זה שהעובד הזר לא יעזוב את המשפחה.
איציק שמולי: תחשבי באיזה מצב הם נמצאים.
איציק שמולי: אז את חושבת שבגלל שעכשיו לא יהיה רישום על נייר, יהיה רישום בטלפון זה ימנע את התופעה הזאת?
<אורנה ורקוביצקי: אני ממש לא אמרתי את זה.
<אורנה ורקוביצקי: אני אמרתי שזה חלק ממעטפת שצריך לקדם ולבצע בקרות.
איציק שמולי: זה והמכרז שאף אחד לא יודע מה יש בו.
<אורנה ורקוביצקי: דיברנו על המכרז, דיברנו על רישום נוכחות.
<אורנה ורקוביצקי: אני מדברת כרגע על בקרות.
<אורנה ורקוביצקי: חייבים לבנות מערך מחדש של הבקרות על מנת לוודא שהטיפול בבית הקשיש אכן ניתן לו כפי שאנחנו רוצים שיינתן לו.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו בינתיים יש לנו מערכת של מתנדבים בביטוח הלאומי.
איציק שמולי: בינתיים הורדתם את הביקורות של הרשויות המקומיות, זה בינתיים.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו לא היינו אמורים לעשות את הבקרות, לא ניכנס לזה.
<אורנה ורקוביצקי: צריך לעשות בקרות.
קארין אלהרר: זה סביר שמתנדבים יעשו את עבודת הפיקוח?
<אורנה ורקוביצקי: כן, הם עושים את זה.
<אורנה ורקוביצקי: לא כפתרון לטווח ארוך, אבל כפתרון ביניים.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו חושבים שצריך להקים מערך של בקרות איכותי על ידי אנשי המקצוע.
<אורנה ורקוביצקי: אבל בינתיים יש לנו אלפי מתנדבים בכל הארץ.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו במצב שמשרד הרווחה והרשויות המקומיות טענו שאין להן את המשאבים המתאימים לבצע את הבקרות.
<אורנה ורקוביצקי: לכן, בשלב הביניים, אנחנו לוקחים את האחריות על עצמנו, ואנחנו מנצלים את המשאבים שקיימים כרגע אצלנו במידי.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו נבנה מערך של בקרות מסודר.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו עובדים על המכרז, נעבוד על הבקרות במקביל.
<אורנה ורקוביצקי: תהיה ועדה שאמורה לגבש תכנית כוללת שהיא לא רק חוק הסיעוד.
<אורנה ורקוביצקי: אתם דיברתם פה על מרכזי יום.
<אורנה ורקוביצקי: דיברתם פה על תעריפים.
<אורנה ורקוביצקי: דיברתם פה על סיוע למשפחות – כל הדברים האלה הם צודקים, אבל לא הכול דרך חוק סיעוד.
קארין אלהרר: גברתי, כל הדיון הזה בינינו התחיל בכלל עם נציג האוצר שדיברנו על המכרז.
קארין אלהרר: אני, בסך הכול רציתי לוודא שמכרז שאתם יושבים עליו כבר מ-2016, רשום לי מאוגוסט 2016, היה אמור לצאת המכרז הזה.
קארין אלהרר: מאז ועד היום לא יצא מכרז לעשות רק חלק מהעניין.
קארין אלהרר: את בעצמך אומרת שהמכרז לא אמור לתת מענה לכל.
קארין אלהרר: אז אני אומרת אם אפילו לא התחלנו בעניין הזה מתי ניתן מענה מלא?
קארין אלהרר: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.
מאיר כהן: דבר קשור בדבר, גברתי.
מאיר כהן: אני מראש אמרתי, חבל שהמנכ"ל או ממלא מקומו לא נמצא כאן, כי יש באמת כמה תובנות להגיד מניסיון של חלק מהנוכחים שיושבים כאן.
מאיר כהן: הנושא של הפיקוח זה תפקידם של העו"סים.
מאיר כהן: העו"סים שעובדים ברשויות ואחראים על הקשישים זה תפקידם.
מאיר כהן: אלא מהי, ולמה אני הגשתי את החוק שבא ואומר שעובדים סוציאליים לא יטפלו ביותר מ-60 תיקים או 50 תיקים, ולצערי הגדול, המתנגדים הראשונים היה שר הרווחה וצוותו.
מאיר כהן: אני ראיתי את זה בעיניים – כשבאים לעובדת שהיא עו"סית ברשות, והיא אומרת שיש תחתה 400 קשישים שהיא אמורה לבקר, זה לא יהיה לעולם, כי היא לא תוכל לעשות את זה.
מאיר כהן: גם אם היא תבוא ותסמןV זה לא ביקורת.
