GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איל בן ראובן: כמו שאמרתי קודם, נתון כזה אומר שמשהו בתוכנית, משהו במימוש של התוכנית לא עובד.
איל בן ראובן: זה אומר שצריך לעשות משהו אחר אם אנחנו באמת רוצים לשפר.
תמר זנדברג: בעיקר אם אין מימוש, הוא לא עובד.
איל בן ראובן: כן, כן.
איל בן ראובן: אני לוקח את החלטת הממשלה 3247 ויש בה מרכיבים רבים.
איל בן ראובן: אני לוקח מספר מרכיבים מדוח המרכז להעצמת האזרח.
איל בן ראובן: אני רק לוקח דוגמאות מתוך התוכנית.
איל בן ראובן: במרכיבי ההחלטה מדובר על הקמת יחידה למאבק בעישון במשרד הבריאות, הכוללת 30 עובדים, שתעסוק במחקר, באיסוף נתונים, תכנון, מדיניות, אכיפה ופיקוח.
איל בן ראובן: יחידה כזאת, לפי הנתונים – אני אשמח לשמוע על כך אחר כך ממשרד הבריאות – לא הוקמה.
איל בן ראובן: הטיפול בנושא מופקד היום בידי שני עובדים.
איל בן ראובן: אני לא רוצה לעבור על הכול כי אני רוצה שאנשים אחרים יתייחסו.
איל בן ראובן: הגשת המלצות בנוגע למדיניות המיסוי של מוצרי הטבק – מדיניות המיסוי שונתה בשנת 2012, כך ששיעורי המס הועלו באופן הדרגתי.
איל בן ראובן: השינוי בוצע במיסוי על סיגריות בלבד ולא כלל שינוי במיסוי על טבק לגלגול וטבק לנרגילות וכולי.
איל בן ראובן: אין ספק שהנזק גם בהם מאוד משמעותי.
איל בן ראובן: אני מסיים את דבריי ואומר כך – אומרת מערכת הבריאות בדוח שר הבריאות: נדרש להשקיע עוד משאבים ועבודה לקידום העניין, תוך שימוש באסטרטגיות מוכחות על מנת להילחם בהצלחה במגפת העישון – אני שמח על השימוש במילים "מגפת העישון" – ובמיוחד לנוכח המשך המאמצים, החידושים, השקעות והשקעות של עשרות מיליוני שקלים מצד התעשייה שמייצרת את הרעל הזה בשבילנו.
איל בן ראובן: תראו, היות ואני מסתכל קדימה ופחות אחורה – אני חושב שהמטרה היא להסתכל קדימה – אני רוצה להבין למה החלטת הממשלה, ככל הנראה, אינה מבוצעת כלשונה, בוודאי לאור התוצאות.
איל בן ראובן: ואולי חשוב מכך מה שאני רוצה לשמוע ולהבין זה כיצד משרד הבריאות, כמוביל התהליך, מתכנן להוביל בעתיד לקראת השנה הבאה, שאני מקווה שנציג בה נתונים אחרים, לאיחוד מאמצים של כלל הגופים שיחד ייאבקו בנגע הנוראי הזה עד להפחתה משמעותית, גם אם לא לאפס.
איל בן ראובן: זה, כמובן, יעד רצוי, אבל כנראה שאליו לא נגיע.
איל בן ראובן: הפחתה משמעותית היא בוודאי יעד נדרש.
איל בן ראובן: אני רוצה להתחיל בנציגת מבקר המדינה.
איל בן ראובן: אני מבקש מכם להיכנס לעניין ולאחר מכן ניתן לחברי הכנסת.
איל בן ראובן: תמר, ציינתי קודם שאת יוזמת יום ללא עישון.
איל בן ראובן: גם ציינתי שעברתי פה בדרך וראיתי חבר'ה מעשנים בחוץ, לצערי.
איל בן ראובן: אנחנו נתחיל עם נציגת מבקר המדינה ולאחר מכן אני אתן את זכות הדיבור הראשונה לחברי הכנסת.
איל בן ראובן: אני מבקש בקצרה.
איל בן ראובן: לאחר מכן נעבור לשמוע את נציגי המשרדים ולכל מי שרוצה להשתתף.
איל בן ראובן: נציגת מבקר המדינה, בבקשה.
<ליאורה שמעוני: בוקר טוב, אני מנהלת החטיבה לביקורת תחומי רווחה וחברה במשרד מבקר המדינה, סמנכ"לית במשרד.
<ליאורה שמעוני: בין השאר אני אחראית לנושא הבריאות.
<ליאורה שמעוני: לא רק בריאות, גם חינוך וגם השכלה גבוהה, ביטוח לאומי ועוד נושאים רבים.
<ליאורה שמעוני: אני מזכירה את זה דווקא בגלל ההיבטים הרחבים שיש לנושא מניעת מגפת העישון, כפי שקראת לה, אדוני, ממלא מקום יושבת-ראש הוועדה.
<ליאורה שמעוני: הנושא של מניעת העישון נמצא אצלנו בסדר עדיפות גבוה.
<ליאורה שמעוני: זיהינו את הנושא הזה במיוחד אחרי שראינו את הדוח של משרד הבריאות, שלא מקבל כנראה את המענה שהממשלה קיוותה שהוא יקבל.
