GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמיר דהן: שמעתי את חיים ואת דובי, מה שהם דיברו על זה ששמאי לא הגיע תקופה.
<אמיר דהן: צריך לזכור שזה לא נזק ישיר, שאתה בא לראות את הברזלים של החממה פגועים, את האזור של החממה ואת הגידול שנפגע.
<אמיר דהן: מדובר בנזק עקיף שהוא הצליח לקטוף חלק וחלק הוא לא הצליח לקטוף.
<אמיר דהן: בסופו של דבר, הערכת הנזק הנכונה היא לא בחודש הראשון, לא בחודש השני, היא דווקא בתום הגידול.
<אמיר דהן: בעצם, אחרי שהוא קטף את הכול, אנחנו יודעים מה הוא יכול היה לקטוף, מה הוא לא יכול היה לקטוף ויכולים להעריך את הנזק.
<אמיר דהן: אני לא מסכים עם החברים, בנזק העקיף אין צורך ששמאים יגיעו במהירות לקרקע, הרי בסופו של דבר יש להם תעודות משלוח, הזמנות.
קארין אלהרר: לא במהירות, ייקחו את הזמן, אבל שיגיעו.
<אמיר דהן: צריך לזכור שבמחלקה שלנו - - -
חיים ילין: היא אומרת לך שכשיש ויכוח, למה לא מגיע שמאי.
חיים ילין: זה מה שקארין שואלת, תענו למה שהיא שואלת.
<אמיר דהן: יש לנו אגרונום במחלקה שלנו, יש לנו אנשים שהם מקצועיים בתחום הזה.
<אמיר דהן: אנחנו מקבלים את ההחלטות, השמאי הוא כלי, אנחנו לא משתמשים בו כל הזמן.
קארין אלהרר: האגרונום, האדם שהוא באמת מומחה בתחום, הרי בסוף אתם רשות מנהלית, האם לא ראוי בעיניך שהוא ידבר עם החקלאי פנים אל פנים והחקלאי יסביר לו מה שהוא כנראה לא הצליח להעביר במסמכים, יסביר לו מה מקור הבעיה?
<משה אשר: זה נעשָה.
<אמיר דהן: נעשָה.
קארין אלהרר: בכל המקרים?
<אמיר דהן: בכל המקרים.
<אמיר דהן: אם יש כאן מקרה אחד שאומרים שלא, אז זה אחד שאני לא מכיר אותו, בכל המקרים דיברו עם החקלאים ועם המייצגים, בכולם.
<אמיר דהן: אני חייב להגיד משהו.
<אמיר דהן: אנחנו כל הזמן דורשים מסמכים, כמו תעודות משלוח, שאלה מסמכי חובה במס הכנסה.
<אמיר דהן: לעניין קרן פיצויים אנחנו לא מנהלים את תעודות המשלוח, הזמנות, אנחנו לא מנהלים, זה המסמך שלנו כדי להוכיח מה הוצאת מהקרקע.
<אמיר דהן: אנחנו רוצים לדעת.
<אמיר דהן: לעניין קרן פיצויים אנחנו בהפרדה מרשות המסים וזה נהיה אחרת.
<אמיר דהן: אז אנחנו עושים את כל הבדיקות האלו, זה מה שגורם להרבה עיכובים בתיקים, כי אנחנו לא מקבלים את כל המסמכים שלנו.
<אמיר דהן: היום יש תיקים פתוחים, אנחנו מסוגלים לסגור אותם תוך שבוע, אבל ההחלטות יהיו לא כמו שהאזרח רוצה כי אין לנו את כל המסמכים.
<אמיר דהן: אנחנו מנסים פעם נוספת ופעם נוספת.
<אמיר דהן: בסופו של דבר, כמו שאמרתי, יש סמכות, יש ועדת ערר, זו ועדה מקצועית לחלוטין.
<אמיר דהן: יש שם יושבת ראש או יושב ראש שהם עורכי דין, יש שם שמאי, זה המקום לברר את הטענות האלו, כשאנחנו כותבים מכתב החלטה והגענו למסקנה שמגיע לו איקס פיצוי - - -
<דובי אמיתי: דרך אגב, עד היום הגישו מהחקלאים 30 עררים.
<דובי אמיתי: זה מה שאנחנו יודעים, זו לא כמות גדולה.
קארין אלהרר: ארז גוזן, בבקשה.
<ארז גוזן: אני חקלאי ממושב ישע.
<ארז גוזן: אני הגשתי את בקשת הפיצויים שלי במהלך המלחמה או קצת אחריה, עד דצמבר, שמאי היה אצלי בחודש אוגוסט 2015, עבר אצלי בשטחים, בדק, ראה שאכן מה שאני מצהיר אני יכול לעמוד בו גם ברמה החקלאית.
<ארז גוזן: עד דצמבר 2015 לא קיבלתי שום תשובה.
<ארז גוזן: אחרי הרבה מאבקים נשלחה תשובה.
<ארז גוזן: בדצמבר 2015 קיבלתי איזשהו סכום פיצויים ואחרי 14 יום קיבלתי הודעה שאני חייב להחזיר אותם אחרי שבוע.
<ארז גוזן: מהלך שנעשה בצורה זדונית, לטעמי.
<משה אשר: התיק שלך מתנהל בוועדת ערר עכשיו?
<ארז גוזן: אני הגשתי ערר דרך עורך דין, כן.
<ארז גוזן: השמאי בכלל לא התייחס לנזקים שהיו לי במשק, אני יכול להגיד שהוא בכלל ביטל - - -
קארין אלהרר: על בסיס מה התקבלו הפיצויים?