מאיר כהן: לכן כשאנחנו באנו והצענו קואליציה ואופוזיציה היו חתומים על החוק הזה, כי זה תיקון באמת אמתי שפותר את הבעיה, שנותנת כלים לפיקוח, הייתה התנגדות, לא ברור לי למה הייתה ההתנגדות הזאת.
מאיר כהן: ב-2013 התחלנו – הדבר הכי פשוט, כאשר נכנסת עובדת לבית של קשיש, היא מתקשרת למוקד, גם מהפלאפון שלה או מפלאפון קווי.
מאיר כהן: לצערי, אני שומע עכשיו את אחד הדברים האיומים והנוראים שאני חייב להגיד שכל פעם הפתיעה אותי מחדש - הסיפור של ההטמעה.
מאיר כהן: מוסד הביטוח הלאומי, הטמעת שינוי שם לוקח לפעמים עשור, לכן היה חשוב שיהיה כאן
מאיר כהן: המנכ"ל להגיד לו, שאי אפשר שכל פעם שאנשים בביטוח הלאומי, ואני מכבד אותם, אבל כשאומרים להם לפתוח עוד חלון אז הם קוראים לזה הטמעה וזה לוקח חמש שנים.
מאיר כהן: לכן הדוח של פרופ' בן-יהודה היה צריך להיות - התקבלה החלטה בהנהלת משרד הרווחה שהדוח הזה הופך להיות לכלי.
מאיר כהן: לצערי הגדול, עד היום עדיין ממשיכים להגיע לבתים, ואני שומע את שמולי מדבר, ואני שומע את השר מדבר, ואני אומר לעצמי, אלוקים, אם רק הייתם יודעים שכבר התקבלה החלטה כזו, שכאשר נכנסים מסתכלים ולא מתחילים לבדוק אותה ואומרים לה, תסגרי את הרוכסן, או תפתחי את הרוכסן.
מאיר כהן: אבל מה, שוב אנחנו שומעים את הסיפור של ההטמעה - אפשר לחשוב?
מאיר כהן: מטמיעים את מה?
מאיר כהן: יש חוקים ברורים, לא צריך שום מכרז.
מאיר כהן: אני אומר לך פה גברתי, לא צריך שום מכרז.
מאיר כהן: המכרז הקיים ב-2010 צריך לוודא שכל סעיפיו מבצעים אותם.
מאיר כהן: אבל מה קורה?
מאיר כהן: כל אחד חושב שהוא ממציא את הגלגל.
מאיר כהן: כל שר מגיע וחושב שהוא צריך לכתוב איזה מכרז?
מאיר כהן: צריך לקחת את הדברים ולדאוג שיהיה פיקוח.
מאיר כהן: צריך לקחת את הדברים ולקחת עליהם אחריות.
מאיר כהן: אבל כאשר לא רוצים לקחת אחריות, אז עושים עוד מכרז - מכרז למה?
מאיר כהן: מה ייתן המכרז הזה?
מאיר כהן: ויכוחים של שנה ביניכם לבין אגף התקציבים.
מאיר כהן: ואני אומר לך, הסיפור הזה, הדוח הזה, הוא לא סיפור של כסף, הוא סיפור של אחריות.
<אסא בן יוסף: אני עובדת סוציאלית, מנהלת את תחום הרווחה במרכז השלטון המקומי.
<אסא בן יוסף: אני רוצה להגיב רק לעניין הפיקוח.
<אסא בן יוסף: אני חושבת שזה נורא חשוב להבין.
<אסא בן יוסף: אנחנו הגענו למצב שהייתה איזושהי ציפייה שהעובדים הסוציאליים ברשויות המקומיות יעשו את הפיקוח, והשאלה היא איזה סוג של פיקוח.
<אסא בן יוסף: עובדים סוציאליים לא אמורים לעשות לא את הפיקוח הרפואי כן או לא מקבל טיפול, בוודאי לא את הפיקוח ואת הבקרה.
<אסא בן יוסף: האם שעות הן אכן אלה השעות שניתנות?
<אסא בן יוסף: עובד הסוציאלי צריך לעשות את אותו פיקוח שקשור לתחום העיסוק ולכישורים וליכולות שלו.
<אסא בן יוסף: לכן, אם מצפים שאת הפיקוח על מה שמדובר כאן בגדול על חוק הסיעוד יעשו העובדים הסוציאליים, אנחנו נחזור לאותה נקודה שהיינו בה שהיום בשעה טובה ומוצלחת השתחררנו מהפיקוח הזה.
מירב בן ארי: יש חברות השמה הן צריכות לדאוג - - - זה לא קשור - העובד הסוציאלי הוא צריך להתעסק במהות.
קארין אלהרר: חברת השמה פרטית, תגידי כמה פעמים בשנה - - -
מירב בן ארי: אבל זה מה - - -
קארין אלהרר: אבל מירב, כמה פעמים בשנה את חושבת שהם באים?
