GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מידד גיסין: היה לה סרטן, היה לה סוכרת – כל המחלות היו לה ובסוף היא נפטרה מ-COPD, מהעישון, אחרי ש-6 שנים לפני שהיא נפטרה היא הפסיקה לעשן.
<מידד גיסין: מאוחר מדי.
<מידד גיסין: לדעתי אנחנו לא סופרים בישראל את המתים בכלל.
<מידד גיסין: היום הזכירו פה 8,000 מתים מסיגריות.
<מידד גיסין: יש עוד מתים מזיהומים במערכת הבריאות.
<מידד גיסין: יש יותר מ-25,000 איש שמתים כל שנה ואפשר למנוע חלק מהם.
<מידד גיסין: לדעתי, כל התוכניות היפות של כל המשרדים הן בסדר גמור, צריך להפחיד את הנוער.
<מידד גיסין: להפחיד אותו פשוט, להראות לו ולספר לו את הסיפור של מתים.
<מידד גיסין: יש לי 12 נכדים וחמישה נינים.
<מידד גיסין: הנינים עוד לא מעשנים, אבל אף אחד מהנכדים שלי לא יעשן בחיים בגלל הסבתא שלהם.
<מידד גיסין: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד, שלא ייתכן שכל המשרדים יגידו לנו שבשנה הבאה יש תוכנית, עוד שלושה תוכנית יגישו תוכנית.
<מידד גיסין: יש דברים שצריך לעשות מיד והממשלה יכולה להחליט מיד שהיא מפסיקה את הפרסום של הסיגריות.
<מידד גיסין: זאת פשוט הפקרות, לדעתי, שכל דבר דוחים לשנה הבאה.
איל בן ראובן: אלעד שפר.
<אלעד שפר: האוריינטציה שלי היא בעיקר בנושא של האכיפה.
<אלעד שפר: האכיפה היא כישלון מוחלט.
<אלעד שפר: בשנת 2009 שלחתי תלונה למבקר המדינה על הכשל של המדינה במאבק בעישון.
<אלעד שפר: ב-2010 כונסה ישיבה של הוועדה לביקורת המדינה ובעקבותיה חודשה פעילות הוועדה לצמצום העישון ונזקיו והוחלט שבראשה יעמוד מנכ"ל משרד הבריאות דאז, פרופ' רוני גמזו.
<אלעד שפר: לא הרבה השתנה מאז.
<אלעד שפר: לא הרבה השתנה.
דב חנין: יש אפילו תחושת נסיגה.
איל בן ראובן: כן, כן, אנחנו כבר אחרי.
<אלעד שפר: התלוננתי באופן אישי ובשם מתלוננת שפנתה לעמותת אוויר נקי על עיריית תל אביב.
<אלעד שפר: שלחתי תלונה לנציב תלונות הציבור, שזה מבקר המדינה.
<אלעד שפר: ענתה לי עורכת הדין גילה טוראל ואמרה שאין סיבה להתערב בהחלטות של עיריית תל אביב.
<אלעד שפר: עיריית תל אביב לא אוכפת את החוק.
<אלעד שפר: פשוט לא אוכפת את החוק.
<אלעד שפר: פניתי גם למפכ"ל המשטרה בבקשה לאכוף את החוק.
<אלעד שפר: התשובה שקיבלתי הייתה שהרשויות המקומיות הן האחראיות, למרות שזה לא נכון.
<אלעד שפר: החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים מטיל חובה גם על המשטרה לאכוף את החוק.
<אלעד שפר: כמובן, זה חוק פלילי.
איל בן ראובן: ברור, תודה.
איל בן ראובן: רבותי, כמו שאמרתי לכם, ב-10:20 אמור הייתי להתחיל לסכם, אבל אני אתן עוד מילה קצרה לחבר הכנסת דב חנין ואז אסכם.
איל בן ראובן: אני מתנצל מראש עם אלה שלא הספיקו לדבר.
דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני מברך על קיום הישיבה החשובה הזו.
דב חנין: אני מתנצל שבגלל ישיבות אחרות יכולתי להצטרף רק בסוף, אבל אני רוצה לחזק את ידיך ואת ידי אנשי המבקר בפעילות בנושא הזה.
דב חנין: כמו שאמרתי בקריאת הביניים שלי, התחושה המצערת היא שאנחנו נמצאים בנסיגה.
דב חנין: הייתה תקופה בה הייתה תחושה שמאמץ ציבורי מצליח לייצר שינוי ועכשיו התחושה היא שיש איזושהי הרפיה במערכת וההרפיה הזו מייצרת נזקים.
דב חנין: לכן התגייסות של מערכות המדינה כדי לעשות את מה שהן יכולות לעשות לצמצום העישון, זו התגייסות נדרשת.
דב חנין: אנחנו צריכים לחזור למאמץ מאוד מאוד אינטנסיבי בעניין הזה.
דב חנין: אני שוב חוזר ומברך על הישיבה הזאת.
איל בן ראובן: 8,000 ואולי יותר מתים בשנה.
איל בן ראובן: נתון זה מחייב, גם על בסיס כל מה ששמענו פה, הגדרה קשה.
איל בן ראובן: מפני שאני מאמין שכדי לטפל בבעיה צריך קודם כל להכיר בה ולדעת שאנחנו בבעיה אמיתית.
