GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חיים גבע הספיל: התפיסה היא שזה כן צריך להיות בשלטון המקומי ויש לנו כלים חלקיים לעשות בקרה ופיקוח על הרשויות.
<חיים גבע הספיל: זה לא מספיק, זה בלי שיניים, בלי יכולת לאכוף את זה, וזאת התמונה.
<חיים גבע הספיל: היום אנחנו עשר שנים אחרי ואנחנו חושבים אולי להכניס מנגנונים כלשהם, אבל ההפרדה בין השלטון המקומי לשלטון המרכזי והיכולת של השלטון המרכזי להתערב לשלטון המקומי בניהול העיר מורכבת ובעייתית.
איל בן ראובן: אמור לנו בקצרה מה תוכנית העבודה ל-2018.
איל בן ראובן: יש תוכנית כזאת?
<חיים גבע הספיל: 2018 עדיין לא נמצאת בתוכנית העבודה.
<חיים גבע הספיל: אנחנו היום ב-2017 ויש עוד זמן עד שנעבוד על הכוונות של 2018, אבל אני יכול לספר לפחות לגבי העישון כרגע, מה הנושאים המרכזיים שנמצאים בשנת העבודה 2017.
<חיים גבע הספיל: הראשון הוא הנושא של צמצום העישון בחברה הערבית, שהוגדר מראש, עוד בתוכנית הממשלתית או בוועדה הציבורית כנושא מאוד מרכזי, שמצדיק תוכנית לאומית מותאמת תרבות לחברה הערבית, כי לא בהכרח אותם מרכיבים שפועלים ביעילות על האוכלוסייה הכללית, יש להם אותו ייעוד על החברה הערבית.
<חיים גבע הספיל: לכן התחלנו עבודה ובעוד שבוע תתקיים פגישה של ועדת ייעוץ.
<חיים גבע הספיל: יש ועדה שמוקמת עם מגוון משתתפים ממשרדי ממשלה אחרים, מהמגזר הציבורי, אנשים שעוסקים בתחום העישון בחברה הערבית וגורמים אחרים כדי לבנות את זה ביחד ולהתייעץ איך לעשות את זה יותר נכון.
<חיים גבע הספיל: השנה יש למשרד תקציב של מיליון שקלים לנושא של צמצום העישון בחברה הערבית, שחלקו ילך לתוכניות התערבות וחלקו לקמפיין בתקשורת שכולו מוקדש לנושא העישון בחברה הערבית.
איל בן ראובן: התוכנית בחברה הערבית ל-2017 ומיליון השקלים שתוקצבו ל-2017, התוכנית עובדת כבר?
<חיים גבע הספיל: בשבוע הבא תתקיים הישיבה של אותה ועדת התייעצות כדי להחליט איך ומה.
<חיים גבע הספיל: התקציבים כבר קיימים, הם הועברו ותוכניות העבודה למה להתערב נמצאות עכשיו על השולחן.
<חיים גבע הספיל: במקביל יש ועדת ייעוץ כדי להחליט בדיוק מה נכון ואיך לתעדף.
<חיים גבע הספיל: זאת ועדה שמייעצת לנו מקצועית.
איל בן ראובן: לפי מה שאתה מתאר, היא לא תתחיל לעבוד לפני 2018.
<חיים גבע הספיל: לא, לא, לא.
<חיים גבע הספיל: התקציבים כבר קיימים ואפילו כבר הועברו וצריך לגבש בדיוק את הקמפיין.
<חיים גבע הספיל: התקציב היה ועבר ואפשר לצאת אתו ברגע שנחליט איך נכון להשקיע אותו.
<חיים גבע הספיל: התקציב עבר.
<חיים גבע הספיל: הוא כבר לא במשרד.
<חיים גבע הספיל: התקציב כבר יצא לשטח.
<חיים גבע הספיל: דבר נוסף זה הנושא של גמילה מעישון, שהוא גם נושא מהותי ואנחנו הולכים לעסוק בו, גם באופן כללי בקידום הגמילה מעישון וגם באוכלוסיות בסיכון, כמו נושא של נוער ונושא מערך בריאות הנפש, שם העישון מאוד משמעותי ורציני.
<חיים גבע הספיל: יש נושא של מניעת עישון בבני נוער, שבאופן מסורתי אנחנו משתפים פעולה עם האגודה למלחמה בסרטן, משרד החינוך וגורמים נוספים.
<חיים גבע הספיל: אנחנו הולכים להמשיך ולפתח את תוכניות ההתערבות ואת היכולת שלנו לסייע לנוער להימנע מעישון ולשים דגש על גמילה מעישון בבני נוער.
<חיים גבע הספיל: נושא נוסף הוא מוקד טלפוני מגמילה מעישון, שקיים היום בחלק מקופות החולים והוא נושא מאוד משמעותי לגמילה מעישון.
<חיים גבע הספיל: כרגע התקציב שיש לנו להשקיע בנושא הוא עוד כמיליון שקלים, שזה בהחלט לא מספק, אבל זאת איזושהי התחלה.
<חיים גבע הספיל: נושא החקיקה – כבר עכשיו אנחנו נמצאים בשלבים סופיים ואני מקווה שנוכל להגיע לאישור הצו של שר הבריאות להרחבת ההגבלות על עישון במקומות ציבוריים.