מירב בן ארי: העובד הסוציאלי ברשות המקומית הוא צריך לטפל בקשיש, בזכויות שלו.
מירב בן ארי: זה המכרז שיצא, אין בעיה, אז תבטל את הגופים הפרטיים - - - ושהם יעשו את זה.
מירב בן ארי: זה התפקיד שלהם, זה לא נכון.
יעל גרמן: שאלת וגם אנחנו שאלנו ולא קיבלנו תשובה.
יעל גרמן: זאת אומרת, אנחנו מבינים שיש רצון טוב, אבל אנחנו גם מבינים שאין תקציב לכך שכל המטפלות - - -
קארין אלהרר: לא תקציב.
יעל גרמן: ממה שאני הבנתי, שכרגע, במכרז שיוצא, בעזרת השם, שייצא בעוד שלושה חודשים או ארבעה חודשים, אם ייצא, לא יהיה שם פתרון לנושא של ההכשרות, אין פתרון לנושא של ההכשרות.
יעל גרמן: אם אנחנו כבר יושבים כאן סביב השולחן כולם, אני חושבת שמישהו צריך לתת לנו תשובה שכן יהיה פתרון להכשרות, ואם זה עולה כסף, שמישהו יאמר כמה זה עולה כסף, בבקשה למצוא את התקציב.
קארין אלהרר: נציג האוצר, אפשר לקבל תשובה?
<אלי קהן: אני נציג חשב כללי, לא אגף תקציבים.
קארין אלהרר: אבל עדיין אוצר.
קארין אלהרר: אז מה אתה אומר?
קארין אלהרר: יהיה מענה הולם לנושא של ההכשרות?
<אלי קהן: נושא של ההכשרות בעצם עובר מהחברות למשרד העבודה, זה היה הרציונל.
קארין אלהרר: מי במשרד העבודה?
<אלי קהן: מי שעושה את ההכשרה זה בעצם לא יהיה החברות כמו שהיה עד היום, כי באמת לא ידענו מה טיב ההכשרה שהם מקבלים.
מירב בן ארי: יעבור במכרז החדש?
קארין אלהרר: רגע, מירב.
קארין אלהרר: אני רוצה שמישהו יעשה לי את "הסכמה".
קארין אלהרר: היום קיבלתי היתר למטפל סיעודי.
קארין אלהרר: תעשו לי תרשים זרימה מי נותן לי את ההודעה הזאת ביטוח לאומי?
קארין אלהרר: לא, כן, מה?
קארין אלהרר: מי נותן הודעה על שעות סיעוד?
<אורנה ורקוביצקי: אישור העסקה זה רשות האוכלוסין.
קארין אלהרר: על מטפל שעות של ביטוח לאומי?
<אורנה ורקוביצקי: אישור העסקה של עובד זר.
קארין אלהרר: מי לוחץ את ידי ואומר לי, המטפל או המטפלת עברו הכשרה.
קארין אלהרר: מי אמור לתת לי את ההודעה הזאת?
<אורנה ורקוביצקי: חברת הסיעוד.
קארין אלהרר: מי מפקח על חברת הסיעוד?
מירב בן ארי: אתם אמורים לפקח על חברת הסיעוד.
מירב בן ארי: צריך לבוא ולהגיד אנחנו צריכים לפקח על החברות האלה, זה הכול.
מירב בן ארי: אז במכרז החדש זה מה שאמור להיות לא?
קארין אלהרר: מירב, תודה.
קארין אלהרר: על פי המכרז לכשיבוא לעולם, מי יהיה אחראי על חברות הסיעוד בפיקוח?
<אורנה ורקוביצקי: הביטוח הלאומי.
קארין אלהרר: הפיקוח יהיה גם בהכשרה וגם בנושא של שעות.
קארין אלהרר: מתי אמרנו שזה ייצא לפועל?
<אורנה ורקוביצקי: מקווים תוך כמה חודשים ספורים.
מירב בן ארי: תהיה מחלקה נפרדת של עובדים שזה יהיה התפקיד שלהם לפי המכרז החדש.
<אורנה ורקוביצקי: את מכירה את המבנה הארגוני שלנו, ואת יודעת שכל תוספת אנחנו צריכים אישור של הממונה על השכר.
<אורנה ורקוביצקי: זה לא קשור למכרז.
<אורנה ורקוביצקי: אין לי ספק שכדי לעשות את העבודה כמו שצריך בהיקף הבקרה הראוי - - -
קארין אלהרר: אבל אמרת לי שזה יהיה במכרז.
<אורנה ורקוביצקי: נצטרך לתוספת כוח אדם לא קשור למכרז.
קארין אלהרר: סליחה, לפני שנייה, שאלתי שאלה, שאלתי אם יינתן מענה במכרז, ענית לי שכן.