<ליאורה שמעוני: החלטת הממשלה שהתקבלה בשנת 2011 כוללת אכיפה מאוד מקיפה והיא מאוד ברורה.
<ליאורה שמעוני: כלומר, צריך היה ללכת סעיף-סעיף ופשוט ליישם אותה.
<ליאורה שמעוני: הנתונים שאנחנו זיהינו מצביעים על כך שכנראה אותה תוכנית לא ממומשת ולא מיושמת ואם כן, היא לא קוצרת הצלחה.
<ליאורה שמעוני: העובדה הקשה היא שמרבית המעשנים החדשים הם אותם הצעירים, עובדה שאנחנו חושבים שצריך להתייחס אליה במרכז הדיון.
<ליאורה שמעוני: לכן, הבדיקה שלנו תיעשה 360 מעלות, כלומר הן מבחינת התהליכים – מה עושה המערכת על מנת למנוע את הכניסה למעגל המעשנים, והן מבחינת הטיפול וההסברה על מנת לגרום לכך שאותם אלו שכבר מעשנים יפסיקו לעשן והן מבחינת האכיפה.
<ליאורה שמעוני: אנחנו לא יכולים להתעלם גם מהאחריות שחלה על אותם גורמים אוכפים כמו משטרה ורשויות מקומיות, ולבדוק מה נעשה.
<ליאורה שמעוני: כמובן, יש גם שאלה של תמרוץ.
<ליאורה שמעוני: כל היבטי המיסוי נכנסים לתוך הבדיקה הזאת כל מי שיש לו יד ורגל בנושא, החל ממשרד הבריאות, כמובן, אבל גם משרד החינוך וגם צה"ל.
<ליאורה שמעוני: מהנתונים שיש בידינו, שהם נתונים מאוד בעייתיים, אנחנו יודעים שמתוך כל עשרה שמתגייסים, שלושה מעשנים, אבל יוצאים ארבעה.
<ליאורה שמעוני: אלה נתונים שחייבים לוודא גם בתוך מערכת הביטחון.
<ליאורה שמעוני: כמובן, גם גורמים אחרים – רשויות מקומיות, רשויות המסים וכל גורם אחר שמעורב בכך, לרבות המגזר השלישי.
<ליאורה שמעוני: זה נושא שנמצא בתוכנית העבודה שלנו ואנחנו עוסקים בו בצורה שיטתית ויסודית.
<ליאורה שמעוני: אני מאמינה שזה ייגמר בסוף שנת העבודה שלנו וכפי שאתם יודעים, דוח ביקורת שלנו נמשך בערך שנה.
<ליאורה שמעוני: התחלנו אתו ונסיים.
איל בן ראובן: כלומר, אנחנו נראה את תוצאות הדוח בסביבות אפריל-מאי 2018?
<ליאורה שמעוני: זה התכנון, בכל אופן.
<ליאורה שמעוני: פרסום דוח מבקר המדינה נעשה במחצית חודש מאי ואז הוא יתפרסם גם לציבור.
<ליאורה שמעוני: אני מקווה שלא רק שנצביע על הכשלים אלא גם על האור, לאן אנחנו צריכים להגיע.
<ליאורה שמעוני: כולנו מכירים את התוצאות החמורות ואנחנו גם יודעים בחצר של מי זה נמצא, אבל המטרה היא גם להראות מה צריך לעשות על מנת להתקדם וללכת הלאה.
איל בן ראובן: תמר, בבקשה.
תמר זנדברג: תודה לך, חבר הכנסת בן ראובן ותודה לוועדה על היוזמה ועל העריכה של היום הזה.
תמר זנדברג: הכנסת מציינת היום את היום הבין-לאומי ללא עישון.
תמר זנדברג: זאת יוזמה שלי יחד עם חברי הכנסת גליק וגרמן, שיושבים כאן, וחבר הכנסת דב חנין.
תמר זנדברג: אני חושבת שנוצרה כאן קואליציה של חברי כנסת מאוד אקטיבית, ובתקווה גם אפקטיבית, בנושא הזה.
תמר זנדברג: אני חייבת לומר שאת הנזקים ואת העוול החמור שהעישון והעשן גורמים לחברה הישראלית, קל לראות.
תמר זנדברג: ישנם 8,000 מקרים של מוות מוקדם בכל שנה רק מנזקי העישון.
תמר זנדברג: אני יכולה לציין עוד נתון שאותי תמיד מבהיל – הכנסות המדינה ממיסוי על סיגריות הן 6 מיליארד שקלים בשנה.
תמר זנדברג: לעומת זאת, הוצאות המדינה דרך סל הבריאות, סל התרופות שמחולק בין קופות החולים לצורך גמילה – 6 מיליון שקלים.
יהודה גליק: המדינה נהנית.
תמר זנדברג: יש כאן עיוות שבו מובילים אינטרסים וזה מוביל אותי גם למשהו שאני רוצה להטיל לפתחיכם בשלב הזה שאתם נמצאים בו.
תמר זנדברג: המדינה, שהיא זו שמייצגת את האינטרס הציבורי, לא יכולה ולא צריכה לרחוץ בניקיון כפיה בקשר למניעת עישון.
תמר זנדברג: בהמשך לדבריך, את האירוע המרכזי היום אנחנו נקיים בציון דור ללא עישון.