<חיים גבע הספיל: זה הופץ להערות של גורמי מקצוע ולהערות הציבור ואני מקווה שאם לא בפגרה אז בוודאי בתחילת המושב זה יגיע לאישור ועדת הבריאות.
<חיים גבע הספיל: אני מקווה שתוך שלושה חודשים נגיש תזכיר חוק לוועדת שרים לחקיקה לגבי הגבלת פרסומת ושיווק, עם אותם סעיפים מתוך התוכנית הממשלתית והמלצות הוועדה הציבורית, אותם נושאים שהשר הסכים לקדם מתוך התוכנית הגדולה.
<חיים גבע הספיל: הכוונה היא שתוך שלושה חודשים זה כבר יגיע לאישור ונוכל להתחיל את תהליך החקיקה.
איל בן ראובן: יש כבר טיוטת חוק בנושא הזה?
<חיים גבע הספיל: יש חקיקה שהוכנה עוד בוועדה הציבורית.
<חיים גבע הספיל: אותו דוח ועדה כלל בתוכו טיוטות חקיקה שעברו עבודה מול משרד המשפטים והוגש תזכיר חוק לוועדת שרים לחקיקה.
<חיים גבע הספיל: זה קודם בכנסת השמונה-עשרה והוחלה על זה רציפות בכנסת התשע-עשרה ועכשיו אנחנו מתחילים את זה מחדש.
<חיים גבע הספיל: הבסיס הוא אותו תזכיר חוק, אבל מדובר בחלקים מתוכו שיש לגביהם הסכמה שאנחנו רוצים לקדם.
איל בן ראובן: מה באשר לדחיפת משרד האוצר לחקיקה בנושא כל הטבקים האחרים, כל הגלגולים?
<חיים גבע הספיל: השר התבטא בנושא לא מעט והוא גם פנה בשבוע שעבר לשר האוצר בנושא הזה.
<חיים גבע הספיל: אנחנו נמצאים אתם בקשר ואני חושב שלגורמי המקצוע בשני המשרדים אין ספק.
<חיים גבע הספיל: יותר מזה, המדינה גם התייחסה לנושא הסיגריה החדשה, ה-IQOS.
<חיים גבע הספיל: המדינה הצהירה שמבחינת כל גורמי המקצוע יש כוונה למסות אותה כמו סיגריה רגילה וכרגע זה ממתין לשר האוצר.
<חיים גבע הספיל: בנושא של הטבק לגלגול, כאמור, יש פה הסכמה.
איל בן ראובן: יש פה נציגות ממשרד האוצר?
<איל קופמן: לא, אדוני היושב-ראש, הם הוזמנו אך הם לא הגיעו.
<חיים גבע הספיל: יש הסכמה גם של רשות המסים ומינהל הכנסות המדינה, וגם סגן שר האוצר התבטא בנושא, שיש צורך להעלות ולהשוות את המס על טבק לגלגול.
<חיים גבע הספיל: זה אושר כהחלטת ממשלה, כחלק מהתוכנית הכלכלית של השנים 2013-2012.
<חיים גבע הספיל: בתוכנית הכלכלית זה מופיע שם – העלאת המיסוי על טבק לנרגילה.
<חיים גבע הספיל: הייתה בשעתה העלאה קטנה מכ-300 שקלים ל-450, אבל אותה החלטה אומרת להעלות את זה ל-800.
<חיים גבע הספיל: היום כבר צריך להעלות את זה ל-1,350 כדי להשוות את זה.
יהודה גליק: להשוות, פשוט להשוות.
<חיים גבע הספיל: כי לא צריך להשאיר מותג סיגריות אחד שהוא זול כי זה מעביר אליו את הצרכנים.
<חיים גבע הספיל: כל עוד אתה משאיר פרצה כזאת, עיוות מס כזה, לא רק שהכנסות המדינה נפגעות, גם המעשנים פשוט מעבירים את הצריכה שלהם ממוצר אחד למוצר יותר זול.
<חיים גבע הספיל: למס גבוה אין משמעות אם אתה משאיר אופציה של מס נמוך.
איל בן ראובן: האם יש היום במשרד הבריאות - - -
<חיים גבע הספיל: אנחנו פנינו וביקשנו.
<חיים גבע הספיל: זה לא בסמכותנו, זה בסמכות משרד האוצר.
<חיים גבע הספיל: דווקא האמצעי היעיל ביותר, החשוב ביותר, הנכון ביותר למאבק בעישון הוא לא בידי משרד הבריאות אלא בידי שר האוצר, עם מכלול שיקולים שאני לא מכיר את כולם.
יהודה גליק: אתה יכול להעביר לנו העתק של המכתב ששלחתם לאוצר?
<חיים גבע הספיל: כן, אני אעביר לך את המכתב שנשלח בשבוע שעבר למשרד האוצר בנושא, על הטבק לגלגול.
איל בן ראובן: שאלה לי אליך, האם יש היום במשרד הבריאות תקציב צבוע לנושא מלחמה בעישון?
איל בן ראובן: מה הוא?
איל בן ראובן: והאם לדעתך הוא מספק?
<אודי קלינר: התקציב נקבע כל שנה כי בעצם אלה תוכניות העבודה.
<אודי קלינר: אין תקציב אחד שהוא מגדיר.
<אודי קלינר: יש את המחלקה לקידום הבריאות שמקבלים תקציב לכל הנושא של חינוך וקידום בריאות, ובתוכו יש גם משימות לעישון.