<אורנה ורקוביצקי: על מה?
<אורנה ורקוביצקי: על ההכשרה, בוודאי.
מירב בן ארי: אז אני שאלתי שאלת המשך, האם כדי לעשות את ההכשרה יהיה לך צוות בביטוח הלאומי שיעשה את ההכשרה?
<אורנה ורקוביצקי: לא.
מירב בן ארי: אז איך תעשי את ההכשרה?
קארין אלהרר: לא, הוא מפקח.
<אלי קהן: אני סגן ראש עיריית בת ים, מחזיק תיק האזרחים הוותיקים בבת ים.
<אלי קהן: נמצאת פה איתי מנהלת אגף הרווחה בבת ים בנושא אזרחים ותיקים, ששמה עופרה.
<אלי קהן: אנחנו מובילים פרויקט דרך מרכז שקד בבת ים, ואני יודע שגם בבני-ברק, להכין את המשפחות, ועד שייושמו כל המסקנות וכל הדוח החמור הזה, הייתי מציע שבינתיים יועברו תקציבים בכדי לממש את נושא השיקום, או נושא פיצול הזכויות של אותן משפחות שמטפלות בקשישים.
קארין אלהרר: לא הבנתי, זה פרויקט מקומי שלכם?
<גלית מבורך: יחד עם הביטוח הלאומי - - - ומשרד הרווחה.
<אלי קהן: אני רוצה לברך את גברתי, היושבת ראש, מיד אחרי הדוח החמור של מבקר המדינה, מר שפירא, לקבוע ישיבה דחופה.
<אלי קהן: אני חושב שזעקתם של הגמלאים והקשישים לא נשמעת כמו עם הנכים.
<אלי קהן: הייתי שמח מאוד, זה אני אומר בשמי, שמח מאוד אילו שר הרווחה היה כאן.
<אלי קהן: אני יודע שהוא עושה עבודה נפלאה, אבל בתחום הקשישים עדיין אנחנו רחוקים מלהגיע לסיפוק או לתוצאות שאנחנו מייחלים לו.
<אלי קהן: אני עברתי את החוויה הזאת – נאמר פה על ידי אנשים שעברו את החוויה הזו, על בשרם חשו את הכאב.
<אלי קהן: חמותי, גם אבי וגם אמי וגם חמי, עברתי איתם את כל הייסורים האלה, ואני רוצה לומר, גברתי, חמותי עד יומה סירבה לשקר, היא אמרה שאני יכולה להדליק את הגז, אבל אני לא יכולה לגרוב את הגרב, אז אמרתי לה, אז מה לעשות?
<אלי קהן: להציע לה לשקר?
<אלי קהן: אז היא לא שיקרה, עד יומה האחרון היא לא קיבלה מטפלת.
<אלי קהן: החוקים האלה, הקשוחים הייתי אומר, חייבים להיעלם מהעולם, כי בן-אדם בגיל 83 לא צריך לבוא ולהוכיח עד כמה קשה לו, הגיל מדבר בעד עצמו.
<אלי קהן: אני חושב שהכלל הזה צריך להשתנות.
<אלי קהן: אני מודה לכל חברי הכנסת שכל מלה בסלע, אמרו את דברם, ומודה על הדוח הנפלא שהיה.
<אלי קהן: אני רוצה לסיים, מי ששוכח את העבר - אין לו הווה ואין לו עתיד.
<אלי קהן: אנחנו חייבים היום לצאת בהחלטות, ולא עוד ועדה, ובסיומה אנחנו נפספס את הדוח הטוב והיעיל של המבקרים.
<אלי קהן: אני מאחל לכולנו שביום הקשיש הבינלאומי הזה, נגיע לשנה הבאה והתוצאות יהיו טובות יותר, ולא נישאר עם אותן הבעיות שנשארנו היום.
קארין אלהרר: קראתי את דוח מבקר המדינה, באמת, דוח מאוד מקיף ומאוד מפורט.
קארין אלהרר: על-פי הדוח, בעצם מי שאמור לתת את הפיקוח, כך לפחות בהסכמה עם הביטוח הלאומי, זה העובדים והעובדות הסוציאליים.
קארין אלהרר: עכשיו אני שומעת שזה לא עובד - היה, בסדר.
קארין אלהרר: אני מנסה להבין מה המצב היום.
קארין אלהרר: בעצם הביטוח הלאומי בא ואומר, אני לא עושה כרגע פיקוח.
קארין אלהרר: אני שומעת את הנציגה של השלטון המקומי, שאומרת, גם אנחנו לא עושים פיקוח, אז תעשי לי סדר במחשבה.
קארין אלהרר: בעצם היום אין פיקוח בכלל?
מאיר כהן: המתנדבים, ואסור לקבל את זה בשום פנים ואופן.