תמר זנדברג: כלומר, אנחנו רוצים לשאוף למצב שבו מדינת ישראל תאסור על אזרחיה, החל מילידי שנת 2000 או 2010, מה שייקבע – משנה מסוימת והלאה לא נאפשר יותר מכירת סיגריות בכלל.
תמר זנדברג: לא מגיל מסוים, מגיל 18 או 21.
תמר זנדברג: יש הצעת חוק שמוביל חבר הכנסת יהודה גליק, שכולנו שותפים לה.
תמר זנדברג: מה שמדינת ישראל משדרת היום לאזרחים שלה הוא שאם תהיה מספיק בוגר ומספיק אחראי, תוכל להרוג את עצמך ואחרים סביבך.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים להגיע למצב שבו מגיל מסוים והלאה, העישון יישאר דבר של העולם הישן, של האנשים הארכאיים והוותיקים, אלה כאן שהם כאלה.
תמר זנדברג: אנחנו יודעים שזה ממכר.
תמר זנדברג: היו כאלה שדחפו אותנו לזה וזה לא בהכרח אשמת אף אחד, אבל משנה מסוימת ואילך אנחנו נגדל כאן דור שנקי מהמחלה הממכרת והמיותרת הזאת.
תמר זנדברג: בשעה שתיים יתקיים האירוע המרכזי ביום הזה ואני מזמינה את כולם.
תמר זנדברג: בינתיים יש לנו הרבה עבודה.
תמר זנדברג: אני רוצה להגיד לך שהוועדה למאבק בסמים ובאלכוהול, שאני עומדת בראשה, נכנסה לנושא העישון בשנה שעברה דרך יום כזה.
תמר זנדברג: פנו אליי חברים – ההסתדרות הרפואית, האגודה למלחמה בסרטן, כל מיני ארגונים חוץ-פלמנטריים שמארגנים את היום הזה – וביקשו ממני להצטרף כי זה סם ממכר ומסוכן.
תמר זנדברג: מאז הוועדה עוסקת בנושא הזה באופן מאוד מאוד אינטנסיבי, לרבות פניות ותחקירים שהיו בתקופה הזאת באמצעי התקשורת והציגו בפנינו כל מיני דברים.
תמר זנדברג: גילינו כמה דברים.
תמר זנדברג: הראשון, שמדינת ישראל, בערך בשלושים השנים האחרונות, נרדמה.
תמר זנדברג: עד שנות השמונים הובילה מדינת ישראל בחקיקה, בצעדים שהיא עשתה, בתוכניות הממשלתיות המתקדמות ולפני כשלושים שנה נכנסה לתרדמת.
תמר זנדברג: מאז אנחנו רואים את התוצאות, כמו בדוח האחרון, שאחרי שנים של ירידה, אנחנו רואים עלייה בעישון.
תמר זנדברג: כלומר, מדיניות עובדת.
תמר זנדברג: זאת לא טעות, זאת מדיניות.
תמר זנדברג: אם משקיעים ועושים צעדים – ה אפקטיבי.
תמר זנדברג: צעדים רבים מאוד נעשו בעולם, שידועים והוכחו כאפקטיביים למניעת עישון.
תמר זנדברג: אני מדברת בראש ובראשונה על איסור מוחלט של פרסום.
תמר זנדברג: אנחנו נתקענו באיסור הפרסום בחלק מהמדיות עם חלק מהמגבלות.
תמר זנדברג: לדוגמה, אסור להראות אנשים מעשנים וכל מיני דברים מהסוג הזה.
תמר זנדברג: נתקענו שם.
תמר זנדברג: חברת הכנסת גרמן, שרת הבריאות לשעבר, תספר לנו על העיתונות הכתובה שנסמכת על המודעות האלה וכל מיני דברים.
תמר זנדברג: בסופו של דבר, הרבה מדינות בעולם התקדמו לאיסור מוחלט של פרסום, לרבות פרסום באינטרנט וברשתות החברתיות.
תמר זנדברג: ההבחנה בין מדיה משודרת, כתובה ואינטרנטית כמעט ולא אפקטיבית היום.
תמר זנדברג: ככה אנחנו רואים את קמפיין ה-IQOS שמתקדם עכשיו.
תמר זנדברג: מודעות ענק בעיתונים.
תמר זנדברג: אני הייתי שמחה לדעת – אולי אני וכמה חברי כנסת נגיש בקשת חופש מידע – מה עלות הפרסום הזה.
תמר זנדברג: הכנסת מציינת כאן יום ללא עישון ויש לנו מוצר טבק חדש שמשווק את עצמו כמוצר ללא עשן.
תמר זנדברג: יופי, זאת המצאה חדשה.
תמר זנדברג: מוצר טבק לכל דבר – הורג, מסוכן, שכל העולם, לרבות מדינת ישראל אחרי לחצים, הכריזה עליו כמוצר טבק – אבל מתפרסמות מודעות ענק בעיתונות, באינטרנט ובכל מקום על מוצר ללא עשן.
תמר זנדברג: זהו דבר שהוא שקר מוחלט.
תמר זנדברג: פניתי ליועץ המשפטי לממשלה בתלונה על פרסום מטעה.
תמר זנדברג: אני חושבת שזה פרסום שצריך להיעצר כבר עכשיו, אבל בהחלט זה מונח גם לפתחו של מבקר המדינה.