<אודי קלינר: יש שנים שזה יותר ויש שנים שזה פחות.
איל בן ראובן: הדוח שלכם אומר שהוא לא מספק.
איל בן ראובן: 2016-2015.
<אודי קלינר: הוא לעולם לא יספיק, אבל זה לא הנושא היחיד שבו התקציב לא מספיק.
<אודי קלינר: אין לי מה להגיד.
<אודי קלינר: לעולם זה לא יספיק, אלא אם כן נגיע לסכומים שהתעשייה יודעת להוציא.
<אודי קלינר: במסגרת התעדוף של המשרד יש הרבה נושאים ואתה מכיר את בתי החולים, קופות החולים ואת השמיכה הקצרה.
<חגי לוין: מדובר בסכומים זעומים.
<חגי לוין: זעומים.
<חגי לוין: יותר זה כלום.
<אודי קלינר: אין לי ויכוח.
<אודי קלינר: כל סכום נוסף שאני אקבל, אני אשמח.
איל בן ראובן: משרד החינוך, בבקשה.
<קרן רוט איטח: אני רוצה לומר שאנחנו מפעילים תוכניות חינוכיות שעיקרן פיתוח כישורי התמודדות במצבי חיים שונים.
<קרן רוט איטח: אתה התייחסת לגיל התחלת העישון, שמאוד הפתיע אותך.
<קרן רוט איטח: אני רוצה לומר שבמחקר האחרון של פרופ' יוסי הראל פיש מ-2014, בהתחלות העישון אנחנו ממשיכים להיות במגמת ירידה.
איל בן ראובן: מה זה "מגמת ירידה"?
איל בן ראובן: ירידה בגיל?
<קרן רוט איטח: ירידה בהתנסויות עישון.
<קרן רוט איטח: עד 2014 הייתה מגמה של ירידה במספר בני הנוער שהתנסו בעישון.
<קרן רוט איטח: זה לא אומר שאנחנו במצב טוב.
<קרן רוט איטח: יש לנו עוד המון עבודה לעשות בעניין של ילדים שמעשנים מידי יום או פעם בשבוע, אבל המגמה שהייתה עד 2014 הייתה מגמה טובה.
<קרן רוט איטח: אי אפשר לנתק את גיל ההתבגרות ואת הרצון להתנסות בכל מיני התנהגויות סיכון לסיפור של העישון.
<קרן רוט איטח: אנחנו מודעים לזה ולכן, בתוכניות החינוכיות שלנו אנחנו מקדישים את השיח עם הילדים למצבי חיים ואיך אנחנו יכולים להתמודד בכל מיני מצבים חברתיים ללא צורך בעישון וללא צורך בחומרים אחרים.
<קרן רוט איטח: יש לנו תוכניות חינוכיות החל מכיתה ו', שעוסקות במניעת עישון.
<קרן רוט איטח: יש לנו תוכנית חדשה שפיתחנו בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות והאגודה למלחמה בסרטן, שנקראת "מפזרים מסך עשן", שתורגמה גם לשפה הערבית ופועלת גם בחברה הערבית.
<קרן רוט איטח: אנחנו ממשיכים ועוסקים גם בחטיבת הביניים וגם בחטיבה העליונה.
<קרן רוט איטח: כפי שציין חבר הכנסת גליק, בהמשך לתקנה שהוצאה על ידי שר הבריאות בשנה שעברה, יצא גם חוזר למוסדות חינוך בהתאם לחוק שאוסר את העישון בתוך מוסדות החינוך.
<קרן רוט איטח: אנחנו עובדים על זה גם באכיפה של זה וגם בעניין של תוכניות חינוכיות עם המורים ועם הילדים.
<אלעד שפר: לא אוכפים את זה.
<קרן רוט איטח: כמו שלא אוכפים בהרבה מקומות.
<קרן רוט איטח: יש באמת מורכבות בעניין האכיפה של הדבר הזה.
<קרן רוט איטח: אנחנו אוכפים את זה בתהליכים חינוכיים של שיח עם חדרי מורים על התפקיד ועל המשמעות של דוגמה אישית בנושא של מניעת עישון.
<ליאורה שמעוני: יש לכם יעד כמותי?
<ליאורה שמעוני: האם אתם מתכוונים להוריד את מספר בני הנוער המעשנים?
<קרן רוט איטח: לא הגדרנו יעד כמותי, אבל בוודאי שאנחנו בחתירה להפחתת העישון.
<ליאורה שמעוני: אבל איך תדעי אם החתירה הצליחה והגיעה ליעדה?
<קרן רוט איטח: אנחנו רואים את זה על סמך נתונים שאנחנו מקבלים מפרופ' יוסי הראל פיש, איש שמודד את זה מידי שנה.
<קרן רוט איטח: יש לנו גם נתונים של אח"מ – אקלים חינוכי מיטבי, שזה שאלון פנים בית-ספרי שמנטר התנהגויות שונות בתוך בית הספר ומאפשר לבית הספר לדעת מה קורה מבחינת תוכנית העבודה.
<קרן רוט איטח: הוא מאפשר גם למקד תוכנית עבודה ספציפית בהתאם לדברים שמסומנים בתוך בית-הספר.
<ליאורה שמעוני: מבחינתך אין צורך ביעד כמותי?