קארין אלהרר: לא, מה זה מתנדבים?
<גלית מבורך: אני אנסה לענות.
<גלית מבורך: יש כרגע תקופה בין השמשות.
<גלית מבורך: ה-1 למאי 2017 השלטון המקומי הודיע על הפסקת הבקרות.
<גלית מבורך: אבל השיח סביב הקונפליקט היה מספר רב של חודשים.
קארין אלהרר: כמה זמן מראש ידעתם שהם עומדים להפסיק?
<גלית מבורך: שמונה חודשים.
קארין אלהרר: וכל השמונה חודשים האלה לא הצלחתם למצוא אף אחד שיפקח מלבד מתנדבים.
<אורנה ורקוביצקי: לעניין הפיקוח, לא הסתפקנו רק בפתרון של ביקור של מתנדבים בבתים שממלאים דוח ביקור בית על מצבו של הקשיש.
<אורנה ורקוביצקי: יש לנו הסכם עם קופת חולים כללית שגם הם עושים בקרות למבוטחים של קופת חולים שמקבלים סיעוד.
<אורנה ורקוביצקי: יש לנו כוונה לבדוק הרווחה מול כל קופות החולים, זה יכול להיות המערך המקצועי הכי נכון, כי אז יהיה רצף טיפולי בין מה שבודקים בבית לבין הנזקקות הרפואית שלו במעטפת שהוא צריך לקבל מקופות החולים.
מאיר כהן: זה לא קורה בשטח, תבדקו את עצמכם.
מאיר כהן: תפסיקו עם זה.
קארין אלהרר: נציגת קופת חולים כללית, בבקשה.
קארין אלהרר: כמה אחיות יש ב"כללית" שעושות את הדבר הזה?
<כלנית קיי: אני ראש אגף הסיעוד בקהילה ב"כללית".
<כלנית קיי: אנחנו, על פי הסכם שיש לנו עם הביטוח הלאומי - -
<כלנית קיי: ההסכם נחתם להערכתי בסביבות שנות ה-90, עם חקיקת החוק.
<כלנית קיי: אנחנו בעצם היום מבקרים קרוב ל-40 אלף זכאי חוק סיעוד, שעל פי קריטריונים נקבעו שהעובד המקצועי האחראי שלהם במרפאה שלהם, ואנחנו בעצם במסגרת אותו הסכם מבקרים את המטופלים שלנו.
<כלנית קיי: יש לנו נוהל פנימי של הקופה, שבעצם מחייב שיהיה מפגש לפחות אחת לרבעון.
<כלנית קיי: צריך לזכור שחלק מהאנשים האלה הם לא בהכרח כולם מרותקים למיטה, חלקם מגיעים למרפאה, אז חלק מהבקרה מתבצעת גם במסגרת הביקורים השוטפים של המטופל.
קארין אלהרר: שאתם מזמנים?
<כלנית קיי: גם יזומים וגם במסגרת ביקורי בית.
מאיר כהן: כואב לי הראש, על הדרך - - -
קארין אלהרר: תגידו, זה רציני מה שאומר חבר הכנסת כהן?
איציק שמולי: את באה לקבל אקמול לכאב ראש, אז הם ממלאים על הדרך שבדק אותך מישהו מבחינה סיעודית, ככה עושים גם פעמיים על אותו בן-אדם את אותו הכסף.
<כלנית קיי: אני לא פוליטיקאית, ואני מכבדת את חברי הכנסת נבחרי הציבור.
<כלנית קיי: אני אחות במקצועי, ואני חושבת שכאשר יש מפגש בין מטופל לבין אחות, בין אם זה במרפאה, בין אם זה בביתו של המטופל, ובין אם זה במפגש שהוא אקראי ביוזמת המטופל – לפעמים אנשים מגיעים למרפאה עם המטפלת שלהם.
<כלנית קיי: חשוב גם במפגש הזה לייצר את השיחה, לייצג את הדיאלוג, בשביל לברר עם המטופל אם הוא באמת מרוצה והוא מקבל את מה שהוא מבקש.
<כלנית קיי: אני רוצה להבהיר - הביקור או הבדיקה במרפאה היא לא במקום הביקור בבית.
קארין אלהרר: לכמה אתם מחויבים בבית, כמה פעמים בשנה?
<כלנית קיי: כל רבעון.
קארין אלהרר: בוודאות מגיעה אחות פעם ברבעון לכל לקוח שלכם?
<כלנית קיי: יש לנו את האנשים שהם מופיעים כזכאים שהאחות היא העובד מקצועי אחראי שלהם.
קארין אלהרר: אני שאלתי שאלה מאוד ברורה, אני אשמח לתשובה מאוד ברורה אחר-כך, ואת התוספות אני אשמח לשמוע אחרי.