תמר זנדברג: ברור שבעזרת יועצים משפטיים אפשר ללכת עם הלקונות האלה, אבל גם אנחנו, כמדינת ישראל – סליחה על הביטוי – לא פראיירים.
תמר זנדברג: גם לנו יש ייעוץ משפטי מצוין וגם אנחנו יכולים לא לתת ללקונות האלה לעבוד בצורה כל כך חופשית.
איל בן ראובן: אני מבקש אם אפשר קצת לקצר כי אני רוצה לתת גם לאחרים לדבר.
תמר זנדברג: זה לנושא איסור הפרסום והשיווק.
תמר זנדברג: אני רוצה להזכיר עוד דבר אחד, שזה נושא החפיסות.
תמר זנדברג: מדינות בעולם התקדמו לחפיסות אחידות, כלומר לא ממותגות.
תמר זנדברג: בעולם אי אפשר לשווק באמצעות מותגים כאלה ואחרים את הסיגריות, אלא חפיסה בצבע אחיד, עם ציון מאוד קטן של המותג והתמונות עליהם.
תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שיש לנו מחלוקת מאוד גדולה עם משרד הבריאות וספציפית עם השר, שעדיין לא השתכנע שהאזהרות על החפיסות הן אפקטיביות.
תמר זנדברג: בכל העולם ידוע שזה אחד האמצעים הכי אפקטיביים שיש.
תמר זנדברג: זה מרתיע, זה מגעיל, זה גורם לאנשים לזרוק את החפיסה מהיד, וטוב שכך כי זה מה שאנחנו רוצים לעשות.
תמר זנדברג: מנכ"ל משרד הבריאות דיווח, גם אצלי בוועדה וגם במסיבת עיתונאים, על כמה צעדים שמשרד הבריאות ינקוט בהם מעתה והלאה.
תמר זנדברג: אני חייבת לומר באכזבה ובצער, שהדבר היחיד שאנחנו רואים באופן אמיתי שמתקדם הוא הרחבה מאוד קטנה ומאוד מצומצמת של החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים, שמרחיב אותו לעוד כמה מקומות קטנים.
תמר זנדברג: שום צעד בנושא השיווק והפרסום, שום צעד בנושא החפיסות, שום צעד בנושא הגמילה מעישון – ציינתי את הפער בין הכנסות המדינה ממסים להוצאות.
תמר זנדברג: אנחנו רואים צעדים מאוד קטנים, מאוד מאכזבים וכאלה שמשאירים את מדינת ישראל מאוד מאוד מאחור.
תמר זנדברג: לסיכום, זה לא סוד שהיו הרבה פרסומים, גם עיתונאיים וגם גילויים, על מעורבות של לוביסטים, לוביזם צולב בין חברות טבק ללקוחות אחרים ומאוד גדולים במשק.
תמר זנדברג: שמענו על חברות טבק שמקימות קרנות מחקר בשיתוף אוניברסיטאות שאמורות להיות גורם ציבורי, נטול אינטרסים ונטול פניות.
תמר זנדברג: שמענו על זרועות תמנון מאוד מאוד מסועפות ששולחת תעשיית הטבק להמון גורמים במערכת הציבורית, הפוליטית, השלטונית, האזרחית והאקדמית.
תמר זנדברג: אני חושבת שאולי זה הנושא הראשון והחשוב ביותר לבחינת מבקר המדינה, מכיוון שכעבודת ביקורת זה משהו שאתם תוכלו להתחקות אחריו ולרדת לעומקו ולשורשיו, כדי שנוכל לדעת האם תעשיית הטבק מנהלת את מדינת ישראל או שמדינת ישראל היא זו שמגבילה, מפקחת ואוסרת מהתעשייה המזיקה הזו לשלוח זרועות לאזרחים, לילדים ולמבוגרים של העתיד.
איל בן ראובן: יהודה, בבקשה.
יהודה גליק: תודה, אדוני היושב-ראש, וברכות לחברתי, תמר זנדברג שבשנה האחרונה העלתה את הנושא הזה בשולחן הוועדה שלה, וכמובן לשרת הבריאות לשעבר, יעל גרמן.
יהודה גליק: בדרך כלל אני אוהב לדבר נחמד.
יהודה גליק: היום אני לא אדבר נחמד.
יהודה גליק: אני הולך להגיד שאני מאשים, עם אצבע מאוד מאוד ברורה.
יהודה גליק: חברתי, יעל גרמן, ואנוכי הגשנו הצעה לסדר-היום בכנסת עם פרסום הדוח הזה במאי 2017.
יהודה גליק: שר הבריאות הגיב, לקח את הדוח ואמר: אני אפתח בחקירה מי הפיץ את הדוח הזה.
יהודה גליק: אפתח בחקירה לדעת איך פרסמו את הנתונים האלה ולא ידעתי.
יהודה גליק: הנתונים לא עניינו אותו.
יהודה גליק: אדוני, במשרד הבריאות ישנו אדם בשם חיים, בחור טוב שאמור להיות אחראי על נושא המניעה.
יהודה גליק: שר הבריאות באופן עקבי פועל נגד כל מגמה שאנחנו עושים כדי למנוע עישון.
יהודה גליק: חוק מינימלי שניסו להעביר פה בכנסת – איסור לעשן ברכב עם ילדים קטנים.