<קרן רוט איטח: אני חושבת שיש צורך ביעד כמותי.
<ליאורה שמעוני: את חושבת שאפשר להגדיר בית-ספר ללא עישון?
<קרן רוט איטח: אנחנו מגדירים את בית-ספר ללא עישון, אבל אנחנו צריכים להגדיר יעדים שהם ישימים.
<קרן רוט איטח: כדי להגדיר בית-ספר ללא עישון זה צריך להתקיים בתוך חברה ללא עישון.
<קרן רוט איטח: אי אפשר לנתק את בית-הספר מכלל החברה.
<קרן רוט איטח: אני אסביר את עצמי, אני מסכימה אתך שבית-הספר צריך להיות נקי מעישון ברמה של סביבה נקייה מעישון, שאסור לעשן בתוך כתלי בית-הספר.
<קרן רוט איטח: בזה אנחנו חותרים למאה אחוזים ובהקשר הזה אני מסכימה אתך.
<קרן רוט איטח: בעיניי, בית-ספר נקי מעישון הוא בית-ספר שבו מורים לא מעשנים ותלמידים לא מעשנים.
<קרן רוט איטח: את היעד הזה נצטרך להגדיר יחד עם המדינה ולהחליט מאיזו שנה אנחנו אוסרים מכירת סיגריות כדי שבני נוער שגדלים, יהיו כאלה - - -
<ליאורה שמעוני: אתם מטילים את האחריות על מישהו אחר.
<קרן רוט איטח: אני ממש לא מטילה אחריות על אף אחד.
<קרן רוט איטח: אנחנו לוקחים אחריות מאוד גדולה על עצמנו ואנחנו פועלים ביתר שאת בהקשר הזה, לאו דווקא בנושא העישון.
<קרן רוט איטח: אנחנו פועלים גם בנושא כישורי חיים וכישורי התמודדות כי הסיפור של העישון לא מנותק מהרבה גורמים אחרים שקשורים ברווחה של התלמידים.
איל בן ראובן: לבית-הספר יש גבולות ברורים לכן זה דבר שהוא מאוד מקל מבחינת הגדרת מרחב.
איל בן ראובן: השאלה היא האם יש היום חוזר מנכ"ל של משרד החינוך – מניסיוני, חוזר מנכ"ל זה דבר חזק בדרך כלל – שמגדיר הגדרה מאוד פשוטה שאומרת שבתוך גבולות בית-הספר אין עישון לאף אחד.
איל בן ראובן: אחרי זה עושים בקרה ומנהל בית-הספר מגיע לשר החינוך להסביר אם אצלו מעשנים בבית-הספר.
<קרן רוט איטח: קודם כל, יש חוק שמדבר על איסור עישון ויש מכתב שנשלח לכל מנהלי בתי-הספר.
<קרן רוט איטח: חוזר מנכ"ל נמצא כרגע בעבודה ואני מקווה שלקראת תחילת השנה הוא כבר ייצא לכל מנהלי בתי-הספר.
איל בן ראובן: בנושא הזה.
<קרן רוט איטח: בנושא הזה.
<קרן רוט איטח: גם לגבי בקרה, בשנה הבאה זה ייכנס לבקרה של בתי-הספר.
<ליאורה שמעוני: יצא חוזר או שצריך לצאת חוזר?
<ליאורה שמעוני: לא הבנתי.
<קרן רוט איטח: ייצא חוזר.
<קרן רוט איטח: יצאה כבר הנחיה.
<ליאורה שמעוני: החזון הוא בית-ספר ללא עישון?
<קרן רוט איטח: לא, לא, לא.
<קרן רוט איטח: יצאה הנחיה, נכתבו מספר ניירות בהקשר הזה, נעשתה עבודה עם חדרי מורים ולא רק ניירות.
<קרן רוט איטח: נעשתה עבודה עם חדרי מורים על המשמעות של בית-ספר נקי מעישון ומה התפקיד של מורים כדמויות חיקוי שלא מעשנות ומה התפקיד של המורים בהקשר הזה.
<קרן רוט איטח: נעשית עבודה חינוכית-תהליכית.
<ליאורה שמעוני: השאלה היא האם יש תהליך עבודה תוצאתי, כלומר בסופו של דבר אתה יודע מה השורה התחתונה שאתה רוצה להגיע אליה.
<קרן רוט איטח: השורה התחתונה היא שבתי-הספר יהיו נקיים מעישון.
<קרן רוט איטח: זאת השורה התחתונה ואנחנו מקדמים את זה גם דרך בתי-ספר נאמני בריאות.
<קרן רוט איטח: אחד מהקריטריונים להיות בית-ספר שמקבל את ההכרה של נאמן בריאות הוא בית-ספר שנקי מעישון.
<קרן רוט איטח: בהקשר הזה, זאת עוד פלטפורמה שאנחנו מקדמים את העשייה של בית-ספר נקי מעישון.
<קרן רוט איטח: שוב, תהליכים חינוכיים שמדברים על התפקיד והאחריות של מערכת החינוך לקידום בריאותם של תלמידים גם בהקשר הזה.
<חיים גבע הספיל: בדוח של הוועדה הציבורית לצמצום העישון, שעליו התבססה החלטת הממשלה, כאחד האינדיקטורים יש את הנושא של חשיפה לעישון כפוי בבית-הספר.