קארין אלהרר: השאלה הברורה היא האם לכל המבוטחים שלכם שהם הלקוחות מול ביטוח לאומי גם, אתם מתחייבים שהגעתם פעם ברבעון הביתה מאז חתימת ההסכם בשנות ה-90?
<כלנית קיי: זה לא מה שההסכם מחייב, אותם זכאים שהעובד המקצועי אחראי שלהם היא אחות, זה לא כל מבוטחי "כללית" שהם זכאי חוק סיעוד, זה לא אותו דבר.
<כלנית קיי: זאת לא אותה אוכלוסייה.
קארין אלהרר: למה זה נראה לי בעיה?
<כלנית קיי: זה לא בעיה, זה הסכם.
<כלנית קיי: ב"כללית" יש היום מאות אלפי קשישים, חלקם זכאי חוק סיעוד, או חלקם זכאי קצבאות הביטוח הלאומי.
קארין אלהרר: כמה זכאי חוק סיעוד אצלכם?
<כלנית קיי: לא כולם הם באחריות האחות.
<כלנית קיי: יש לנו קרוב ל-40 אלף.
קארין אלהרר: כמה מתוך ה-40 אלף זכו ארבע פעמים בשנה לביקור?
<כלנית קיי: כולם.
<כלנית קיי: אנחנו עושים בקרה מבחינת מערכות המידע שלנו.
יעל גרמן: לפי החלוקה שלכם בארץ, אתם צריכים שיהיו לכם לפחות 80, 82.5 אלף מטופלים זכאים לחוק סיעוד.
<כלנית קיי: אבל לא כולם באחריות העובד - - -
יעל גרמן: אז מה קורה עם השאר?
קארין אלהרר: אתם קיבלתם נתונים והכול מצוין, מה אתם עושים עם הנתונים האלה?
קארין אלהרר: אתם מעבירים אותם לביטוח לאומי?
<כלנית קיי: אנחנו עובדים על פי ההסכם.
<כלנית קיי: ההסכם אומר שאנחנו מחויבים לבצע את הביקורים, הדיווחים מועברים ברמת הוועדות המקומיות.
קארין אלהרר: לאן?
קארין אלהרר: מי זה הועדה המקומית?
<כלנית קיי: עובד סוציאלי, נציג ביטוח לאומי, נציג קופות החולים.
קארין אלהרר: אתם חתומים על הסכם מול ביטוח לאומי.
קארין אלהרר: אתם מעבירים את הנתונים לביטוח הלאומי?
קארין אלהרר: בהחלט כן.
קארין אלהרר: לוועדות, לא לביטוח הלאומי.
<כלנית קיי: בהחלט כן.
קארין אלהרר: אתם מעבירים את כל הנתונים טוב או רע?
קארין אלהרר: או רק את החריג?
<כלנית קיי: אנחנו מעבירים את הדיווחים, על ביצוע ביקורים, ועל התוכן של הביקורים.
<כלנית קיי: יש טופס מובנה.
<כלנית קיי: אני רוצה לדייק בתשובות.
<כלנית קיי: אנחנו עובדים בצורה מסודרת עם טופס מובנה שעל בסיס הטופס הזה מבוצע ביקור בית, והממצאים כפי שמופיעים בטופס מועברים לוועדה המקומית.
קארין אלהרר: As is אתם לא בוררים מה יועבר ומה לא.
<גלית מבורך: בני משפחה מטפלים, אני מסכימה עם הדוח, זה אחד מהנושאים הקריטיים שחייבים לתת להם התייחסות.
קארין אלהרר: מה ההתייחסות שצריכה להיות?
<גלית מבורך: משרד הרווחה בשנה וחצי האחרונות, גיבש תפיסת מדיניות.
<גלית מבורך: הוא לקח על עצמו אחריות לראות את בני המשפחה כאוכלוסיית יעד.
<גלית מבורך: יש לנו תכנית שאני אשמח אם הוועדה תצא בקריאה לאוצר לתקצב אותה, לפתוח בכל רשות יחידה שתיתן מענה לבני המשפחות שהם יבואו ויקבלו ממיצוי זכויות, מתמיכה ומעזרה שהם יידרשו.
<גלית מבורך: תהיה יחידה שזה יהיה המענה שלה, והיא תעזור לבני המשפחה הן בתוך הקהילה והן מול המשרדים.
<גלית מבורך: אנחנו מקווים לצאת בפיילוט בארבע רשויות כי זה התקציב הזעום שנשאר לי כתוספת - - -
מאיר כהן: יש הצעת חוק שמכינים לקריאה שנייה ושלישית, של מרכזי מיצויי זכויות.
מאיר כהן: אנחנו הצענו להכניס לתוך זה את הדבר הזה, ושוב יש התנגדות של המשרד.