יהודה גליק: יש חוק יותר צודק מזה?
יהודה גליק: ילדים קטנים בתוך רכב.
יהודה גליק: מי טרפד את החוק הזה?
יהודה גליק: שר הבריאות.
יהודה גליק: הדברים האלה צריכים להיאמר, לא לחפף.
יהודה גליק: בנושא ה-IQOS נלחמנו עם שר הבריאות ובסוף הוא נכנע.
יהודה גליק: אני מאשים שני – כולם יודעים, בכל העולם יודעים שהדבר הראשון שעוזר למניעת עישון זה הרתעה כלכלית.
יהודה גליק: סגן שר האוצר, במענה לשאילתה שלי, כתב לי שלושה עמודים שבהם הוא מסביר למה הדבר הכי נכון עכשיו זה לשים מיסוי על הטבק לגלגול.
יהודה גליק: כששאלנו אותו מתי הוא יפעיל את זה, משרד האוצר החליט לא להפעיל את זה.
יהודה גליק: סגן שר האוצר כותב מכתב שבו הוא מצדיק את כל השאילתה ואומר שהכי נכון עכשיו זה למסות את הטבק לגלגול.
יהודה גליק: שיהיה ברור, ב-2005 נמכרו בישראל 70 טון טבק לגלגול.
יהודה גליק: ב-2017 – 650 מיליון טון.
יהודה גליק: המספרים גדלו ברמות בלתי נסבלות.
יהודה גליק: ברור לחלוטין שיש קלות בלתי מוסברת שניתן להשיג את הטבק לגלגול.
יהודה גליק: חייבים למסות אותו ובכל העולם יודעים את זה, אבל בישראל לא מוכנים מסיבות פופוליסטיות.
יהודה גליק: שר הבריאות לא מונע עישון ושר האוצר שם רגליים.
יהודה גליק: בכל העולם יש ירידה.
יהודה גליק: תמר דיברה על כך שנקבע תאריך שבו אנחנו רוצים שילדים לא יעשנו וזה מה שעושים עכשיו באוסטרליה.
יהודה גליק: שנה אחרי שנה רואים שם ירידה משמעותית.
יהודה גליק: בישראל אנחנו בעלייה.
יהודה גליק: רבותי, יש מערכת עסקית שמשקיעה 70 מיליון שקלים בשנה רק על פרסום.
יהודה גליק: איפה הפרסום, אדוני היושב-ראש?
יהודה גליק: אמרת שילדים מתחילים לעשן?
יהודה גליק: אולי כי הפרסום נעשה היום ברשתות החברתיות, שהן הכי זמינות לילדים?
יהודה גליק: בישראל מסרבים לאסור פרסום ברשתות החברתיות.
יהודה גליק: רק בטלוויזיה.
יהודה גליק: מי רואה היום טלוויזיה?
יהודה גליק: העיתונים מתפרנסים מהדבר הזה.
יהודה גליק: יש פה עסקים שמגלגלים הרבה כסף וכולם נהנים.
יהודה גליק: זה נהנה וזה נהנה.
יהודה גליק: לכן, אני פונה אליכם, חברי המשרד לביקורת המדינה.
יהודה גליק: זה תפקידכם לא לחכות עד 2018.
יהודה גליק: תוציאו דוח ביניים עכשיו.
יהודה גליק: מאה אלף ילדים שלומדים היום במערכת החינוך לא יחיו בעוד עשרים שנה.
יהודה גליק: אנחנו רוצים את זה או לא רוצים את זה?
יהודה גליק: פניתי ליועץ המשפטי לממשלה עם מכתב מנומק, שבה הסברתי שמן הראוי להפליל את חברות הטבק.
יהודה גליק: בארצות הברית יש משפט שהתקדם בנושא הזה.
יהודה גליק: מוכרים מוצר שהשימוש הבסיסי שלו הוא למכר אותו להתמכר אליו.
יהודה גליק: הרי כל מי שמעשן, כשאתה שואל אותו הוא אומר: אני מתנגד לעישון, אני יודע שזה לא בריא אבל אני לא יכול להפסיק.
יהודה גליק: מוכרים מוצר שבילט-אין יש בו חומר ממכר ואז אנשים מתמכרים ומתמכרים ומתמכרים והם לא יכולים להפסיק.
יהודה גליק: אנחנו חייבים לחתוך את החבל הזה, את השרשרת הזאת הבלתי נגמרת.
יהודה גליק: משפט אחד נוסף – משרד החינוך וצה"ל כן פועלים בשנים האחרונות לאיסור העישון בשטח בית הספר, כך זה עלה בוועדה.
יהודה גליק: במערכת צה"ל נראה שעושים איזושהי עבודה ועל כך כן כדאי לומר מילה טובה.
איל בן ראובן: יעל, בבקשה.
יעל גרמן: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, על כך שאתה תמיד נענה לכל אתגר ונלחם בכל הרעות החולות.
יעל גרמן: תודה רבה לך, חברתי תמר זנדברג, שיזמה את הדיון ולך, חברי, שיחד אנחנו נאבקים.
יעל גרמן: אין ספק שמי שצריך לשמור עלינו נרדם בשמירה.
יעל גרמן: דווקא בשנים האחרונות ראינו ירידה דרמטית במספר המעשנים ובמספר מקרי המוות.