איל בן ראובן: אני תכף אגדיר אותה עוד יותר לעומק.
איל בן ראובן: אני מגדיר את המצב כמשהו מעין מצב כישלוני שדורש תוכנית חירום.
איל בן ראובן: זאת פשוט סיטואציה בלתי נסבלת של תוצאות כאלה שהולכות ונעשות רעות למול תוכנית שסוכמה על ידי הממשלה.
איל בן ראובן: אני אומר לכם בצורה חד-משמעית, אני אומר את זה פה לממשלת ישראל ואני אגיד את זה במקומות נוספים, חברות הטבק מביסות את ממשלת ישראל.
איל בן ראובן: פשוט מביסות את ממשלת ישראל.
איל בן ראובן: כדאי שנגיד את זה בקול רם.
איל בן ראובן: אני מכיר את ראש הממשלה שלנו ואני מזהה, הם לא אוהבים את ההגדרות האלה, את התבוסות, אבל הנה, זה עולה פה, לדעתי, גם ממשרדי הממשלה.
איל בן ראובן: אנחנו פשוט מובסים על ידי חברות טבק שמכניסות לילדים שלנו רעל מידי יום והילדים שלנו משלמים את המחיר.
איל בן ראובן: הילדים שלנו, החברים שלנו.
איל בן ראובן: אנחנו משלמים את המחיר והמחיר הוא בלתי נסבל.
איל בן ראובן: הדיון הזה הוא באמת דיון קשה, אני מוכרח להגיד, כי מאחורי המספרים עומדים אנשים.
איל בן ראובן: המספר 8,000 - דיבר פה אדם שאיבד את אשתו – אלה 8,000 משפחות שכולות שמאבדות את חייהן במצב הזה.
איל בן ראובן: לכן הדבר הזה מחייב פעולה.
איל בן ראובן: אני מברך את מבקר המדינה על כך שהוא נכנס לעניין.
איל בן ראובן: שמעתם את נציגת מבקר המדינה שאומרת:
איל בן ראובן: נכנסנו לעניין לא כי באיזושהי תוכנית כתוב עישון, אלא כי הבנו שיש פה מחדל.
איל בן ראובן: מבקר המדינה, חלק מתפקידיו להצביע לנו על הנקודה, על המחדל כדי שאנחנו נעשה.
איל בן ראובן: אני אומר למבקר שלצערי הזמן לא לטובתנו בעניין הזה, כלומר אנחנו לא יכולים לחכות.
איל בן ראובן: אני אומר למשרדי הממשלה שאנחנו לא יכולים לחכות לדוח מבקר המדינה, שנכיר אותו והוא יהיה, כנראה, מאוד בהיר ומאוד ברור, כמו שאני מכיר את מבקר המדינה.
איל בן ראובן: הוא יבוא אלינו בסביבות מאי 2018 והמשמעות היא שעד אז נאבד, כנראה, עוד 8,000 אנשים בתוצאות של זה.
איל בן ראובן: לכן אנחנו חייבים להתכנס הרבה-הרבה קודם למעשה.
איל בן ראובן: אני מוכרח להגיד שאני מאוד-מאוד מודאג מנושא בני הנוער, מנושא החיילים.
איל בן ראובן: מאוד-מאוד מדאיג הנושא הזה.
<ברכה טל: נקודה שלא דיברתם עליה היא נשים הרות.
איל בן ראובן: יש עוד נקודות, כנראה, שלא דיברנו עליהן.
איל בן ראובן: אני מתייחס כרגע למה שדיברנו ואני חושב שזה מספיק בשביל ללכת לעבוד.
איל בן ראובן: נושא בני הנוער והחיילים, שמבחינתי הם בני נוער – בעוד חודש אני שולח את הילד שלי להיות חייל, אז אני יודע בדיוק על מה אני מדבר – מדאיג מאוד.
איל בן ראובן: בדברים האלה אני חושב שצריכים להיות מאוד-מאוד נוקבים וברורים.
איל בן ראובן: דיברתי קודם עם משרד החינוך וראיתי את הדוחות על תוכניות עבודה שאתם עושים.
איל בן ראובן: זה יפה, זה טוב וזה חשוב, אבל כנראה צריך להיות פה עוד יותר חזקים.
איל בן ראובן: דיברתי קודם על חוזר מנכ"ל שצריך להגדיר בצורה חד-משמעית, בהירה וברורה שאין מצב שבבית-הספר ילד מעשן.
איל בן ראובן: בבית-ספר שבו מעשן ילד או מורה - - -
<קרן רוט איטח: סליחה, על זה יש חוזר מנכ"ל.
<מירי זיו: אבל הוא לא נאכף.
<מירי זיו: הוא לא מספיק נאכף.
איל בן ראובן: אם יש, אני מאוד אשמח לראות את חוזר המנכ"ל הזה, אבל אני עוד יותר אשמח לשמוע על התוצאות.
איל בן ראובן: התוצאות צריכות להיות, בין השאר, שבית-ספר שלא עומד במבחן בעניין הזה, מישהו צריך לבוא ולהסביר מדוע זה קורה, וצריך באיזושהי צורה לייצר מדד של הרתעה ואכיפה, אחרת זה לא ישתנה.
<חגי לוין: אפילו אין שילוט בבתי-הספר.