מאיר כהן: לא ברור לי, לפעמים יד אחת לא יודעת מה עושה היד השנייה.
קארין אלהרר: תסבירי מה ההבדל?
<גלית מבורך: מרכזי מיצוי שמדבר עליו חבר הכנסת, זה מיועד למשפחות - - -
מירב בן ארי: כן, זה מרכזי מיצוי באופן כללי, זה לא לעניין של בני משפחות.
קארין אלהרר: למה צריך ארבעה מרכזים?
מירב בן ארי: לא משנה, אבל מרכזי המיצוי האלה שהיא מדברת - - -
<גלית מבורך: בואו לא נטעה, אני רוצה לדבר על המהות.
<גלית מבורך: אנחנו באמת מאמינים שצריך לתת לאוכלוסייה הזאת מענה.
<גלית מבורך: כמנהלת השרות, יהיה לי תקציב, אני נכנסת לזה בפריסה ארצית.
<גלית מבורך: שקד שתהיה סגן ראש עיריית בת ים, זה פיילוט ברשות אחת שלמדנו עליה, ואנחנו רוצים להרחיב אותה.
<גלית מבורך: עלות של יחידה שתטפל ב-500 בני משפחה - 250 אלף שקלים, כולל הכשרה.
<גלית מבורך: אני רוצה את זה בפריסה ארצית.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר משהו.
מירב בן ארי: יש עניין שכל פעם שיושב כאן נציג של המשרד ואומר, אם היו נותנים לי יותר כסף, שזה נכון, הייתי עושה ארבע, הייתי עושה עשרים, ואז תגידו לאוצר שיביאו עוד כסף.
מירב בן ארי: אז את יודעת מה, יש גם במשרד הרווחה שבעה מיליארד שקל תקציב, אולי יעשו סדר עדיפויות.
מירב בן ארי: אולי הסתכלו על הכתבה אתמול שבועז עשה אתמול בערוץ 2, ויגידו, אנחנו במצב קטסטרופה, כי הרי יש פה קשישים סיעודיים כבר שנים, פתאום נזכרו שיש להם בני משפחה שצריכים טיפול?
<גלית מבורך: אני לוקחת אחריות על השרות שלי, ועשיתי סדרי עדיפויות בתקציב שלי.
<גלית מבורך: ואת הארבע יחידות, ביטלתי משהו אחר שבשנת 2018 אני אכנס לתכנית הזאת.
<גלית מבורך: אני מחויבת אחר כך להרחיב את זה לעוד 260 רשויות, אין לי למצוא את התקציב.
קארין אלהרר: נכון, את צודקת.
קארין אלהרר: צודקת מאה אחוז.
קארין אלהרר: גברתי, יש לי שאלה.
קארין אלהרר: את בוודאי לא תתנגדי שהשרות שאת רוצה לתת יישב בתוך מרכז קיים.
<גלית מבורך: אני באיגום משאבים, ושימוש בתשתיות קיימות.
קארין אלהרר: הנושא הזה של מיצוי זכויות הוא להרבה מאוד אוכלוסיות.
אברהם נגוסה: אין ויכוח שצריך כסף.
אברהם נגוסה: אין ויכוח שצריך להגדיל את הקצבאות לקשישים.
אברהם נגוסה: אבל אני שוב אומר, הדוח הזה מצביע לא חוסר תקציב, זה מצביע כישלון בהתנהלות שלנו.
אברהם נגוסה: זה העניין של המערכת.
אברהם נגוסה: לכן השאלה שלי – שתי המשפחות ציינו שיש בעיות בעניין עובדים זרים שמגיעים ומיד בורחים, גם ללא הכשרה.
אברהם נגוסה: מי אחראי להסדיר את הבלגאן הזה שצריך להיות מערכת פיקוח שעובד זר מגיע, כפי שהמשפחה ציינה, ואחרי 24 שעות הם מחליפים.
אברהם נגוסה: אני לא קיבלתי תשובה בנושא הזה.
<גלית מבורך: מרכזי היום.
<גלית מבורך: בשנה האחרונה יחד מתממשק עם הערות בדוח יחד עם ביטוח לאומי, הקמנו ועדה בראשותו של פרופ' הלל שמיד, שבחן את מרכזי היום.
<גלית מבורך: הסיכום שלהם ממש הגיע בימים האחרונים לפתחנו.
<גלית מבורך: העיקרים בהם הם אלו.
<גלית מבורך: זה שזקנים צריכים להמיר את שעות הסיעוד שלהם, זה הגורם העיקרי.
<גלית מבורך: אני רוצה לסייג את אי הניצול – במרכזים לתשושים התפוסה היא 85%, במרכזים לתשושי הנפש התפוסה היא 130%.