<חיים גבע הספיל: נתון הפתיחה של אותו נושא היה בסביבות 30% חשיפה לעישון כפוי בבית-הספר, כשהיעד הוא להגיע לאפס חשיפה עד 2020.
<חיים גבע הספיל: הפעילות החינוכית, במקביל לתיקון החוק שבעצם מחייב את בית-הספר להיות סביבה נקייה מעישון, הוא חלק משמעותי, אבל לא בלעדי במימוש היעד של הגעה לאפס חשיפה לעישון כפוי.
<חיים גבע הספיל: זה אומר שהמורים לא מעשנים וגם הילדים לא מעשנים במחששות וכאלה.
<חיים גבע הספיל: שלא יהיה עישון בבית-הספר.
<חיים גבע הספיל: החקיקה היא חלק מזה, האכיפה היא מרכיב חשוב וכל ההתערבות החינוכית והשיח סביב זה גם חשוב, אבל יש יעד – אפס חשיפה עד שנת 2020.
איל בן ראובן: ד"ר חגי לוין.
<חגי לוין: אני אמקד את דבריי, לבקשת היושב-ראש, במבט צופה פני עתיד.
<חגי לוין: אני מדבר כאן בשם קואליציה מאוד רחבה של ההסתדרות הרפואית בישראל, על האיגודים השונים שלה – האגודה למלחמה בסרטן, רשת ערים בריאות, כל קופות החולים ואנחנו גם עובדים בשיתוף פעולה עם גופים נוספים במגזר האזרחי, חברי כנסת ומשרדי הממשלה.
<חגי לוין: חסרה לנו פה תחושת הדחיפות.
<חגי לוין: אנחנו מסתכלים קדימה, כפי שהוגדר, ודובר פה על מגפה.
<חגי לוין: אני במקצועי רופא אפידמיולוג ומה שהוכשרתי לעשות, מה שאני עושה שנים רבות זה למנוע ולטפל במגפות.
<חגי לוין: מדברים על המשולש האפידמיולוגי שכולל את המחולל, את האדם, את הסביבה ואת הווקטור.
<חגי לוין: בכל הסעיפים הללו אנחנו כושלים במאבק בעישון.
<חגי לוין: כושלים וממשיכים לגרום לסביבה שמעודדת את הילדים שלנו להתחיל לעשן.
<חגי לוין: ישראלים גדלים בסביבה שמעודדת עישון.
<חגי לוין: היום התפרסם מכתב, גילוי דעת של הארבעה מהעוסקים הבכירים בעולם בתחום בריאות הציבור, שמביעים צער כבד על כך שישראל הפכה למשל ושנינה בכל העולם והיא הופכת למדינת עולם שלישי בכישלון שלה.
<חגי לוין: נאמר פה קודם על ידי חברי הכנסת גליק וזנדברג שמשרד הבריאות נרדם.
<חגי לוין: זה לא רק משרד הבריאות והוא לא נרדם.
<חגי לוין: הוא סומם.
<חגי לוין: מקבלי ההחלטות שלנו מסוממים על ידי חברות הטבק.
<חגי לוין: במקביל לדיון שלנו פה, בחוצפתם הרבה, חברת פיליפ מוריס מגיעה לדיון במקביל בוועדת הכלכלה ומפיצה את השקרים שלה.
<חגי לוין: אנחנו חייבים עכשיו לעצור את ההשתוללות הזאת.
<חגי לוין: אנחנו מבקשים מחברי הכנסת – אולי הם היו צריכים להקים שדולה ומכלבי השמירה של הדמוקרטיה שהם הגופים האזרחיים, התקשורת וחברי הכנסת, לעמוד על המשמר יום-יום ושעה-שעה בנושא הזה, שהוא בנפשנו.
<חגי לוין: אנחנו לא יכולים להפקיר, כפי שקורה היום בפועל, שהממשלה פשוט מפקירה אותנו, מפקירה את הילדים שלנו.
<חגי לוין: חברות הטבק – אנחנו חייבים לעצור את השיווק והפרסום המשתוללים.
<חגי לוין: ילד בישראל רואה אלפי פעמים חפיסת סיגריות מפתה בכל מקום – בקניון, במכולת, בעיתון.
<חגי לוין: הוא לא רואה אזהרות גרפיות.
<חגי לוין: החלטת הממשלה מ-2011, בראשות ראש הממשלה נתניהו, היא החלטת ממשלה טובה מאוד והתקבלה בתמיכה גורפת.
<חגי לוין: זה לא שהיא יושמה בחלקה.
<חגי לוין: היא לחלוטין לא יושמה.
<חגי לוין: וזה לא מקרי.
<חגי לוין: אנחנו יודעים בוודאות מגילויים בתקשורת – נמצאת פה כתבת "דה-מרקר", עיתון שמפרסם את האמת.
<חגי לוין: עיתונים אחרים פשוט לא מפרסמים את מה שקורה בתחום הזה.
<חגי לוין: החלטת הממשלה על כל סעיפיה מבוססת גם על האמנה הבין-לאומית על הפיקוח על הטבק, שישראל אישררה אותה.
<חגי לוין: אנחנו פשוט לא עושים את הצעדים המתחייבים.
<חגי לוין: אנחנו יודעים בוודאות מהתקשורת שנציגי חברות הטבק נפגשו עם מקבלי ההחלטות מספר פעמים.