איל בן ראובן: משרד הבריאות – כמו שאמרתי קודם, שמחתי לשמוע שאתם לוקחים אחריות, אבל ללקיחת האחריות הזאת צריך להיות נמשל, והנמשל הוא מעשה.
איל בן ראובן: מעשה חריף וברור.
איל בן ראובן: אני כבר מגדיר שבעוד שלושה חודשים אנחנו נקיים דיון מעקב בנושא וניכנס למערכת של דיוני מעקב, כאשר בדיונים הבאים אני לא ארצה לשמוע את מה ששמעתי היום, את התמונה.
איל בן ראובן: אני ארצה לשמוע תוצאות – מעשה ותוצאה.
איל בן ראובן: לכן אני מבקש ממשרד הבריאות לדיון הבא שיהיה פה להגדיר קודם כל יעדים, יעדים מוגדרים במספרים.
איל בן ראובן: מה לעשות, באתי ממערכות שעובדות עם מדדים.
איל בן ראובן: לפעמים לא נעים להגדיר מדד שאומר שאם היום מתים 8,000, אני רוצה שהמספר ירד ל-5,000, כי ברור שאלה 5,000 יותר מדי, אבל כדי להתקדם וכדי לדעת איפה אתה נמצא במעלה הדרך, האם אתה מתקדם או שאתה צועד אחורה, אתה מוכרח מדדים.
איל בן ראובן: אני מבקש מאוד להגדיר תוכנית ואני מבקש לראות בדיון הבא את תוכנית 2018.
איל בן ראובן: מבחינתי תוכנית היא דבר מאוד ברור.
איל בן ראובן: תוכנית אומרת מה היעדים, מה השיטה – איך מבצעים אותם, ומשאבים.
איל בן ראובן: ולדעת שהתוכנית הזאת גם מתוקצבת ושיש לה סיכוי להתממש.
איל בן ראובן: כלומר, תוכנית בניירות לא עושה לנו שום דבר.
איל בן ראובן: אנחנו צריכים לראות שהיא ממומשת ולכן אני מבקש לראות את זה.
איל בן ראובן: אני מבקש גם ממשרד הבריאות לתת תשובה לוועדה באשר לאותה הנחיה של משרדי הממשלה לגבי יחידה שעוסקת בנושא הזה, ולא אדם.
איל בן ראובן: יחידה.
איל בן ראובן: יש החלטת שמגדירה איך צריכה להיראות היחידה הזאת.
איל בן ראובן: אפשר גם לכתוב לי ועם זה אני אצטרך להתמודד מול מי שצריך להתמודד, שאנחנו לא מבצעים את החלטת הממשלה.
איל בן ראובן: שהממשלה תתמודד עם זה שהיא החליטה משהו ולא מבצעים את החלטותיה, אבל אני מבקש לקבל דיווח על העניין הזה.
איל בן ראובן: אני חושב, עם כל הכבוד, שלבד זה לא יעבוד.
איל בן ראובן: אתה צריך איזשהו נפח בסיסי.
איל בן ראובן: אני לא מתכוון להקים רשות אבל במשרד הבריאות צריך שיהיה איזשהו נפח בסיסי שיכול להתמודד עם בעיה כל כך אקוטית וכל כך בעייתית אני מאוד מבקש לשמוע ממשרד הבריאות בדיון הבא, ואם אפשר כבר לפני כן, בנושא החקיקה.
איל בן ראובן: יש פה נושאי חקיקה שצריך לטוס עליהם.
איל בן ראובן: עניין הפרסום הוא אבי אבות הטומאה, רבותי.
איל בן ראובן: אם כל ילד שלנו שפותח היום את המחשב ואת הטלוויזיה וקורה לו מה שקורה לי, כמו שאמרה יעל גרמן – אנחנו פותחים וטראח, רואים את הדבר הזה – על הילדים האלה זה עובד.
איל בן ראובן: ומה יותר פשוט מלחוקק חוק שהדבר הזה אסור.
איל בן ראובן: לשים קץ לתבוסה הזאת.
איל בן ראובן: אנחנו פשוט מובסים.
איל בן ראובן: אני יודע שיש הרבה כסף שעומד סביב העניין הזה, אבל אצלי לפחות, בערכים שלי, כאשר עומד כסף מול חיי אדם, אין שאלה.
איל בן ראובן: פה הכסף מנצח וזה בלתי נסבל.
איל בן ראובן: לכן אני מאוד מבקש לראות את נושא החקיקה בעניין הפרסום, שצריך לעצור אותו בכל הרשתות.
איל בן ראובן: בכל הרשתות.
איל בן ראובן: דרך אגב, לילדים הרשתות החברתיות הכי חזקות.
איל בן ראובן: הם שם כל הזמן ולכן צריך לעצור את זה.
איל בן ראובן: לעבוד עם משרד המשפטים ואם צריך שאנחנו נעזור קצת בעניין, אנחנו נעשה את זה.
איל בן ראובן: אני מבקש לראות את תוכנית הפעולה למגזר הערבי.
איל בן ראובן: רבותי, אין ספק שהמגזר הערבי בעניין הזה – תרבות וכולי – הוא בבעיה.
איל בן ראובן: לכן אני מבקש לראות תוכנית מסודרת למגזר הערבי.
איל בן ראובן: אני מדבר פה גם על משרד הבריאות וגם על משרד התוכנית.
איל בן ראובן: אני רוצה לראות את התוכנית למגזר הערבי.