<גלית מבורך: המלצה נוספת דומה למה שחבר הכנסת איציק שמולי הציע, זה לתת עדיפות לגמלה גבוהה שיהיו במרכזים.
<גלית מבורך: המלצה לפתח את מרכזי היום לתשושי הנפש.
<גלית מבורך: ביטוח לאומי יצא בקול קורא, הגישו 40 רשויות לפתוח מרכזי יום לתשושי נפש חדשים בנוסף על הקיימים, זו המגמה שאנחנו רוצים ללכת אליה, כי אנחנו מבינים שזה צורך שקיים.
<גלית מבורך: כמו כן, יוצא פיילוט של משמרת שנייה.
<גלית מבורך: אני מסכימה שמרכזי היום לא צריכים להיות רגיל בחלק מהיום.
<גלית מבורך: יש מחשבה על פיילוט של משמרת שנייה.
<גלית מבורך: אני חייבת להגיד שמרכזי היום, 165 מרכזי יום עובדים מאוד - - -
מאיר כהן: שאלת הארוחות מוזכרת בדוח?
<גלית מבורך: אני חושבת שצריך לנתק.
<גלית מבורך: אני חושבת שצריך לסבסד את מרכז היום ואת השהות בו בלי קשר לגמלה שלך, ואז לכלול את הכול.
מאיר כהן: אנחנו כמתנו תקציב ענייני ל-53 מיליון שקלים - - - שהמועדונים האלה מתפקדים - - -
<שמואל סמי קידר: אתה הקמת מועדוני מופ"ת, לא מרכזי יום, זה שני דברים אחרים.
<גלית מבורך: מרכזי היום עושים עבודה מאוד יפה, גם העובדים הסוציאליים ברשויות שאחראים על חוק סיעוד עושים - יש לנו עוד דרך ארוכה.
<גלית מבורך: אנחנו צריכים להתייחס למה שנאמר בדוח.
<גלית מבורך: לכן הבקשה של השר להקים את הוועדה זה לא למרוח עוד ועדה.
<גלית מבורך: לקחת את הלאקונות שעלו בדוח, ולתת להם לבדוק אותם לעומק בסד זמנים מאוד ברור, ולתת להם מענה.
קארין אלהרר: הגעת למיליון הדולר.
קארין אלהרר: מה סד הזמנים.
<גלית מבורך: אני אחזור אליך, אני לא מתחמקת.
קארין אלהרר: אני יושבת כאן למעלה משנתיים.
קארין אלהרר: אין דוח שפתחנו, המשפט הראשון של המבוקרים היה, אני מברך על הביקורת.
קארין אלהרר: המשפט השני של המבוקרים היה – אנחנו נבדוק.
קארין אלהרר: המשפט השלישי – נקים וועדה, היא תיתן את המלצותיה שנפעל בהתאם.
קארין אלהרר: זה אחלה פתיח לדיון בוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: זה לא מספק.
קארין אלהרר: ולכן, כמו שאני שואלת כל אדם, כל מבוקר שמגיע לכאן לוועדה.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת לוחות זמנים.
קארין אלהרר: יושבים כאן הבנים של והבנות של, הם רוצים לדעת ובצדק מתי אנחנו נפתור את הבעיה שלהם.
קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל עדכון לגבי תכנית עבודה מתי זה יוצא לדרך ועד מתי תפעל הוועדה ויהיו מסקנות.
קארין אלהרר: הרי גם ועדה שתוקם מחר, צריכים לתת לה דד-ליין, אחרת היא תשב עד קץ הימים.
קארין אלהרר: בבקשה, פרופ' בריק.
<יצחק בריק: אני גם רוצה להצטרף לכל המברכים.
<יצחק בריק: אני חושב שמגיע ליושבת-ראש הוועדה, מבקר המדינה והצוות המקצועי המופלא שלו שנגש לעניין הזה.
<יצחק בריק: אנחנו מדברים על חוק שנחקק לפני למעלה מ-30 שנה.
<יצחק בריק: כאשר נחקק החוק הזה, הוא היה אחד מהמהלכים הסוציאליים המתקדמים ביותר במדינת ישראל, ועל כך תבורכו יוזמי החוק שצריך להזכיר אותם היום, את השר לשעבר הד"ר ישראל כץ, זכרונו לברכה, ומנכ"ל הביטוח הלאומי דאז רפי רוטר שיזמו את החוק והביאו ליישומו.
<יצחק בריק: מאז עברו 30 שנה וקרו דברים, קרו שינויים.
<יצחק בריק: קרו דברים שחלקם הם דברים מאוד לא סימפטיים והמבקר עמד על כולם.
<יצחק בריק: אני לא אתייחס לכל הדברים, אני רוצה לומר שלוש הערות.
<יצחק בריק: הערה אחת – בסוף הדוח ובסוף ההמלצות שלכם.