<חגי לוין: כאשר אנחנו, הגורמים האמונים על בריאות הציבור בישראל, מבקשים להיפגש עם שר האוצר, הו אלא מוצא את הזמן להיפגש אתנו.
<חגי לוין: אנחנו רואים כיצד הסכנה הברורה והמידית הזאת, למרות קונצנזוס רחב של כל אנשי המקצוע בארץ, בעולם ובמשרדי הממשלה.
<חגי לוין: לצערי אנחנו כן פראיירים.
<חגי לוין: אנחנו, הישראלים, מאפשרים לחברות הטבק לעשות הון אדיר על כספנו.
<חגי לוין: דובר פה על הכסף – הציבור הישראלי מוציא 8 מיליארד שקלים מכיסו, במקום לדאוג לעצמו, לדאוג לרווחתו, לטובת חברות הטבק.
<חגי לוין: אנחנו מאמינים שאור השמש מחטא.
<חגי לוין: אנחנו מברכים על חקירת מבקר המדינה וכמובן, זה דבר מאוד חשוב והם ייכנסו לעובי הקורה, אבל לחכות עד מאי 2018?
<חגי לוין: גם אז, אנחנו לא צופים, לצערנו, שמישהו יתעורר במשרדי הממשלה.
<חגי לוין: אנחנו לא נהסס לנקוט בכל האמצעים שעומדים לרשותנו.
<חגי לוין: אנחנו לא רוצים שכל דבר צריך להגיע לבג"ץ כדי ליישם את המדיניות הברורה, אבל אם נצטרך גם לזה נגיע ונעשה.
<חגי לוין: יש כאן קואליציה רחבה של אנשים שעוסקים בתחום ומנסים.
<חגי לוין: זה כמו לשים אצבע בסכר ואני יודע שיש גם במשרד החינוך, גם בצה"ל וגם במשרד הבריאות אנשים שמנסים ככל יכולתם למנוע, אבל יש לטפל במקור למגפה – בחברות הטבק – על ידי איסור השיווק והפרסום, על ידי העלאת מחירי הסיגריות והעלאת המחירים של הטבק לגלגול ושל מוצרי הטבק החדשים על ידי הקמת יחידה שמרכזת את הנושא הזה.
<חגי לוין: דיברת על נושא הפקחים.
<חגי לוין: נכון, לראשי הערים יש קושי מסוים.
<חגי לוין: אגב, רוב הציבור תומך בצעדים למניעת העישון.
<חגי לוין: רוב הצעדים תומכים בצעדים כי זה עוזר להם להפסיק לעשן.
<חגי לוין: כפי שאמר חבר הכנסת גליק, מה יותר צודק מזה שבגני שעשועים לא יעשנו וגם החוק הזה, שהיה בתמיכה גורפת בכנסת, מוסמס.
<חגי לוין: והיום עדיין חוקית מותר לעשן בגני שעשועים בישראל.
<חגי לוין: אנחנו מקווים שהוועדה בראשותך, כמו שוועדת הסמים, תיקח על עצמה לעקוב אחרי הנושא הזה באופן עקבי ורציף.
<חגי לוין: ולכל העוסקים במלאכה, להמשיך בעבודת הקודש ולא להרפות.
<חגי לוין: אנחנו לא נרפה, נמשיך במאבק הזה.
<חגי לוין: בסופו של דבר יש לנו תקווה להיות עם חופשי בארצנו, להיות חופשי מההתמכרות לטבק וביחד כן נצליח לנצח.
איל בן ראובן: מנכ"לית האגודה למלחמה בסרטן, הגב' מירי זיו, בבקשה.
<מירי זיו: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו וד"ר חגי לוין אמר את מרביתם.
<מירי זיו: ישבנו ארוכות עם נציגי משרד מבקר המדינה שעוסקים בנושא והעברנו להם הרבה מאוד חומרים.
<מירי זיו: ממרום ניסיוני רב השנים, ב-1983 הובילה האגודה למלחמה בסרטן את ישראל להיות בין עשר המדינות הראשונות בעולם שחוקקו את חוק עישון במקומות ציבוריים.
<מירי זיו: אז היו 46% שעישנו.
<מירי זיו: הלכנו קדימה, אבל במקום שנמשיך ונתקדם אנחנו צועדים עכשיו אחורה, בדיוק כמו שקבעו, לבושתנו, המומחים.
<מירי זיו: במקום להיות אלה שמסתכלים עלינו למעלה, היום אנחנו מרכינים ראש ונמצאים במצב שבו גורם המוות מס' 1 שניתן למניעה – 8,000 בני אדם.
<מירי זיו: לא רק סרטן אלא גם לב, דרכי נשימה וכדומה.
<מירי זיו: חלילה, אני לא רוצה להקל ראש בתאונות דרכים שזה דבר מאוד חשוב, אבל איך אפשר להשוות גורם מוות כזה נכבד שעולה על כל מיני גורמי מוות אחרים כגון פעולות איבה, תאונות דרכים וגובה מחיר כל כך כבד שניתן למניעה.
<מירי זיו: יש פה אבסורד שבמקום שנצעד יחד עם ראשי משרד הבריאות והאוצר, ואנחנו רק נהיה תמיכה וגיבוי, קמפיינים – הם לא יכולים לעשות מספיק קמפיינים, אז אנחנו עושים בינתיים לבד.