יעל גרמן: מספר המעשנים ירד ב-15 שנים ל-19%, ירידה של 25%, לדעתי.
יעל גרמן: חיים, תתקן אותי, נכון?
יעל גרמן: ומספר מקרי המוות כתוצאה מכל הנזקים והמחלות שנגרמים מהעישון ירד מ-10,000 ל-8,000.
יעל גרמן: זה מספר משמעותי בצורה בלתי רגילה, אבל אז נרדמו בשמירה.
יעל גרמן: כל מה שהוחלט עליו בהחלטת ממשלה ב-2011 – הוקפא.
יעל גרמן: כשאני הייתי שרת הבריאות וניסיתי להעביר כאן את החלטת הממשלה, לאסור לחלוטין את הפרסום של הסיגריות וגם לחייב את חברות הסיגריות לשים על הקופסאות שלהן את אותן תמונות המראות את התוצאה של העישון, נתקלתי בהתנגדות וקודם כל של השר הנוכחי.
יעל גרמן: הוא היה אז חבר אופוזיציה, אבל נתקלתי בהתנגדות של קואליציה ושל אופוזיציה.
יעל גרמן: הייתי אז בקואליציה וגם מהקואליציה התנגדו.
יעל גרמן: השאלה שלי הייתה איך, איך יכול להיות שנציגי ציבור, שהדבר הכי חשוב שצריך להיות להם זה הבריאות וחייהם של הציבור, איך יכול להיות שהם לא נרתמים ולא באים ולא אומרים פה אחד – אנחנו נמנע, נמנע כל דבר שמביא לעידוד העישון.
יעל גרמן: נמנע כל דבר שמביא למוות.
יעל גרמן: אבל הם לא עשו זאת וזה לא נעשה עד היום.
יעל גרמן: היום יש לנו משהו שחייבים לברר אותו ואני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש, לבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת מחקר על ה-IQOS.
יעל גרמן: אני לא יודעת מי מכם יודע מה ראשי התיבות של IQOS – I Quit Ordinary Smoking.
יעל גרמן: אני מפסיק לעשן רגיל ועכשיו אני מעשן משהו שהוא יותר טוב?
יעל גרמן: זה מה שהם רוצים שיאמינו.
יעל גרמן: הם מוכרים לנו בדיות בעטיפה של קמפיין, שאני לא זוכרת שהיה כמוהו.
יעל גרמן: אני נכנסת לאינטרנט ולפני שאני מצליחה לכתוב – טראח, ה-IQOS מול העיניים שלי.
יעל גרמן: אני נכנסת לכתבות ב"הארץ" – בום, ה-IQOS עולה לי מול העיניים.
יעל גרמן: מה זה הדבר הזה?
יעל גרמן: איך אנחנו לא מונעים את הפרסום של הרעל הזה, שמחלחל, כמו שאמר חברי יהודה גליק, ויחלחל לילדים שלנו?
יעל גרמן: אם אנחנו היום לא נקים קול זעקה, אם אנחנו היום לא נמנע את החדירה של ה-IQOS, אם אנחנו לא נעשה כל מה שמדינת ישראל התחייבה גם בחתימה על האמנה וגם בהחלטה שציינתי, אנחנו נהיה אחראים למוות של הילדים.
איל בן ראובן: תודה רבה ליעל.
איל בן ראובן: אני מבקש לתת למשרד הבריאות לדבר.
איל בן ראובן: אני מבקש התייחסות לתוכנית – מה קורה עם התוכנית בסוגיות אכיפה.
איל בן ראובן: בדוח השר נאמר שהתקציב למאבק בעישון צומצם ולכן צומצמה גם משמעותית הפעילות גם ב-2015 וגם ב-2016.
איל בן ראובן: אני רוצה להבין האם זה נכון ולאן מועדות פנינו בנושא הזה.
איל בן ראובן: בקיצור, להסתכל קדימה ולהסביר לנו איך אנחנו עושים אחרת.
<אודי קלינר: אני אגיד כמה מילים ואחרי זה אעביר את השרביט לחיים שיפרט יותר בנוגע לשאלות שלך.
<אודי קלינר: קודם כל, גם אני מודה על הדיון החשוב הזה.
<אודי קלינר: אני יושב פה ומקשיב, קצת בכאב אפילו, כי הנושא גם מדמם, ואני חייב לומר שאני מקבל את הביקורת.
<אודי קלינר: לא כי לא עשינו כלום אלא כי אנחנו יכולים לעשות הרבה יותר.
<אודי קלינר: ונעשה יותר.
<אודי קלינר: לאו דווקא בגלל דוח העישון האחרון.
<אודי קלינר: גם אם שיעור העישון היה יורד עכשיו ב-2%, לדעתי היינו יכולים וצריכים לעשות יותר כי אני מתחבר לחזון של חברת הכנסת תמר, שאמרה שהיא רוצה שבסוף לאי היה פה עישון.
<אודי קלינר: זאת המטרה.
<אודי קלינר: גם אם העישון היה יורד עכשיו ב-2%, זה לא היה אמור למנוע מאתנו לעשות הרבה יותר כדי להוריד את העישון עוד עד שנגיע לאפס.
<אודי קלינר: זה החזון הכי גדול שאפשר להתחבר אליו.