<משה אשר: לא משנה, יש ועדת ערר, זה כמו בית המשפט.
<משה אשר: אני לא מבין מה זה - - -
<ארז גוזן: אני רוצה להגיד, אני באתי הנה מהסיבה היחידה, אנחנו שנתיים וחצי אחרי המלחמה, עוד אין לי תאריך לוועדת ערר.
קארין אלהרר: מתי הגשת את הערר?
<ארז גוזן: הגשתי את הערר תוך 30 יום.
<ארז גוזן: לא, נגיד אחרת, את התשובה של מס רכוש קיבלתי באמצע ינואר 2016.
<ארז גוזן: שלחתי להם מיידית פקס שאני רוצה להגיש ערר.
<ארז גוזן: כמובן שלא התייחסו.
<ארז גוזן: התקשרתי אליהם בטלפון, אמרו לי שהם לא עונים לאנשים פרטניים, אף אחד לא ענה לי.
<ארז גוזן: הלכתי לעורך דין ממש בדקה התשעים, הוא ביקש ארכה להגיש את הערר, כי נותנים לך רק 30 יום, אם אתה לא מגיש תוך 30 יום אתה מאבד את הזכות שלך להגיש ערר.
<משה אשר: אני אתייחס.
<ארז גוזן: גם את התשובה, גם את השמאות של השמאי של מס רכוש - - -
קארין אלהרר: אדוני, מתי בסופו של דבר הוגש הערר?
<ארז גוזן: הערר הוגש במהלך החודשיים שאחרי זה.
קארין אלהרר: זאת אומרת פברואר-מרץ.
קארין אלהרר: מפברואר מרץ עד היום עוד אין תאריך?
<משה אשר: מי שמנהל את - - -
<קריאה: אבל יש כאן עוד נקודה, שלקח שנה וחצי עד שהוא קיבל את התשלום שביקשו ממנו להחזיר.
קארין אלהרר: תראו, אני כן אולי - - -
<משה אשר: אני אתייחס גם לזה.
קארין אלהרר: רק שנייה, אולי אני לא - - -
<משה אשר: אבל ועדת ערר היא לא אנחנו.
קארין אלהרר: רק שנייה, אולי אני לא משתלבת היטב בבניין הזה, אבל אני כן אוהבת את הפרדת הרשויות ולכן אנחנו לא נדון כאן במה שיידון בערר.
קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את תגובתכם רק לעניין הפרוצדוראלי, דהיינו, לעניין של המועדים, לעניין של מענה שנראה לי סביר בהחלט, מענה טלפוני, ולעניין של המועד לוועדת ערר.
<משה אשר: קארין, אני אסביר.
<משה אשר: בהחלטה שעליה מערערים לוועדת ערר כתוב למטה בדיוק את הטלפון, הפקס, הכתובת של ועדת הערר.
<משה אשר: לשם צריך להגיש את הערעורים, לא אלינו, וזה כתוב בצורה ברורה.
<ארז גוזן: לשם הגשתי.
<ארז גוזן: אתם לא מגיבים.
<אמיר דהן: אבל זה לא אנחנו.
<ארז גוזן: לא אתם ולא הם.
<ארז גוזן: סליחה, במהלך התהליך אתם לא מגיבים לשום שאלה.
<דובי אמיתי: מי אחראי לענות בשם ועדת ערר?
<דובי אמיתי: זאת השאלה.
קארין אלהרר: ועדת ערר היא עצמאית.
<משה אשר: משרד המשפטים הקים אותה.
<דובי אמיתי: מי מחייב את ועדת הערר לדון ובאלו פרקי זמן, כי אנחנו לא יכולים לדון שנתיים אחרי.
קארין אלהרר: זה משרד המשפטים, זה לא רשות המסים.
<משה אשר: כל שבוע יש שם דיונים.
<משה אשר: לאחרונה הקימו עוד ועדה לתגבר את זה, עוד הרכב.
קארין אלהרר: יש כאן נציג של משרד המשפטים?
<ארז גוזן: אני רוצה להוסיף עוד משהו בנושא הזה.
<ארז גוזן: אני רוצה להתייחס למה שהם אמרו.
<ארז גוזן: אני שנה וחצי רץ אחריהם.
<ארז גוזן: שלחתי מכתבים, התקשרתי לשמאי שלהם בבאר שבע, דיברתי איתו כמה פעמים בטלפון, הכול מיוזמתי.
<ארז גוזן: מעולם, אף אגרונום של הוועדה הזו לא פנה אליי, לא לדבר איתי, לא לשמוע, לא בא אליי למשק לראות אם יש נזקים, לא ראה מה איכותי כחקלאי, לא יודע מה אני מסוגל להוציא או לא מסוגל להוציא.
<ארז גוזן: בסופו של דבר השמאי שהם שלחו הוא לא שמאי.
<ארז גוזן: הוא לקח, חפר בספרים, חמש שש שנים אחורה, הוא דרש ממני - - -
חיים ילין: הוא אחד האנשים הכי ישרים שיש, אני שם את היד שלי על הבן אדם הזה.
חיים ילין: אני אומר לךָ עכשיו, אין שקר במילה שהוא אומר.
חיים ילין: אני אומר לכם את זה חד משמעית.
<משה אשר: אני לא מבין, אנחנו עושים דיון על ועדת ערר?
<משה אשר: לא, כי זה מה שקורה עכשיו.