איל בן ראובן: תוכנית בשבילי זה יעדים, זה שיטה וזה תקצוב.
איל בן ראובן: פחות מזה, זה לא תוכנית.
איל בן ראובן: אני מבקש לראות את זה בדיון הבא.
איל בן ראובן: אני מצפה משר הבריאות, ואני גם אדבר אתו, להיות המושך.
איל בן ראובן: הוא צריך להוביל בעניין הזה כי מדובר פה על בריאות.
<חגי לוין: הוא מושך.
<קריאה: לכיוון השני.
איל בן ראובן: רבותי, אפשר להיות ציני ואפשר לעשות דברים אחרים.
איל בן ראובן: שר הבריאות שלנו, אני יודע שיש ביקורות כאלה ואחרות, יש דברים שהוא עושה ואני מתייחס אליו בצורה רצינית מאוד.
איל בן ראובן: אז אנא מכם.
איל בן ראובן: אני מבקש משר הבריאות להוביל בנושא הזה.
איל בן ראובן: צריך לראות שגם בחקיקה העסק הזה רץ מהר.
איל בן ראובן: משרד האוצר לא נמצא פה.
איל בן ראובן: אני מבקש לקבל ממשרד האוצר הסבר ברור לגבי סוגיית המיסוי, מדוע הנושא הזה לא רץ.
איל בן ראובן: לא נמצאים פה עכשיו חברי הכנסת, הם בטח התפזרו, אבל אנחנו נתנפל על העניין הזה, אם צריך בחקיקה פרטית ואנחנו נדחוף כדי שהדבר הזה יקרה.
איל בן ראובן: לא ייתכן שהמיסוי שהוא כל כך ברור על כל סוגיית הגלגול והנרגילות, לא קורה.
איל בן ראובן: זאת חקיקה וצריך לשים אותה.
<מירי זיו: הוא צריך לחתום, צריך לחתום.
איל בן ראובן: זה גם לא צריך לעלות כסף.
איל בן ראובן: להפך, זה צריך להביא כסף ובכסף הזה צריך להשתמש לטובת המאבק בעניין הזה.
איל בן ראובן: כך צריך לגלגל את הכספים האלה ואני מקווה שגם הדבר הזה יקרה.
איל בן ראובן: אני מבקש ממשרד הפנים להעביר לוועדה דיווח לגבי סוגיית אחריות הרשויות המקומיות בנושא העישון בגזרתן.
איל בן ראובן: מה הם עושים לגבי אכיפת החוק ואיך הם מתכננים לעמוד במשימה הזאת.
איל בן ראובן: זה יוצג לנו.
<אירית מנטש: כבוד היושב-ראש, תוכל להתייחס לתקציב הסל, שחברת הכנסת תמר זנדברג דיברה עליו.
<אירית מנטש: התקציב לגמילה מעישון שהוא לא מספיק.
איל בן ראובן: אמרתי קודם שמי שמתפרץ, זה לא בבית-ספרנו.
איל בן ראובן: לכן אני אתייחס למה שאני אתייחס ויהיו כנראה דברים שאני לא אתייחס אליהם כרגע.
איל בן ראובן: זה לא אומר שאני לא לוקח אותם ברצינות.
איל בן ראובן: צה"ל – לא שמענו אתכם, אומנם, אבל אני יודע שאתם עושים פעולות.
איל בן ראובן: גם צה"ל, נא להעביר את המסר שצריך להמשיך לטפל בזה.
איל בן ראובן: אנחנו יודעים שלחיילים לפעמים זה נותן קצת אוויר, אבל צריך להתמודד עם זה.
איל בן ראובן: אני מבקש גם מצה"ל לפעול בנושא הזה בצורה כפי שצה"ל יודע להתמודד עם בעיות שכאלה.
איל בן ראובן: בצה"ל, כשנותנים פקודות, אמורים לממש אותן ולכן אני מבקש שהדבר הזה יקרה.
איל בן ראובן: אני רוצה לסכם ולומר כך, תראו, חברים, המבחן הוא לא במילים.
איל בן ראובן: אנחנו יכולים לשבת, לדבר ולשפוך הרבה אוויר חם.
איל בן ראובן: זה לא עושה שום דבר.
איל בן ראובן: המבחן הוא לקיחת אחריות של כל אחד על המערכת שלו ותוצאות.
איל בן ראובן: תוצאות בשטח וזה, כמובן, על בסיס מעשה.
איל בן ראובן: אני מאוד מצפה שבדיון המעקב שיהיה פה בעוד שלושה חודשים, פלוס-מינוס, נשמע על מעשים וגם נתחיל לראות תוצאות.
קארין אלהרר: היום, 20 ביוני 2017, כ"ו בסיון התשע"ז, השעה 10:42.
קארין אלהרר: נושא הדיון הבוקר: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא טיפול נאות בקשישים בבתי אבות והפיקוח על הטיפול.
קארין אלהרר: כאמור, ב-23 בפברואר, אחרי שהתפרסמה בערוץ 2 כתבה עם תכנים מזעזעים, שאני חושבת שלא הותירה עין אחת יבשה, בנוגע לטיפול בקשישים בבתי אבות, קיימנו דיון בוועדה לענייני ביקורת המדינה.