<אודי קלינר: באותה נשימה אני רוצה לומר שאומנם הראשית היא של משרד הבריאות, אבל לא נוכל להתמודד עם זה לבד, בלי העזרה של הכנסת.
<אודי קלינר: הוזכר פה המאבק של החקיקה הקודמת שלא תמיד מצליחה בלי עזרה ממשרדי ממשלה אחרים – משרד האוצר, המשרד להגנת הסביבה, משרד החינוך שאתנו.
<אודי קלינר: לבד לא נוכל לבצע את זה.
<אודי קלינר: אנחנו צריכים את העזרה של כולם – הרשויות המקומיות באכיפה – וזה מאמץ שצריך להיות ואין שום ספק.
<אודי קלינר: שוב, אנחנו המובילים והאחריות היא שלנו.
<אודי קלינר: זה לא בא להפחית מהאחריות שלנו, אבל צריך את התמיכה של כולם.
<אודי קלינר: זה אולי המסר שלי, שנעשה יותר, הרבה יותר, ועם העזרה של כולם אנחנו גם נצליח.
<אודי קלינר: אני אבקש מחיים להיכנס יותר לפרטים ולהתייחס לסעיפים בהחלטת הממשלה.
<חיים גבע הספיל: תודה.
<חיים גבע הספיל: אם זה מה שהוועדה מבקשת, אני יכול לפרט קצת על הסעיפים השונים, מרכיבי החלטת הממשלה ומה יושם או מה הולך להיות.
יהודה גליק: היושב-ראש ביקש להסתכל קדימה.
יהודה גליק: מה שיושם זה אולי היסטוריה.
יהודה גליק: מה שיושם, ראינו שלא עובד.
יהודה גליק: תגידו לו מה התוכניות קדימה.
<חיים גבע הספיל: שני סעיפים מרכזיים בהחלטה מדברים על הנושא של עישון במקומות ציבוריים ועל הנושא של הגבלות על פרסום ושיווק מוצרי טבק.
<חיים גבע הספיל: אחד נועד למנוע חשיפה של הציבור לעישון במקומות ציבוריים ובתחום הזה התקדמנו בשנים האחרונות, לפחות מבחינת החקיקה.
<חיים גבע הספיל: מבחינת האכיפה אני לא יכול להגיד שזה הולך יד ביד עם החקיקה.
<חיים גבע הספיל: התפיסה של החוק היום היא שהאכיפה של העישון במקומות ציבוריים הוא בידי הרשויות המקומיות.
<חיים גבע הספיל: מבחינתם זאת אכיפה לא פשוטה כי זה דורש מפקח להתעמת פנים אל פנים מול המעשן וזה קנס מאוד משמעותי של 1,000 שקלים.
יהודה גליק: ואין פקחים, לא?
<קריאה: לא רק מול המעשן.
<חיים גבע הספיל: הרבה פעמים הפקחים מעדיפים את האכיפה היותר קלה מול מכונית חונה ולא מול אדם, בטח לא אדם מעשן ובטח לא בסיטואציות שיש בהן גם אלכוהול.
איל בן ראובן: מה היכולת שלכם, כמשרד ממשלתי, מול רשויות מקומיות שלא מבצעות את עבודתן?
<חיים גבע הספיל: יש בחוק מנגנון שמחייב את ראש הרשות למנות פקחים, יש מנגנון שמחייב אותו בחקיקה להעביר דיווח שנתי למשרד הבריאות על פעילות האכיפה, מספר הפקחים והקנסות שניתנו, כדי לאפשר לנו לבקר או לראות מה מצב האכיפה ברשות המקומית, ויש תמריץ כלכלי בחוק שקובע שהקנסות ייכנסו לקופת הרשות.
איל בן ראובן: אתה אומר מה שיש, אבל השאלה היא למה זה לא קורה.
<חיים גבע הספיל: אני יכול להגיד שיש על זה עבודת מאסטר ודוקטורט למה בעלי הפאבים לא אוכפים את איסור העישון.
איל בן ראובן: במשרד הבריאות הייתה אמורה לקום יחידה של 30 אנשים שתעסוק בדיוק בנושא הזה.
איל בן ראובן: אני מבין שיחידה כזאת לא הוקמה.
יהודה גליק: הוא היחידה.
איל בן ראובן: שמעתי את אודי ומאוד שמחתי לשמוע על לקיחת האחריות.
איל בן ראובן: זה לא דבר רגיל במקומותינו.
איל בן ראובן: אני יושב פה בהרבה דיונים שבהם כל אחד מסביר על מה הוא לא אחראי.
איל בן ראובן: פה שמחתי לשמוע שאתה לוקח אחריות, אבל עכשיו צריך להביא את זה לידי מימוש.
איל בן ראובן: אני שומע מקולך מצוקה, במידה מסוימת, וגם מאודי.
איל בן ראובן: כלומר, אנחנו מבינים שאנחנו לא עושים מספיק והשאלה היא איך אתם מתמודדים עם זה.
איל בן ראובן: אם אתה תמשיך להיות האיש היחיד במשרד הבריאות שמתמודד עם הסיפור הזה, כולל עם השר, אם אתה לא תקבל את הגיבוי ואת היכולת להתמודד עם זה, עדיף שתגיד לנו פה אם אתה באמת חושב שיש בעיה.
יעל גרמן: הוא לא יכול להגיד את זה.