חיים ילין: לא, אבל תקשיב למה שהוא אומר.
<משה אשר: אז אני מסביר גם לך.
<משה אשר: אני לא יודע מה יש בספרים שלו, אתה לא יודע מה יש בספרים שלו.
<משה אשר: ועדת ערר תדון בזה, רק שם המקום, לא פה.
<ארז גוזן: אני לא מתייחס, לא ביקשתי ממך לדון ב - - -
קארין אלהרר: אנחנו לא דנים בוועדת הערר.
חיים ילין: אני אומר לך, שמעת מה הוא אומר לגבי ועדת ערר.
<ארז גוזן: אני רוצה להגיד על שיטת העבודה.
<ארז גוזן: לקחו ממני - - -
חיים ילין: תסבירו שהייתה ועדת ערר ושופט הגיע רק עכשיו, לפני איזה חודש חודשיים.
<משה אשר: לא, ממש לא.
חיים ילין: ועכשיו כל התיקים מטופלים.
חיים ילין: אמיר, אתה אמרת לי את זה.
<אמיר דהן: ממש לא.
<ארז גוזן: אבל למה אנחנו מגיעים לוועדת ערר רק עכשיו?
<ארז גוזן: לא, כי נתת לי אפס.
<ארז גוזן: אמרת לי, 'או שאתה לוקח את ה-200,000, מחזיר לי אותם ואתה פושט רגל, או שאתה לוקח 100,000 ואתה הולך הביתה'.
<אמיר דהן: או שתציג את המסמכים - - -
<ארז גוזן: וגם את ה-100,000 האלה לא רצית לרשום אותם, כי זה מתחת ל - - - זה כאילו לא רשום ואמרו לי, 'מגיע לך אפס'.
קארין אלהרר: מה, ברשות המסים לא - - -
<ארז גוזן: הוא אמר לי, 'מגיע לך אפס'.
<ארז גוזן: כן, הוא לא רצה לבדוק - - -
קארין אלהרר: רגע, רגע, אדוני, אתה תדבר בתורך.
קארין אלהרר: אני רוצה להבהיר מילה.
קארין אלהרר: רק שנייה, שנייה.
<משה אשר: אם מגיע לך אפס מגיע לך אפס.
<ארז גוזן: אז למה הוא הציע לי 100,000 אחרי זה?
<משה אשר: אולי לפנים משורת הדין?
<משה אשר: גם זה אולי לא בסדר.
קארין אלהרר: מר אשר, סליחה.
קארין אלהרר: אני רוצה רגע משפט לחקלאים המכובדים שיושבים כאן.
קארין אלהרר: תראו, מכיוון שאתם נציגים ויש עוד חקלאים, אני מניחה, שמרגישים עצמם מקופחים מהחלטות רשות המסים, גם בגלל העובדה שאנחנו מדברים על חלק מהמקרים שנמצאים בערכאות שיפוטיות, אני מבקשת לא לרדת לרזולוציה של מקרים שבהם יש ערכאה שיפוטית שדנה.
קארין אלהרר: אני מבקשת לדבר על העקרונות.
קארין אלהרר: העקרונות הם החשובים.
<ארז גוזן: נכון, לכן אני רוצה להבין את העיקרון.
<ארז גוזן: אם בחרתי במסלול אדום, זאת אומרת שחשבתי שיש לי נזק.
<ארז גוזן: אם האדונים הנכבדים אומרים שבמסלול הירוק אין שמאי, במסלול האדום, מן הסתם, חייב להיות שמאי.
<ארז גוזן: הרי אם אני הולך למסלול אדום אז מראש - - -
קארין אלהרר: רגע, בחרת במסלול הירוק או באדום?
<ארז גוזן: לא, אני במסלול אדום.
<ארז גוזן: חייבים היו לשלוח שמאי.
<ארז גוזן: מה הטעם לשלוח שמאי שנה ורבע אחרי שנגמרה המלחמה?
<ארז גוזן: כשהוא נכנס אליי לשטח, כל מה שהוא אמר לי: 'וואו, איזה יופי השטחים שלך, לא נפגעת בכלל'.
קארין אלהרר: מדהים.
<משה אשר: עוד פעם, אני אומר שוב, נראה לי מאד לא רציני, בלשון המעטה - - -
קארין אלהרר: למה לא רציני?
<משה אשר: ואני מצפה שבואו נראה מה באמת יהיה בוועדת ערר.
קארין אלהרר: שנייה, שנייה, שנייה.
<משה אשר: לגבי כל אחד שטוען ברמה הפרטנית.
קארין אלהרר: סליחה, אני לא מדברת על הרמה הפרטנית, זה עניין עקרוני.
<משה אשר: לא, זה פרטני.
קארין אלהרר: לא, זה עקרוני.
<ארז גוזן: אבל למה לחכות כל כך הרבה זמן לפיצויים?
<ארז גוזן: אני לקחתי הלוואה בבנק בשביל לשרוד.
קארין אלהרר: סליחה, שמאי אמור להגיע בו בזמן, לא שנה וחצי אחרי.
<אמיר דהן: חד משמעית, כמו שהסברתי, בוא ניקח את האדון הזה.
<אמיר דהן: הוא טוען שהוא לא קטף כמו שצריך בגלל הלחימה, בסדר?
<אמיר דהן: בסופו של דבר יש לו שטח שהוא לא קטף ממנו.
<אמיר דהן: בסופו של דבר, אם אנחנו נבוא בסוף הגידול נראה מה הוא כן הצליח לקטוף, אנחנו יודעים מהו הפוטנציאל - - -
קארין אלהרר: שנה וחצי אחרי?