קארין אלהרר: אני לא רוצה לחזור על המראות שהגיעו מהמרקע – התעללות חמורה, שגם אם הייתי מדמיינת את הרוע לא הייתי חושבת שאפשר לעשות את הדברים האלה לסבא ולסבתא של מישהו.
קארין אלהרר: אלימות פיזית, התנהגות כוחנית, עובר בהזנחה פושעת.
קארין אלהרר: יותר משזו התנהגות מאוד מאוד לא סבירה ורעה, זה הדליק לנו נורה אדומה, אני חושבת שגם לחבר הכנסת איציק שמולי וחברי כנסת נוספים, ואף אחד לא יכול היה להישאר אדיש.
קארין אלהרר: זימנו את הדיון והיו כאן ממשרד הרווחה וממשרד הבריאות וביקשנו להבין מה עושים כדי שהדבר הזה לא ישוב, מה עושים כדי שמי שלא מתנהל בצורה הטובה ביותר, מי שסרח, מי שמתעלל, לא יהיה בבתי אבות, לא ייקח חלק בדבר הזה, לא יבוא במגע עם הקשישים והקשישות.
קארין אלהרר: הדבר השני, איך אנחנו מטפלים בזה בצורה מערכתית, כדי שלא יישנו המקרים האלה.
קארין אלהרר: אני חייבת להודות שהתשובות שקיבלנו בדיון הקודם היו תשובות שהתביישתי אפילו לשמוע אותן, תשובות קשות, למשל משרד הבריאות שאומר: אנחנו לא באמת מפקחים, אין ביקורי פתע.
קארין אלהרר: משרד הרווחה אמר: ביצענו ביקורי פתע.
קארין אלהרר: הדיון התקיים בנוכחות מנכ"ל משרד הבריאות שאמר: אנחנו נעשה, הזדעזענו.
קארין אלהרר: אני מאמינה למנכ"ל, אני מאמינה שהוא הזדעזע, אבל אני לא בטוחה שנעשו דברים מאז.
קארין אלהרר: אני אבהיר למה אני מתכוונת.
קארין אלהרר: במכתב ממשרד הבריאות התבשרתי על דברים שנעשו, ואני רוצה להגיד לכם מה נעשה.
קארין אלהרר: בדיון הקודם הוועדה ביקשה לוח זמנים לסיום טיפול בבקשה להוספת עובדים זרים.
קארין אלהרר: אז הבשורה היא שהוקמה ועדה.
קארין אלהרר: זה כאילו מין טקטיקה בממשלה להקים ועדות.
קארין אלהרר: ככה עושים עם הנכים, ככה עושים עם הקשישים, ככה עושים עם כל דבר שלא מקבלים בו החלטה: מקימים ועדה.
קארין אלהרר: אבל מה הממצאים?
קארין אלהרר: מה עושים עם הממצאים?
קארין אלהרר: יש בכלל ממצאים?
קארין אלהרר: הוחלט על משהו?
קארין אלהרר: אז אני מבינה שכדי להביא עוד עובדים זרים צריך גם לשבת עם משרד הפנים, כי יש מדיניות.
קארין אלהרר: קיבלתם החלטה?
קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע עליה.
קארין אלהרר: אנחנו רוצים לדעת האם יש עוד ביקורי פתע?
קארין אלהרר: ביקשנו עדכון לעניין הרפורמה בסיעוד – קרה עם זה משהו?
קארין אלהרר: שמעתי את שר הבריאות נואם ואומר שזה חשוב.
קארין אלהרר: מצד שני, גם בתחילת הקדנציה הוא אמר שזה חשוב ושלא יעבור תקציב בלי זה.
קארין אלהרר: אבל הוקוס פוקוס, התקציב עבר.
קארין אלהרר: אז אני לא יודעת.
קארין אלהרר: מה הסטטוס לקידום הרפורמה הזאת, לוחות הזמנים?
קארין אלהרר: כי אני מבינה שזה חשוב גם לשר ולכן בטח יש איזה תוכנית עם לוחות זמנים ברורים ומדויקים.
קארין אלהרר: לעניין הפיקוח – גם כאן
קארין אלהרר: קיבלנו תשובה ממשרד הבריאות ואנחנו נרצה לעבור על התוכנית הזאת, כדי לוודא שהיא מיושמת.
קארין אלהרר: לפני שאני אתן למבוקרים, גם משטרת ישראל, וגם לציין שמאז הדיון הקודם התגלו עוד מקרים של הזנחה.
קארין אלהרר: אני מניחה שיש עוד רבים, פשוט לא כולם עולים ומגיעים לתקשורת.
קארין אלהרר: לי קשה לישון בלילה כשאני יודעת שזה המצב.
קארין אלהרר: לאחרים לא?
קארין אלהרר: אני ארצה לשמוע בצורה ברורה ולכן אני מבקשת מנציגי המבוקרים לא להגיד: לא נראה לי; אני חושב.
קארין אלהרר: אני רוצה תשובות ברורות וסדורות.
קארין אלהרר: חבר הכנסת שמולי, בבקשה.
איציק שמולי: אני מברך אותך על הדיון הזה.
איציק שמולי: גם בפעם הקודמת הוועדה לביקורת המדינה קבעה את הדיון מהרגע להרגע בגלל החשיבות והדחיפות של העניין.
איציק שמולי: אני חושב שזה מראה גם על רגישות חברתית יוצאת דופן.