<מירי זיו: מי שילך ליום העיון יראה קליפ של המון קמפיינים שעשינו לבד ואנחנו צריכים לעשות גם נגד נזקי שמש לבד ולסרטן השד לבד ולסרטן המעי הגס וכדומה.
<מירי זיו: אנחנו מוכנים לעזור, אבל אנחנו מוצאים את עצמנו נאבקים מול שר הבריאות, מול שר האוצר.
<מירי זיו: לא מדברים אתנו בנושא הזה.
<מירי זיו: מוחלט כבר להעלות את המס ולהשוות את המס על טבק לגלגול וה-IQOS ה"נפלא" הזה, במירכאות כפולות ומכופלות, וזה לא קורה.
<מירי זיו: ואומרים: לא, אני לא אעלה מסים, כאילו יש פה פגיעה במישהו.
<מירי זיו: בכל שנה יש לנו תחרות מדהימה יחד עם שפ"י ועם הליגה למחלות ריאה, בין בתי-הספר.
<מירי זיו: בשנה שעברה היה מיצג שזכה בפרס ראשון ממג'דל כרום.
<מירי זיו: הם לקחו מההורים ומהסבים מאות על גבי מאות של חפיסות סיגריות ריקות שעישנו בכפר ועשו מזה מיצג ענק וגבוה.
<מירי זיו: הם עשו את החישוב כמה כסף נשרף במקום להשקיע בכל מיני דברים חשובים באמת ובמקום שיצטרכו כל מיני תמיכות ודברים כגון אלה כי כן, ערבים נמצאים בסטטוס סוציו-אקונומי נמוך.
<מירי זיו: אז פוגעים בהם?
<מירי זיו: לא.
<מירי זיו: עוזרים להם להיגמל ולהשתחרר מההרגל הממכר והממית הזה.
<מירי זיו: מה האמירה הזאת?
<מירי זיו: זה אמצעי לשוויון ולא להפך.
<מירי זיו: הייתה לי הזכות להיות בישיבה ההיסטורית שהייתה באו"ם ב-2011, לא מול ראשי מערכת הבריאות אלא מול ראשי המדינה בנושאים של מחלות לא מדבקות, ובכללן סרטן.
<מירי זיו: ראש העיר של ניו יורק בזמנו, בלומברג, הראה איך הם היו תקועים על 21% ומשהו והם ירדו ל-14%, בעיקר באמצעות מיסוי.
<מירי זיו: זה הבסט-ביי.
<מירי זיו: בארגון הסרטן הבין-לאומי חברנו ליוזמה שנקראת Prevent 20, של מדינות מובילות בעולם שרוצות להשתמש בדבר הקל הזה, שגם מכניס כסף למדינה ואפשר להשתמש בו לדברים ראויים.
<מירי זיו: במקום שאנחנו נחבור למשרד הבריאות והאוצר נגד חברות הטבק, עתירות ההון, המודעות וכדומה, אנחנו מוצאים את עצמנו שאנחנו צריכים להיאבק בהם.
<מירי זיו: זה מצב הזוי.
איל בן ראובן: עורך הדין עמוס האוזנר.
<חגי לוין: הוא ביקש שאני אגיד בשמו את הדברים כי הוא יצא לדיון המקביל.
<חגי לוין: בפסק דין של בית המשפט העליון בארצות הברית בשנת 2005 הוחלט שחברות הטבק משתמשות באותם אמצעים של הפשע המאורגן.
<חגי לוין: בדיונים שקיימנו כאן בישראל וגם מסקרים פנימיים של חברות הטבק שנחשפו, רואים כיצד הם פשוט משחדים את מקבלי ההחלטות בעולם ובישראל במטרה למסמס כל ניסיון להתקדם בחקיקה ובאכיפה למניעת נזקי הטבק.
<חגי לוין: אנחנו לא נעסוק פה בהיסטוריה אבל צריך להבין שמדובר בגוף מאורגן, עתיר משאבים, שפועל בשיטות פסולות כדי להשפיע עלינו ואנחנו חייבים להתאגד כדי להילחם בו.
איל בן ראובן: אני אומר לכל הדוברים, התמונה ברורה.
איל בן ראובן: חבל שכל אחד יחזור על הדברים.
איל בן ראובן: התמונה קשה ואין צורך להכביר מילים.
איל בן ראובן: אני מבקש ממי שמתייחס בעיקר לתת המלצות, כלומר מה אתם חושבים שצריך עוד לעשות כדי שבאמת נוכל להתקדם.
איל בן ראובן: ד"ר חאלד, בבקשה.
<חאלד היבי: אני מדבר פה לא בשם המגזר אלא על מה שקורה במגזר.
איל בן ראובן: בקצרה, בבקשה.
<חאלד היבי: מה שקורה במגזר זה לא רק הזנחה אלא הפקרות מצד כל המשרדים ומצד הממשלה במה שקשור לנושא העישון במגזר.
<חאלד היבי: אין שם תוכניות.
<חאלד היבי: כבר מ-2010 אני עובד על הנושא ואני הופך כל אבן כדי להגיע לכל בית-ספר.
<חאלד היבי: אני מרצה תמיד בבתי-הספר ולא שמעתי מאף מנהל בית-ספר שיש לו תוכנית ממשרד החינוך או ממשרד הבריאות בנושא הזה.
<חאלד היבי: תוכנית לאומית – היא לא קיימת ואם היא קיימת, אף אחד לא מתייחס לזה.