<אמיר דהן: אנחנו רואים את הספרים שלו, השמאי לא צריך להגיע אליו.
קארין אלהרר: זה כבר פעמיים - - -
<אמיר דהן: קודם כל זה לא היה שנה וחצי אחרי שהשמאי הגיע אליו.
<אמיר דהן: דבר שני, אין צורך בכל תיק שמאי.
<אמיר דהן: השמאי הוא כלי עזר בגלל שאנחנו לא מגיעים לכל התיקים.
קארין אלהרר: כלי עזר כשאתם צריכים להגיע.
<אמיר דהן: אנחנו לא צריכים להגיע אליו בכל תיק.
<משה אשר: בתיק תביעה בכל - - -
קארין אלהרר: תראו, בואו נסכם את זה שאתם לא צריכים כלום, אפשר פשוט לא לעשות כלום.
<משה אשר: קארין, תקשיבי, יש תעודות משלוח, יש ניירת שהם חייבים לנהל לפי הוראות עם ספרים.
<משה אשר: האמת היא שדרך הניירת אפשר לשחזר כמעט הכול ולכן הנושא של היה או לא היה זה פחות חשוב.
<משה אשר: אם האנשים מנהלים כמו שצריך לפי הוראות את הספרים, אז אין בעיה לעשות שחזורים לאחור ואת זה כולם יודעים לעשות.
קארין אלהרר: רגע, מר אשר, אני רוצה לשאול שאלה.
קארין אלהרר: אתם אומרים שאתם מתייחסים לשנים קודמות.
קארין אלהרר: חקלאות, זה גם תלוי במזג אויר ובהמון המון דברים.
קארין אלהרר: נניח שהשנה הקודמת הייתה שנה קפואה, לא הצליחו לגדל שום דבר ואתם מסתמכים על הנתון הזה, אני מניחה.
קארין אלהרר: עכשיו יש עונה חדשה, החורף שקדם לקיץ של "צוק איתן" - - -
<משה אשר: זה עובד בדרך כלל לשני הכיוונים.
קארין אלהרר: בסדר, שנייה, החורף היה פחות קשה, היה יותר יבול, אפשר היה לקטוף יותר.
קארין אלהרר: אתה לא יכול לבוא ולהגיד, 'אני מסתמך רק על שנים קודמות ועל תעודות משלוח' ו- ו- ו-.
קארין אלהרר: הם אומרים, 'תביא שמאי, אני רוצה להראות לך, תראה, תראה כמה לא קטפתי'.
<משה אשר: לגישתך, אי אפשר להסתמך על המסלול הירוק כי הוא לפי שנים קודמות.
קארין אלהרר: לגישתי - - -
<משה אשר: זה בעייתי, מה שאת אומרת.
קארין אלהרר: לגישתי, אם היו שואלים אותי בשעתו, צריך לתת מקדמה לא מאוד גדולה וכן לנהל את זה לפרטי פרטים.
<משה אשר: אחרי שנתַנו מקדמה גדולה - - -
קארין אלהרר: לפרטי פרטים.
קארין אלהרר: אני אגיד לך מה בעיניי לא נכון.
קארין אלהרר: בעיניי לא נכון שהייתה חקיקה של הכנסת, הריבון, או תקנות שנתנו פיצוי גדול.
קארין אלהרר: אנחנו החלטנו על זה, אתם אמורים לבצע את זה ובסופו של דבר אתם נמצאים במחלוקת אתם.
קארין אלהרר: שילמתם על פי הוראה, אתם לא עשיתם את זה שלא בדין, גם אם הייתה טעות, אז לבוא ולהגיד להם פלוס הפרשי ריבית והצמדה, כי אנחנו התעוררנו מאוחר, לא רלבנטי בעיניי, לא רלבנטי.
קארין אלהרר: לא מתאים להחזיר עם הפרשי ריבית והצמדה.
קארין אלהרר: הדבר השני, אני אומרת, אם יש מחלוקת והיא יכולה לקרות והיא בסדר, אני לא אומרת שהם כל הזמן צודקים, אבל אני כן אומרת, תשלחו איש מקצוע ואל תסתמכו רק על הניירת.
<משה אשר: זה מה שאנחנו עושים.
קארין אלהרר: לא, אתם אומרים איפה שצריך, הם אומרים שלא שלחו.
<משה אשר: בשביל זה יש ועדת ערר שתדון בזה.
<קריאה: אז מה אנחנו עושים - - -
קארין אלהרר: שי הר משי.
<גלית חזקיה הרשקוביץ: יש לי רק שאלה עקרונית, בבקשה?
קארין אלהרר: מי גבירתי?
<גלית חזקיה הרשקוביץ: גלית, דוברת התאחדות האיכרים.
<גלית חזקיה הרשקוביץ: רק שאלה, אם הם טוענים שהם כל כך מנותקים מהעניין של ועדת הערר וזה לא קשור אליהם, אז אני רוצה להבין איך זה שכשנקבע הדיון פתאום כל החבר'ה פה קיבלו זימון לוועדת ערר?
<גלית חזקיה הרשקוביץ: אם זה לא קשור אליהם, אז איך זה פתאום כן מתקשר?
<משה אשר: אנחנו נתייחס לזה.
<משה אשר: נתייחס גם לשאלה מהסוג הזה.
תמר זנדברג: אני רוצה להגיד משהו, שלא תגידו שבכנסת לא עושים כלום.