איל בן ראובן: יש פה חברי כנסת ואנחנו נעזור לך.
איל בן ראובן: אנחנו נעזור לך במליאה ובכנסת.
יעל גרמן: אתה מצפה למשהו - - - הוא עושה עבודה נהדרת.
איל בן ראובן: חברים, אני יודע מה שאני אומר.
איל בן ראובן: אני רוצה לעזור לך ובשביל שאני אוכל לעזור לך, תגיד לי באמת מה המצוקות שלך.
<חיים גבע הספיל: התפיסה של האכיפה נכונה בבסיסה, שזה משהו שבידי הרשות המקומית וצריך להיות בידי הרשות המקומית.
<חיים גבע הספיל: לשם כך יש לרשות המקומית מערך של פקחים ובהרבה רשויות אלה פקחים רב-תכליתיים ויש שיטור עירוני משולב, כך שהם גם יכולים להיות בליווי המשטרה.
<חיים גבע הספיל: אנחנו לא מרימים ידיים וקובעים שזה מנגנון לא נכון.
<חיים גבע הספיל: הוא נכון והוא צריך לעבוד ואמור לעבוד.
<חיים גבע הספיל: נכנסו גם מנגנונים של בקרה עליו.
<חיים גבע הספיל: העובדה היא שזה לא עובד היום, אבל יש רשויות שבהן זה עובד יותר טוב ורשויות אחרות בהן זה עובד פחות טוב.
<חיים גבע הספיל: הרצליה, לדוגמה, היא אחת הערים שכבר לאורך שנים עשתה אכיפה מאוד משמעותית של העישון והאוכלוסייה בהרצליה יודעת שלא מעשנים במקומות ציבוריים.
<חיים גבע הספיל: שם אי אפשר למדוד אותה במספר הקנסות כי לא צריך לתת הרבה קנסות כי התושבים כבר יודעים ומכירים.
<חיים גבע הספיל: וגם אם מערך הפקחים שם מונה שישית מגודלו של עיריית תל אביב, לא מעשנים במקומות ציבוריים.
<חיים גבע הספיל: בתל אביב, לעומת זאת, עם כל חיי הלילה העשירים ומגוון המקומות, ועם 220 פקחים רב-תכליתיים, האכיפה נמצאת במגמת ירידה.
<חיים גבע הספיל: היא הייתה משמעותית יותר בשנים האחרונות והיא עלתה מאוד מאז 2012 ונמצאת שוב במגמה גדולה של היחלשות.
<חיים גבע הספיל: הציפיה היא שהמשרד כן יוכל לבקר ולדרוש מראש הרשות לעשות את מה שהוא צריך.
<חיים גבע הספיל: לצערי, אין לנו שיניים בדרישה הזאת למעט הדוח שהם צריכים להעביר וגם אותו ראשי הרשויות לא מעבירים.
<חיים גבע הספיל: ככלל, אנחנו פונים ומבקשים והחוק מחייב אותם להעביר דיווח.
<חיים גבע הספיל: אנחנו פונים ומבקשים כי אנחנו גם צריכים לדווח על נושא האכיפה ברשויות לכנסת, אבל אנחנו לא מקבלים את הנתונים מהרשויות המקומיות, מראשי הערים.
<חיים גבע הספיל: יש חובה על ראש הרשות למנות פקחים, יש לו חובה לעשות אכיפה ולדווח למשרד הבריאות על אכיפה, אבל לנו אין שום מנגנון שיכול לחייב אותו.
<חיים גבע הספיל: אני כן יכול להגיד שב-2007, כשקודמה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת ארדן, בתמיכת הממשלה, היה מנגנון שקבע ששר הפנים, בשיתוף משרד הבריאות, יקבעו לרשויות המקומיות כמה פקחים צריכים למנות בהתאם לגודל הרשות, כדי שיהיו לנו יותר שליטה ובקרה ויכולת לוודא שהרשות מקצה את המשאבים שנדרשים בהתאם לגודל הרשות.
<חיים גבע הספיל: תמיד אוהבים להגיד שבועיינה-נוג'ידאת לא צריכים את אותה כמות פקחים כמו עיריית תל אביב, אבל כן שתהיה לנו איזושהי אמירה או יכולת להשפיע על מדיניות האכיפה ברשויות.
<חיים גבע הספיל: הנושא של האכיפה לא קיבל את תמיכת הממשלה והוא לא עבר, והיום השלטון המקומי עצמאי בסדרי העדיפויות שלו ובשיקולים של האכיפה, ואת התוצאה אנחנו רואים.
<חיים גבע הספיל: לכאורה יש לנו אחריות אבל אין לנו סמכות אכיפה ואנחנו לא יכולים לקבוע לראש הרשות את סדרי העדיפויות של האכיפה שלו.
<חיים גבע הספיל: שוב, המנגנון הזה נכון ורלוונטי וגם אם משרד הבריאות יגיד שהוא לוקח אחריות על האכיפה, לעולם לא נגיע עם כמות התקנים הנדרשת לבצע אכיפה יעילה כמו כל מערך הפקחים הארצי הקיים.
<חיים גבע הספיל: אנחנו לא נגיע לכמות הזאת ולא נוכל להחליף צבא של 200 פקחים רק בעיריית תל אביב או בכל עיר אחרת שעושה פיקוח או לא עושה פיקוח.