איציק שמולי: אם יש מקום שבו אנחנו צריכים לפקח על רשות מבצעת שכנראה לא עושה את עבודתה כהלכה, אני חושב שזה המקום.
איציק שמולי: זה אחד המקומות הדחופים והחשובים ביותר.
איציק שמולי: הדבר שהכי מזעזע אותי בכל הסיפור של בתי האבות, כמו שאמרה היושבת-ראש, שהתפתחה פה סוג של תרבות של התעללות.
איציק שמולי: זה לא מקרה אחד וזה לא מקרה בודד.
איציק שמולי: הישיבה הקודמת כאן כונסה בעקבות התחקיר של ערוץ 2 ולפני שלושה או ארבעה שבועות היה תחקיר לא פחות מחריד בערוץ 10.
איציק שמולי: תוך כדי זה – אני מניח שזה קורה גם עם חברי כנסת אחרים – אנחנו מקבלים תלונות רבות על בתי אבות במקומות שונים בארץ, בעיקר על הזנחה ועל עליבות, אבל יש גם מקרים של אלימות.
איציק שמולי: זה דבר שהוא מטריד מאוד.
איציק שמולי: אז האלימות שהתגלתה בתחקירים, זה דבר שהוא קיצוני, פלילי, צריך לנקוט ביד קשה לא רק נגד המתעללים, אלא גם נגד המנהלים שלהם.
איציק שמולי: אם יתברר שיש מנהל שהדבר הזה קורה אצלו בחצר האחורית שלוש שנים, ארבע שנים, הוא לא יכול לצאת טוב מזה.
איציק שמולי: אם הוא לא יודע מה קורה אצלו בבית, יש בעיה קשה.
איציק שמולי: אם הוא יודע ולא עושה כלום – הבעיה עוד יותר קשה.
איציק שמולי: בדיון הקודם דיברנו על מצלמות.
איציק שמולי: דיברנו, לא רק אני, גם נציגי הממשלה, נציגי משרד הבריאות, מנכ"ל משרד הבריאות.
איציק שמולי: איפה המצלמות?
איציק שמולי: אני מנסה להעלות הצעת חוק להתקנת מצלמות בבתי אבות, מי מתנגד?
איציק שמולי: משרד הבריאות.
איציק שמולי: אז על מי אתם שומרים, על עצמכם או על הקשישים?
איציק שמולי: בסופו של דבר, אני חושב שכולם מבינים שהמראות שראינו, גברתי היושבת-ראש, הם חמורים, אבל אני לא חושב שכולם פה מבינים את הדחיפות של העניין.
איציק שמולי: בדחיפות של העניין צריך לעשות צעדים נחושים כבר מחר בבוקר, כבר היום בבוקר.
איציק שמולי: יש את העניין שהזכרת, גם לגבי מספר הביקורים.
איציק שמולי: זה עלה פה בפעם הקודמת.
איציק שמולי: לפי הפרסומים שהיו בתקשורת, אין ביקורת בלילה.
קארין אלהרר: כלום לא קרה.
איציק שמולי: תוכלו לתקן אותנו אחר כך.
איציק שמולי: אם בשנת 2016 נעשו 11 ביקורת בלילה ותו לא, יש עם זה בעיה.
איציק שמולי: אם עדיין נמשכת התופעה הזאת שלפני שהפיקוח הגריאטרי של משרד הבריאות מגיע, הוא עושה טלפונים למנהלים של בתי אבות, זה מופקר וזה מושחת, ואי אפשר להמשיך עם הדבר הזה.
איציק שמולי: אני בוודאי מצטרף לקריאתך, גברתי היושבת-ראש, שמבקר המדינה יבדוק את הדבר הזה וכמובן יצביע על כל מקורות הכשל.
איציק שמולי: מבחינתי התוצאה פה היא די ברורה – אם הגענו למצב שבו אי שם, מעבר להרי החושך, במקומות האשפוז הסיעודי, מתייחסים במדינת ישראל כפי שמתייחסים לקשישים, התוצאה היא ברורה: יש פה כשל מוחלט.
איציק שמולי: עוד מילה, גם לגבי המשטרה.
איציק שמולי: לפי הנתונים של הכנסת והנתונים שהגשנו בשאילתה למשרד לביטחון פנים, יותר מדי תיקים נסגרים או בגלל חוסר ראיות או – יותר גרוע מזה – חוסר עניין לציבור.
איציק שמולי: זה לא יכול להיות.
איציק שמולי: זה פשוט לא יכול להיות.
איציק שמולי: אם קשיש בבית אבות מקבל אגרוף, זה מעניין את הציבור.
איציק שמולי: זה מעניין אותי כנציג הציבור.
איציק שמולי: היתה התחייבות בכתב של השר, שהעביר אותה אלי וגם אמר אותה בקול רם במליאת הכנסת, שלא יסגרו יותר תיקים של תקיפה אלימה נגד קשישים מחוסר עניין לציבור.
איציק שמולי: זה לא יקרה.
איציק שמולי: ככל שאני יודע, זה עדיין קורה.
איציק שמולי: אני מבקש גם את ההתייחסות שלכם לעניין הזה.