תמר זנדברג: הכנסת קבעה ישיבה ודברים התחילו לזוז.
תמר זנדברג: ראית מה זה?
<גלית חזקיה הרשקוביץ: ציינו קודם שזה הישג, אבל אני רוצה - - -
חיים ילין: לפעמים כשעיתונאי רק שואל, הוא עוד לא עושה כתבה, הוא רק שואל והדברים מסתדרים, את לא מכירה את זה?
קארין אלהרר: אבל אנחנו מפריעים לשי.
<משה אשר: אנחנו רוצים לתת תשובה על זה.
<אמיר דהן: על נושא ועדות ערר, קודם כל בוועדת ערר בדרום, הייתה ועדה אחת שכבר עובדת יותר מכמעט שנתיים.
<אמיר דהן: הייתה הפסקה.
<אמיר דהן: הייתה ועדת ערר שעבדה כמה שני, הייתה הפסקה כי - - -
קארין אלהרר: למה הייתה הפסקה?
<אמיר דהן: יושבת הראש התפטרה.
<אמיר דהן: משרד המשפטים, לקח לו קצת יותר זמן, מינה יושבת ראש חדשה, הוועדה הזאת פועלת כבר שנתיים.
<אמיר דהן: לפני מספר חודשים, בגלל כמות התיקים וגם בגלל לחץ שלנו, אנחנו לחצנו על משרד המשפטים - -
<קריאה: לפני כמה חודשים.
<אמיר דהן: לפני כמה חודשים הוקמה ועדה נוספת.
<אמיר דהן: דיונים מתקיימים כל הזמן.
<אמיר דהן: יש כאן מייצג שנמצא בדיונים בוועדות ערר.
<אמיר דהן: אז להגיד שבגלל - - -
קארין אלהרר: מי המייצג?
<אמיר דהן: הנה, הוא היה בדיונים.
<אמיר דהן: להגיד שבגלל הדיון הזה - - - אנחנו, אין לנו קשר לוועדות הערר.
קארין אלהרר: למה אתה לוקח - - -
<אמיר דהן: כל שבוע יש דיונים, באמת.
תמר זנדברג: אז לא עושים כלום בכנסת?
<דובי אמיתי: אמיר, תבדוק את עצמך.
<דובי אמיתי: תבדוק את עצמך טוב אם יש לך קשר לוועדות ערר או אין לך קשר.
<אמיר דהן: בשבוע שעבר היו שני דיונים בוועדות ערר.
<אמיר דהן: היו דיונים.
<אמיר דהן: עורכי הדין שלנו היו.
<אמיר דהן: יום חמישי הזה יש דיונים נוספים.
<אמיר דהן: ביום ראשון יש דיונים נוספים.
<אמיר דהן: יש כמעט פעמיים בשבוע דיונים.
<משה אשר: לא, אנחנו - - - ללוח הזמנים ולוח של השופטים.
<אמיר דהן: זה לא קשור אחד לשני, יש כל יום דיונים.
קארין אלהרר: תודה, תודה, התשובה נשמעה.
קארין אלהרר: שי, בבקשה.
<שי הר משי: שי.
<שי הר משי: קודם כל, נעים מאוד, אמיר דהן.
<שי הר משי: ביקשתי ממך ב-3.5 להיפגש, התחננתי, שלחתי לך מכתב.
<אמיר דהן: איפה שלחת לי מכתב?
<שי הר משי: הנה הוא.
<אמיר דהן: אני חייב להגיד בנושא הזה.
<אמיר דהן: זה קצת מתסכל אותי.
<אמיר דהן: המייצג שלו הגיע אליי למשרד, אמר לי, 'הנה, יש מכתב, הוא לא רשמי'.
<אמיר דהן: לא, המייצג שלו נתן לי את המכתב, המכתב הזה הוא לא רשמי, הוא היה למשה אשר בהתחלה והוא אמר לי, 'הוא לא רשמי, תקרא אותו, בוא תראה אם אפשר לעזור.
<אמיר דהן: הוא לא רשמי, כאילו לא הגשנו אותו'.
<אמיר דהן: כשהוא פנה למבקר המדינה פתאום הם מגישים ש"המכתב הזה היה רשמי ואמיר לא התייחס אליו".
קארין אלהרר: רגע, אנחנו מבלבלים, אנחנו מבלבלים.
<אמיר דהן: איפה ההוגנות בין הצדדים?
<אמיר דהן: בתיק של - - -
קארין אלהרר: שי פנה אליך?
<אמיר דהן: הוא לא פנה אליי, דרך המייצג.
<אמיר דהן: המייצג נתן לי את המסמך הזה והוא אמר לי: 'אמיר, זה לא רשמי, זה כאילו לא קיבלת'.
קארין אלהרר: אדוני המייצג, מה שמך?
<אמנון חניה: לי קוראים אמנון.
<אמנון חניה: אכן באמת מסרתי לאמיר את המכתב ביד.
<משה אשר: בצורה רשמית או לא רשמית?
<אמנון חניה: מסרתי לו בצורה חברית, אבל זה לא העניין, חבר'ה, באמת, זה טכני, התנצלתי בפני אמיר שהמכתב הזה עבר כאילו מסירה, אבל הוא כן קיבל אותו, משה אשר, וכן היה לו עניין לטפל בו.
<אמנון חניה: זה שהוא לא הוגש רשמית, לא על זה נופל דבר.
<אמנון חניה: המקרה שלו הוא מקרה קיצוני, קשה וכואב.
<אמנון חניה: לבי זועק.