<חאלד היבי: היא לא כתובה.
<חאלד היבי: מי שכתב אותה לא מכיר את המנהגים, את התרבות, את האנשים.
<חאלד היבי: אני אפילו בספק אם הם ביקרו פעם אחת באיזה כפר או במגזר.
<חאלד היבי: מדברים על אכיפה ואם משרד הבריאות אין לו שיניים ליישם חוק, והרשות המקומית מנפיקה כל יום רישיונות לפתיחת בתי עסק של נרגילה, איפה נמצאים בני הנוער שלנו?
<חאלד היבי: אין לי תוכנית מניעה ואין לי כלום ואין לי מקום בילוי, אז מה אעשה עם הילדים שלי?
<חאלד היבי: מה אני אעשה אתם?
<חאלד היבי: אני אחנוק אותם?
<חאלד היבי: אני אאסור אותם בבית?
<חאלד היבי: הם יפנו למקומות האלה ויתחילו.
<חאלד היבי: או שאני אמנע מהבן שלי לצאת או שהוא יצא לבלות למקום עם נרגילה.
<חאלד היבי: למשרד הבריאות צריכות להיות שיניים כדי שהוא יחייב את הרשות לא להנפיק רישיונות כאלה.
<חאלד היבי: שיישם תוכניות.
<חאלד היבי: מה זאת אומרת שהרשות יש לה זכות בחירה?
<חאלד היבי: למה יש לה זכות בחירה?
<חאלד היבי: אני מרגיש שיש פה שתי מדינות ומה שקורה במגזר היהודי זה הפקרות.
<חאלד היבי: כאילו שתי מדינות.
<חאלד היבי: חברים, אני מבקש שהתוכנית הלאומית תיקח בכל הרצינות ותזמין אנשים בעלי מקצוע ויתחילו לחייב רשויות.
<חאלד היבי: תודה רבה.
איל בן ראובן: מנכ"ל העמותה לדמוקרטיה – יצא.
איל בן ראובן: אתי כהן, בקצרה, בבקשה.
<אתי כהן: אני עובדת בעיקר עם בני נוער בסיכון.
<אתי כהן: אני מתנדבת באגודה למלחמה בסרטן, שעושה הסברה ומניעה בבתי-הספר, ועל זה בדיוק אני רוצה לומר מספר מילים.
<אתי כהן: אני כואבת את הנושא ואני אפילו בלחץ.
<אתי כהן: אני חרדה למה שקורה.
<אתי כהן: זה אפילו לא גיל 12, אלא גיל 11, 11.5.
<אתי כהן: עם כל הכבוד לכל התוכניות ששמעתי פה, וזה מקסים ונהדר, השאלה היא איך מיישמים אותן.
<אתי כהן: אחרי כל הרצאה שאני נותנת בכיתות ה' ו-ו' תמיד ניגשים אליי תלמידים ומתחילים לשתף שהם כן מעשנים.
<אתי כהן: זה מפחיד, זה מלחיץ.
<אתי כהן: כמה הרצאות שניתן וכמה הסברה למניעה שנעשה, זה עדיין לא מספיק.
<אתי כהן: אני כל הזמן חותרת לכך שהלוואי וזה יתקיים, שבתוך תוכנית הלימודים צריכה להיות שעה כזאת, כמו שעת מחנך או שעת כישורי חיים.
<אתי כהן: שעה שבה מדברים בדיוק על הנושא הזה, על כל הסכנות, על כל מה שמחכה להם.
<אתי כהן: נכון, יש פיתויים, ההורים מעשנים והכול טוב ויפה, אבל אנחנו כחברה ואנחנו כמערכת חינוך חייבים לעשות את זה בתוך מערכת החינוך.
<אתי כהן: אגב, הייתי מורה עשרים שנה ואני ממש בעניינים.
<אתי כהן: כשעשיתי סדנאות לגמילה מעישון ואלכוהול בפנימיות, אמרתי למנהל שאני מוכנה לעשות את זה, בתנאי שזה יהיה בתוך מערכת הלימודים ולא בתום היום כדי שהם ירגישו שזה לא משהו שהוא לא סתם, עוד חוג, אלא משהו שקשור לכישורי חיים.
<אתי כהן: בנושא הזה צריך עבודה מאוד מאוד יסודית.
איל בן ראובן: מוחמד מחיסן, תתקדם קדימה כדי שנשמע אותך, רק מאוד מאוד מהר.
<מוחמד מחיסן: אני רוצה להגיד שליד בתי-הספר יש הרבה בתי עסק עם נרגילה וגם בתי-ספר שמוכרים לילדים סיגריות.
<מוחמד מחיסן: אין בכלל פרסום לגמילה מעישון.
<מוחמד מחיסן: לתלמידים בבתי-הספר וגם לעם אין מודעות בכלל לסדנאות לגמילה מעישון.
<מוחמד מחיסן: חוסר אכיפה של חוק איסור העישון, גם למורים וגם לתלמידים בבתי-הספר.
<מוחמד מחיסן: ברחבה של בתי-הספר יש מורים ותלמידים שמעשנים גם סיגריות וגם יותר מזה בסביבה של בתי-הספר.
איל בן ראובן: מידד, בבקשה.
<מידד גיסין: אני רוצה לספר לכם על אשתי, זיכרונה לברכה, שנפטרה מעישון.