איציק שמולי: נקודה אחרונה, גברתי היושבת-ראש, לפי מה שאני שמעתי, זה אומנם פחות רלוונטי לבתי אבות, אלא יותר לקשישים הסיעודיים בקהילה, אם יש מקרה של תקיפה של קשיש סיעודי בקהילה והעובד הזר ברח, התפטר, לא משנה, פוטר, חברות הסיעוד לא יכולות להעביר את האינפורמציה אחת לשנייה ולכן תוך שבוע הוא עובר לאזור אחר בארץ, חברה אחרת מעסיקה אותו והוא מתעלל עוד פעם בקשיש אחר.
איציק שמולי: בגלל ההגנה על הפרטיות.
איציק שמולי: אתם מבינים כמה המדינה הזאת התהפכה על הראש?
איציק שמולי: כאילו בשם ההגנה על הפרטיות, עכשיו יפגעו בעוד קשיש, בעוד קשישה.
איציק שמולי: אז נדרשת פה גם פעולה שהיא אגרסיבית, גם פעולה נחושה, ובעיקר פעולה שהיא מהירה.
איציק שמולי: אני מאוד מאוד מקווה שאתם, נציגי הביקורת, תוכלו להאיר גם לנציגי הכנסת וגם לנציגי הממשלה את הדרך הנכונה, מה צריך לעשות, כדי שיבוא התיקון הגדול.
קארין אלהרר: אני מבקשת ממר רון עוזרי, יו"ר א.ב.א, בבקשה.
<רון עוזרי: הדברים החמורים שנאמרים פה לצערנו נאמרים במקומם.
<רון עוזרי: עובד שפגע בדייר גם נפשית, לא רק פיזית או מילולית, או מנהל שלא בדק ולא ראה, או בית שאצלו זה תופעה – לא נגיד מקרה חד-פעמי, פעם בעשר שנים – צריכים ללכת הביתה ולסגור את הבית, ואנחנו תומכים בכך.
<רון עוזרי: אתמול, לא מחר.
<רון עוזרי: אם יש בעלים של רשת או של מספר בתים שאצלו זה בכלל תופעה, גם אם הבתים שלו יפים וגם אם הם מצילים את מספר המיטות באותו אזור, צריך לסגור אותם.
<רון עוזרי: זו התפיסה שלי, כי רק כך אנשים ילמדו.
<רון עוזרי: אני מייצג פה את בתי האבות ואת העובדים שלהם.
<רון עוזרי: אז יש את אלה שסרחו, אבל אני מייצג גם את כל אלה שאני רוצה להרים בגאון את עבודתם ואת מלאכת הקודש שלהם, שקמים בבוקר, רוחצים את הקשישים, במסירות ובנאמנות.
<רון עוזרי: אלה רוב העובדים.
<רון עוזרי: כשכל הענף מוכתם בגלל זה, זה פוגע בהם.
קארין אלהרר: אני עוצרת אותך בנקודה הזאת.
קארין אלהרר: הוועדה לביקורת המדינה תפקידה לבקר ולדון בביקורת שמעלה מבקר המדינה או בנושאים שהיא מציפה למבקר המדינה.
קארין אלהרר: ברור לי, ברור לוועדה ולחברי הכנסת, שהרוב בסדר.
קארין אלהרר: אנחנו מטפלים במה שלא בסדר.
<רון עוזרי: ולא נתעלם מכך.
קארין אלהרר: אין צורך להסביר כמה הרוב טובים.
קארין אלהרר: אנחנו מטפלים במה שלא טוב, כי אנחנו לא רוצים שיהיה אפילו מקרה אחד שהוא לא טוב.
קארין אלהרר: מקרה אחד זה עולם, זה משפחה, זה בן אדם.
<רון עוזרי: אני אתייחס לנקודות שהועלו בעקבות הישיבה הקודמת, שגם בה השתתפתי.
<רון עוזרי: מצלמות – אנחנו תומכים בהצבת מצלמות באופן מיידי.
קארין אלהרר: אבל לא מכספכם.
<רון עוזרי: הוויכוח הגדול – משרד הבריאות לא מוכן לשאת בכך.
<רון עוזרי: הוא אומר: תוציאו 50 מיליון שקלים - - -
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע קודם את העמדה של משרד הבריאות.
<רון עוזרי: הם תמיד יגידו שבתוך התעריף הם הכניסו גם יהלומים ופנינים.
קארין אלהרר: אנחנו נדבר גם על התעריף.
<רון עוזרי: בוודאי, כי בתוך התעריף הם מכניסים הכל.
<רון עוזרי: כנ"ל לגבי בקרות.
<רון עוזרי: יש לנו הסכמים עם העובדים שלנו, כולל מנהלים, לבקרות מדגמיות.
<רון עוזרי: עכשיו משרד הבריאות, בצדק, דורש שהבקרות הפנימיות תהיינה בתדירות גבוהה יותר, ומשרד הבריאות נשאר באותו תעריף שהוא נתן לפני חמש שנים, ארבע שנים ושנה, ומכניס עוד ואומר שהוא רוצה שיבואו בתדירות אחרת, בלי לתמחר.
<רון עוזרי: אין קמח, אין תורה.
<רון עוזרי: אשר לבקרות של משרד הבריאות – אני כבר אומר, משרד הבריאות עושה בקרות הרבה יותר תכופות.
<רון עוזרי: אני, כיושב-ראש א.ב.א הייתי שמח אם משרד הבריאות היה - - -
קארין אלהרר: מגיעים בלילה?