<אמיר דהן: לא, אבל תגיד את העובדות - - -
<אמנון חניה: אין בעיה, התנצלתי בפני אמיר שאכן מסרתי לו - - -
<משה אשר: אז אחרי שהתנצלת אני מקווה שהלקוח שלך לא - - -
<אמנון חניה: אבל למסור מסרתי.
<אמנון חניה: המכתב הגיע, משה.
<אמנון חניה: תמשיך.
<אמנון חניה: עזוב, אמיר, אמיר, מסירה מסרנו, אבל זה לא העניין עכשיו.
<משה אשר: אני כבר אומר לכם שיש לו גם בעיה של ייצוג של אותו אדם.
<משה אשר: לפי החוק נדרש שיהיה עורך דין, רואה חשבון או יועץ מס שייצג את החקלאי.
<משה אשר: אתה אחד מאלה?
<אמנון חניה: כמו שאתה יודע, אני מתעסק עם התיקים של "צוק איתן" ו"עמוד ענן", המייצג הרשמי זה עורך דין ורואה חשבון, אתה צודק.
<אמיר דהן: אבל כשאתה ניגש לדיון אתה צריך לבוא בכובע הזה.
קארין אלהרר: תגידו, אתם חזקים על - - - מר אשר - - -
<משה אשר: יש את המייצג הלא רשמי.
קארין אלהרר: מר אשר, מר אשר, אתה לא פעם ראשונה כאן בוועדה, אתה בדרך כלל יותר נינוח.
<משה אשר: אני רק מקווה שתיתנו משקל לכל מה שקורה - - -
קארין אלהרר: כן, בבקשה, שי.
<שי הר משי: בתחילת הדרך כשפניתי אמרו שאני בכלל לא גר בנחל עוז.
<שי הר משי: כך נפתח התיק שלי.
קארין אלהרר: איפה אתה גר?
<שי הר משי: היום אני גר במושב מלילות מחודש אוגוסט.
<שי הר משי: עד חודש אוגוסט האחרון גרתי בנחל עוז.
קארין אלהרר: יש פה עד.
<שי הר משי: יש עד.
<שי הר משי: כל הציוד שלי, כל מרכז חיי היה שם, 'אתה לא גר בנחל עוז'.
<שי הר משי: הלכתי, הבאתי מסמכים שאני גר בנחל עוז, רוב הכלים שלי - - - התחילו איתי, כל דבר 'לך תוכיח'.
קארין אלהרר: שאין לך אחות.
<שי הר משי: הלכו לכל הלקוחות שלי, אני עברתי חקירת מס, אבל זה בסדר שהם בודקים.
<שי הר משי: אל תשלמו מה שלא מגיע, אבל תבדקו, זה מחובתם.
<שי הר משי: הלכו לכל הלקוחות שלי - - -
קארין אלהרר: טענות עקרוניות, אדוני.
<שי הר משי: אני הצגתי עם מי אני עובד, הלכו ולקחו את התיקים שלי מהלקוחות שלי.
<שי הר משי: הרבה אמרו לי, 'אל תיכנס איתם, זה מס הכנסה', החוקרים שלהם בישיבות אמרו לי, 'אתה לא יודע באיזה כובע אנחנו פה גם'.
<שי הר משי: אמרתי, 'תבדקו'.
<שי הר משי: בדקו לי חשבוניות מיום היוולדי.
<שי הר משי: אני לא רואה שפנו אליי מעוד מקומות, סימן שאני בן אדם ישר ואני מצהיר שאני ישר - - -
<משה אשר: יש החלטה בתיק שלך.
<שי הר משי: באחד מהם.
<משה אשר: מה זה באחד מהם?
<אמיר דהן: המייצג שלך קיבל בשני התיקים.
<אמנון חניה: יש החלטה בתיק אחד, אמיר.
<משה אשר: רגע, אני רק רוצה לומר, אם כבר מדברים על התיק הזה, הייתה לך תביעה ראשונה על כמה?
<שי הר משי: לא אותו מייצג.
<משה אשר: רק שנייה, בואו תראו מה קרה פה.
<משה אשר: נתונים עד הסוף, כן?
<משה אשר: התביעה הראשונה שהגשת בנזק העקיף, על איזה סכום היא הייתה?
<שי הר משי: זה לא היה המייצג הזה.
<משה אשר: עם מייצג אחר.
<אמנון חניה: מה העניין?
<אמנון חניה: אני אספר, אני אספר, הוא יוצג על ידי - - -
קארין אלהרר: רק שנייה, רק שנייה, אדוני, אדוני.
<משה אשר: היה 3.5 ו - - - 3 מיליון.
<אמנון חניה: לא.
<אמנון חניה: הנתון לא נכון.
<אמנון חניה: מחילה.
קארין אלהרר: אדוני המייצג, מה המקצוע שלך?
<קריאה: הוא גם לא מייצג, בדיוק.
<אמנון חניה: אני יועץ ומְלווה חקלאים ועסקים.
קארין אלהרר: יועץ?
<אמנון חניה: כן.
<משה אשר: לא יועץ מס.
קארין אלהרר: חברים, תראו, באמת, עברתי את כל 12 שנות הלימוד, כולל אקדמיה, לדבר בעברית שוטפת אני יודעת, אני לא צריכה עזרה.
<אמנון חניה: אני רוצה קצת לדייק.
<אמנון חניה: הסיפור של שי, אני אגיד אותו בקצרה.