<רון עוזרי: מגיעים גם בלילות בתדירות שלא היתה אף פעם.
קארין אלהרר: ממתי?
<רון עוזרי: בחודש, חודשיים האחרונים, בשבועות האחרונים.
<רון עוזרי: כן, זה מתבצע.
<רון עוזרי: אני הולך יותר רחוק, אני רוצה להציע בשביל הביקורת של המקרה הזה.
<רון עוזרי: אני, אם הייתי במשרד הבריאות, את אותו תקציב, במקום להוסיף עוד עשרות תקנים, הייתי מציב צוות חקירה – מצדי שיהיו גם עובדים מתחזים, גם בני משפחות מתחזים – וכך הוא יעלה על דברים אמיתיים יותר, דברים שאולי אפילו אנחנו לא יודעים או אנחנו חושבים שאנחנו יודעים, ומזה כל השטח ידע שיש בקרה.
קארין אלהרר: אתם מאפשרים לבני משפחה להגיע בלילה?
<רון עוזרי: אם הם מגיעים למקומות ציבוריים ולא מעירים את השכנים לחדר, כן.
<רון עוזרי: בתנאי שהם לא מפריעים לשאר הדיירים במחלקה שישנים.
קארין אלהרר: מה זה המקומות הציבוריים, הסלון למטה?
קארין אלהרר: לא יראו כלום.
<רון עוזרי: אני אעשה סדר.
<רון עוזרי: השאלה לאיזו מטרה – אם בן משפחה בא לראות אם שלומו של הדייר טוב והוא בא לראות את זה בשקט והוא לא מפריע, אנחנו לא מונעים, 24 שעות.
קארין אלהרר: אבל אתה יודע ש"הפרעה" זו שאלה עם פרשנות.
<רון עוזרי: הפרעה זה שכשבאים כמה בני משפחה, מדברים בקול, שואלים בקול את הדייר או מעירים אותו או מדברים איתו בקול, זה מפריע לשכן.
<רון עוזרי: ההפרעה היחידה זה הפרעה לשכן.
<רון עוזרי: אין מבחינתנו מניעה, 24/7, כולל יום כיפור, לבוא ולבקר.
<רון עוזרי: יש לנו בעיה גדולה עם עובדים שסורחים.
<רון עוזרי: אנחנו יודעים ש-30% מהמטפלים הם עובדים שלא ראויים לעבודה.
<רון עוזרי: אין מאגר – וכאן אני קורא גם למשרד הבריאות וגם למחוקקים לאפשר מאגר חוקי של עובדים שסרחו, שלא יקרה כמו שמה שציין חבר הכנסת שמולי עם עובד זר בקהילה.
<רון עוזרי: זה קורה עם המטפלים שלנו, הם מפוטרים על אלימות או על שינה במשמרות או על חוסר יחס, ואחרי שבוע - - -
קארין אלהרר: והיום אתה לא רואה את זה?
<רון עוזרי: אני לא יכול, אסור לי.
<רון עוזרי: אין לי שום פרט.
<רון עוזרי: אני רוצה להתייחס לנושא של הרפורמה.
<רון עוזרי: ישנה רפרומה שעובדים עליה קשה, גם משרד הבריאות, גם חברי כנסת וכו'.
<רון עוזרי: הרפורמה תצליח אם היא תתמודד בנושא של מחסור בכוח אדם.
<רון עוזרי: עד עכשיו לא אישרו לנו עובד זר אחד.
<רון עוזרי: חסרים לה 6,000 עובדים.
קארין אלהרר: אנחנו רוצים לשאול איפה זה עומד.
<רון עוזרי: שתשיב הממשלה.
<רון עוזרי: מבחינתנו לא עשו כלום.
<רון עוזרי: עד שהרפורמה לא תדבר ברור על התקציב, שיהיה שקוף, ומה עולה ומה לא עולה לשלם עבורו, אותה רפורמה תיכשל.
<רון עוזרי: קופות חולים לא ישלמו יותר ממשרד הבריאות.
<רון עוזרי: ואז חבל, כי אם עושים רפורמה, צריך לעשות שהיא תצליח וכולנו נברך עליה.
קארין אלהרר: ד"ר אהרון כהן, ממשרד הבריאות.
קארין אלהרר: בדיון הקודם ביקשה הוועדה לוח זמנים לסיום הטיפול בבקשה להוספת עובדים זרים.
קארין אלהרר: אתה מוסמך לתת תשובה בעניין הזה?
<ד"ר אהרון כהן: אני אתן תשובה חלקית.
<ד"ר אהרון כהן: אני ראש אגף הגריאטריה.
קארין אלהרר: לא, אני צריכה תשובה מלאה.
<ד"ר אהרון כהן: אחר כך אני אתן למשרד האוצר לדווח על זה.
קארין אלהרר: אוצר?
קארין אלהרר: למה אוצר?
<ד"ר אהרון כהן: כי הדיונים לגבי עובדים זרים, כפי שאמרת קודם, הם גם מול האוצר וגם מול משרד הפנים.
קארין אלהרר: מי מרכז את הוועדה הזאת?
<ד"ר אהרון כהן: זו ועדה משותפת.
<ד"ר אהרון כהן: גב' ספי הלל היא האחות שמרכזת את הוועדה.
<ד"ר אהרון כהן: היא לא נמצאת כאן, אבל אני יכול לדבר בשמה.