<אמנון חניה: הוא יוצג על ידי רואה חשבון - - -
קארין אלהרר: לא אדוני, אתה לא מסביר עכשיו.
קארין אלהרר: דרך אגב, כאן בכנסת זה בסדר לא להיות מיוצג על ידי עורכי דין, יועצי מס ורואי חשבון, אבל אני רק רוצה להבין, אתה מייצג אותו היום?
<אמנון חניה: מייצג אותו עורך הדין כהן דרור ורואה חשבון צורי עמיר, שלא נמצאים פה.
<אמנון חניה: הייצוג המשפטי - - -
קארין אלהרר: מה תפקידך?
קארין אלהרר: מה אתה עושה?
<אמנון חניה: אני הפרויקטור, אני מלווה אותו.
קארין אלהרר: ברשותך, אדוני, אני אבקש ממנו לדבר, בסדר?
<אמנון חניה: בבקשה.
קארין אלהרר: רק כי הוא נמצא כאן בחדר.
<אמנון חניה: אין בעיה, רק מה שמשה אמר - - - תשובה הוגנת ואמיתית.
<אמנון חניה: אנחנו אנשים ישרים והגונים.
קארין אלהרר: לא, זה לא הוגן.
קארין אלהרר: תראה, אני חייבת להגיד לך, באמת לבי עם החקלאים, באמת, אבל אני אומרת לך שכמייצג, צריך לנהוג גם בהוגנות.
קארין אלהרר: אם אתה נותן לו מכתב ואומר לו, 'תשמע, אני נותן לך את זה בחברות, ואללה, אם אתה לא רוצה להתייחס, כאילו לא הגשתי את זה' ואז אתה פונה למבקר המדינה ואומר לו, 'הוגש באופן רשמי', אני אומרת לך, זה לא ראוי.
<אמנון חניה: המכתב נמסר בפועל, פיזית - - -
קארין אלהרר: אדוני, עם כל הכבוד.
קארין אלהרר: יש א'-ב' של התנהלות.
<שי הר משי: קודם כל, אני לא יודע שיש לי החלטה בשני התיקים, אני יודע רק על החלטה בתיק אחד, והחזרתי את הכסף, 940,000 שקל, לפני שבועיים.
<שי הר משי: המסמך כנראה לא פה, אבל אקבל את ההחלטה בתיק השני.
<שי הר משי: לא יודע, אולי הוא נמסר - - -
קארין אלהרר: ממתי ההחלטה בתיקו השני?
<אמיר דהן: לדעתי בסוף חודש נבמבר, ניתנה החלטה.
<אמיר דהן: לעניות דעתי.
<שי הר משי: שניהם נפסלו?
<אמיר דהן: הם קשורים אחד לשני.
<אמיר דהן: יש קשר, אני לא אפרט כאן, כי זה לא המקום.
<שי הר משי: אם אני לא - - -
קארין אלהרר: שי, שי, טענות עקרוניות, שי.
<שי הר משי: אם אני, שאני גר בנחל עוז - - -
<משה אשר: התיק שלך יידון בוועדת הערר.
<משה אשר: תגיש ערעור.
<שי הר משי: שנתיים וחצי לחכות לתשובה, בסוף לוקחים את הכסף.
<משה אשר: אני שמעתי על התיק הזה - - -
<קריאה: אבל תן לו להתבטא.
<משה אשר: אתה לא יכול להתבטא, אבל התיק שלך - - -
<שי הר משי: אתה לא יכול להתבטא?
<משה אשר: אתה יכול להתבטא, אבל התיק שלך - - - אני רק מסביר לך, אתה רוצה להסביר את המקרה שלו לוועדה?
<משה אשר: בבקשה.
<שי הר משי: אני אלך לוועדת ערר.
<משה אשר: תלך.
קארין אלהרר: שי, שי.
<שי הר משי: שנתיים וחצי לא קיבלתי, אני שומע את ההחלטה פה עכשיו בפעם הראשונה.
<משה אשר: החלטה בתיק הגדול שלך כבר קיבלת.
<שי הר משי: יש תיק גדול ויש תיק קטן בחיים?
<שי הר משי: בחיים שלי יש משהו גדול וקטן?
קארין אלהרר: אתה מגיש ערר?
<שי הר משי: הגשתי ערר בתיק אחד.
<שי הר משי: התיק השני עוד לא קיבלתי את המסמכים מרשות המסים.
<שי הר משי: אני שומע בפעם הראשונה - - -
<משה אשר: נעביר לך את ההחלטה.
<אמיר דהן: עוד היום.
קארין אלהרר: רק מבקשת להעביר לו את התשובה.
קארין אלהרר: אם היא התקבלה כבר זה ראוי - - -
<שי הר משי: מתי?
<שי הר משי: לפני חודש, הם אומרים.
קארין אלהרר: סוף נובמבר.
קארין אלהרר: אמיר, אני מבקשת להעביר את התשובה בהקדם האפשרי.
<אמיר דהן: אנחנו נבדוק איפה זה עבר, זה עובר בדואר רשום.
<אמיר דהן: אנחנו נבדוק.
קארין אלהרר: אמיתי נחשון.
<אמיתי נחשון: אמיתי נחשון מכפר מימון.
<אמיתי נחשון: אמיר טיפל לי אחרי זה בתיק באופן אישי.
<אמיתי נחשון: אני רק רוצה להגיד משהו אחד קטן פה.
<אמיתי נחשון: למה אנחנו בכלל פה כולם מגיעים לוועדת ערר, אז כדאי שנקום ונלך, כולם, כל החקלאים.
<אמיתי נחשון: אנחנו הגענו לוועדת ערר בגלל שאתם עושים עבודה לא מקצועית.
<אמיתי נחשון: זה קל להגיד, 'לך לוועדת ערר, לך לוועדת ערר'.
קארין אלהרר: אדוני, אני לא שלחתי אתכם לוועדת ערר.
<אמיתי נחשון: לא, אנחנו הגענו לוועדת ערר בגלל שהם הצמידו אותנו לפינה.
<אמיתי נחשון: מה היה בתיק שלי?
<אמיתי נחשון: אני מדבר על עובדות עכשיו, לא על מספרים ולא על דברים.
<אמיתי נחשון: ב-8.7 התחילה המלחמה.
<אמיתי נחשון: אצלנו בכפר מימון הטילים כבר היו לפני כן.
<אמיתי נחשון: אני יכול להראות לך שאנחנו היינו עם העגבניות אצל החיילים ועשינו מיליון דברים, אצלנו כל הקו, אני רק רוצה להסביר משהו אחד קטן, במלחמה לפני כן, כל החיילים ישבו באזור נחל עוז, עפו עליהם פצמ"רים, החליטו להעביר אותם עוד קו אחד לכפר מימון, סביב כפר מימון.
<אמיתי נחשון: התותח היה מאה מטר מהבית שלי, לילה ובוקר, אני לא ישנתי, כל היום הייתי סביב החיילים עם הילדים שלי.
<אמיתי נחשון: לא יכול להיות שאחר כך אנחנו מקבלים תרעומת של מי שישב שם בסוף המלחמה, 'תוך שנייה יטפלו בכם' ואחרי זה אנחנו באים אליהם בוכים וכמעט פושטים רגל.
<אמיתי נחשון: זה לא הגיוני.
<אמיתי נחשון: אנחנו מדברים פה על דברים הגיוניים ועקרוניים.
<אמיתי נחשון: אנחנו כל הזמן היינו סביבם.
<אמיתי נחשון: התיק שלי, הביקור של השמאי שלי היה באמצע המלחמה, שלושה שבועות אחרי ההתחלה.
<אמיתי נחשון: המלחמה התחילה ב-8.7, אצלנו זה התחיל קצת לפני, התמונות של השמאי שלי, פה, אחרי זה אני אעביר לכם, מה-27.7, את התמונות האלו הם לא קיבלו והם לא תיעדו אותן והם לא מטפלים בהן.
<אמיתי נחשון: הם מסתכלים רק על מספרים, על, 'אתה הרווחת', אבל הפסדתי גם המון.
<אמיתי נחשון: מה זה קשור לזה שאני הרווחתי?
<אמיתי נחשון: אם יש לי פה נזק של עגבניות, של שטח שלא השקיתי אותו, כי הוא שטח קטן, אז השמאי שלהם אמר, 'טעית שם ברבע דונם, יותר'.
<אמיתי נחשון: זה מה שעניין אותו ואת זה הוא לא צירף.
<אמיתי נחשון: השמאי שלהם בא אליי, הכול רשום לי, השמאי שלהם הגיע אלי ב-26.2, אין בשטחים האלה כבר שום דבר שקשור, אין שום דבר שהוא יכול לבוא ולהגיד לי, הוא בא אליי, השמאי שלהם, והשטחים היו כמו חיילים.
<אמיתי נחשון: איפה התיעוד שלו?
<אמיתי נחשון: למה הוא לא דיבר על זה?
<אמיתי נחשון: הוא לא הזכיר שום דבר.
<אמיתי נחשון: תפתח את התיק שלי, תראה את מה שהשמאי כתב.
<אמיתי נחשון: אני קיבלתי את התיק של השמאי שלהם, את האפס, אפס קיבלתי מהשמאי שלו, מתי קיבלתי את התיק?
<אמיתי נחשון: אחרי שהגשתי ועדת ערר, אחרי שהייתי אצל כחלון, אחרי שניסיתי, שקט, שנייה, אני מדבר, אחרי שניסיתי איתו להגיע להסכם ולא הסכמתי.
<אמיתי נחשון: את יודעת למה לא הגעתי איתו להסכם?
<אמיתי נחשון: כי אמרתי לו, 'אם על זה אתה לא אומר לי שקל, אם אתה לא אומר לי 5,000 שקל, אני לוקח הלוואות, מחזיר לך את כל הכסף, אני בן אדם עקרוני', והוא אמר לי, 'מגיע לך אפס', אז אני רוצה שתעבירו את זה, תעביר להם את זה, בבקשה, שיבינו מהם נזקים, אלה נזקים.
<אמיתי נחשון: הוא אומר לי, 'אני אתן לך שקל, אבל מגיע לך אפס'.
<אמיתי נחשון: אני רוצה שתעבירו אליהם.
<אמיתי נחשון: את כל הדברים האלה.
<אמיתי נחשון: זה, הוא לא התייחס לזה.
<אמיתי נחשון: יש פה הרבה נזקים.
<אמיתי נחשון: הוא אומר לי, 'מגיע לך אפס'.
<אמיתי נחשון: עכשיו אני אגיד מה קורה אצלי עוד פעם.
<אמיתי נחשון: הם העבירו לי את השמאי שמחוני, הוא בא אליי, הוא רצה לבוא אחרי זה עוד שלוש פעמים, אמרתי לו, 'אין לך מה לעשות פה, אין פה שום דבר שקשור.
<אמיתי נחשון: מה אתה רוצה, לטייל לי במשק?