GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: ואז בעצם הכמות הגדולה של הילדים זה שוב הפעוטות עם האלרגיות ששם זאת הכמות הגדולה של הילדים שצריך לייצר שם את המדרג מתי הכרחי שתהיה סייעת ומתי אפשר לייצר הנגשה והתאמה של המעון.
<קריאה: לגבי פעוטות עם צרכים רפואיים, צריך לזכור, הדר, כשדיברנו על הילדים עם ה-TPN וכדומה.
<קריאה: אלה כנראה ילדים שלפי המודל החדש שאנחנו מנסים לייצר יוכלו ביום מן הימים להיכנס למעונות היום השיקומיים - - -
<הדר ירדני: אין להם עיכוב התפתחותי.
<קריאה: אני הבנתי, אני אומרת לפי הצעת החוק החדשה.
<קריאה: אם לעומת זאת- - - כי אם זה ילד שיוכל בעזרת סייעת ללכת למעון רגיל אז בוודאי צריך לאפשר לו את זה עם סייעת.
<קריאה: אם זה ילד שהמורכבות הרפואית שלו היא כל כך גדולה, ולכן הוא זקוק למענים שמעון יום שיקומי יכול לתת אז הוא ייכנס למעון יום שיקומי.
<קריאה: אני חושבת שמדובר ביחסית מספרים נמוכים.
<קריאה: אני רוצה להיות מאוד מאוד זהירה, אבל אם אני לוקחת את ה-80 של הסכרת ואת ה-50 של האפילפלסיה, את יודעת, אנחנו במאוד מאוד נמוך.
<קריאה: האלפים זה העניין הזה של הפעוטות עם האלרגיות ששם צריך לייצר הסדרה.
קארין אלהרר: ליאורה תרצי לומר?
<ליאורה שמעוני: אני רוצה רק להגיד שבחודש מאי עומד להתפרסם דו"ח שלנו שאנחנו כרגע מסכמים אותו בנושא של טיפולים לילדים מעוכבי התפתחות, התפתחות הילד.
<ליאורה שמעוני: אני חושבת שזה משלים את התמונה, זה לא בדיוק מה שאנחנו דיברנו עליו כאן, אבל זה משלים את התמונה, לרבות את הקטע של אחריות קופות החולים ושל משרד החינוך שזה חלק מאוד מרכזי גם בתוך הדו"ח שלנו מצביע גם על הבעיה של ריבוי רגולטורים, ריבוי משרדים וריבוי גופים שעוסקים באותו תחום והתפר שבין המעבר בין האחריות של קופות החולים, משרד הבריאות ומשרד החינוך ששמה בדרך כלל נמצאות גם הבעיות היותר קשות.
<ליאורה שמעוני: וגברתי כשאת אמרת אולי שולחן עגול עם קופות החולים, אולי צריך אחרי הדו"ח שאנחנו נפרסם אותו אז כדאי באמת לקיים את השלב הזה יחד עם הזמנה של קופות החולים אם את כמובן תזמני את הדיון.
קארין אלהרר: כל עוד אני כאן אני אזמן.
קארין אלהרר: טוב אני מבקשת לסכם את הדיון.
קארין אלהרר: תראו בהרבה מובנים אני שמחה על הדיון הזה.
קארין אלהרר: הבשורה עם ה-DQ היא בעיני בשורה מצויינת.
קארין אלהרר: עכשיו צריך רק לדאוג שבאמת לכל אלה שניתנת זכאות גם יש מקום.
קארין אלהרר: זו משימה לא פשוטה, במיוחד נוכח העובדה שאנחנו מכירים 26 ילדים שהייתה להם זכאות to begin with ואין להם מקום - - -
<רויטל לן כהן: וזה רק הילדים שאת יודעת מאלו"ט.
<רויטל לן כהן: יש ילדים לא בתוך אלו"ט.
<הדר ירדני: לגבי ילדים אוטיסטים השינוי הזה לא משפיע.
קארין אלהרר: זה היה המשפט הבא שלי, רויטל, אבל תודה.
קארין אלהרר: בסוף לוועדה מגיעים רק המקרים שמגיעים.
קארין אלהרר: לא מגיעים כל המקרים האחרים.
קארין אלהרר: כל בר דעת מבין שיש עוד הרבה מקרים שמסתובבים שם ומחפשים מענים ואין להם.
קארין אלהרר: אני בטוחה שגם במשרד הרווחה וגם במשרד הבריאות יושבים האנשים הנכונים שהנושא אכפת להם והם עובדים כדי לשפר את המצב.
קארין אלהרר: אבל בסוף אנחנו דיון שני ואנחנו קצת מסתובבים במעגלים.
קארין אלהרר: לעניין הבינוי, זה עניין שהוא ידוע.
קארין אלהרר: לא יהיה בינוי, לא יהיו מעונות.
קארין אלהרר: לעניין המקומות, לעניין שיבוצים - מה קורה עם אלה שאין להם.
קארין אלהרר: נושא מאוד חשוב זה קריטריונים.
קארין אלהרר: אני לא יודעת מה הקריטריונים.
קארין אלהרר: אם הורה ישאל אותי, אני לא יודעת להגיד לו.
קארין אלהרר: אז אני מבקשת לקבל את הקריטריונים.
<הדר ירדני: קריטריונים למה?
<הדר ירדני: לשיבוץ למעון יום שיקומי?
קארין אלהרר: לסייעות במקום שבו יש מעון יום שיקומי.
קארין אלהרר: אנחנו כאילו כמו עכבר מעבדה בתוך גלגל, אבל צריך להחלץ מהנתיב הזה ולהגיע לכדי העשייה עצמה.
קארין אלהרר: אני מבקשת ממשרד הרווחה בתוך שבועיים, תקציב הבינוי, אני רוצה לדעת כמה מהתקציב שניתן ב-2017-2018 הולך לבינוי של מעונות יום באופן שהמכרזים יהיו אטרקטיביים.
קארין אלהרר: כי אני בטוחה שאתם יכולים כל יום להוציא מכרז ובסוף לא יגשו למכרז כי אין מקום אז מה.
<לילית-ליליאן שפרן: אחד שלא עונים.
<לילית-ליליאן שפרן: כל השאר ענו וזכו.
<לילית-ליליאן שפרן: אז בואו ניישר ככה בכל זאת - - -
קארין אלהרר: ליליאן, אחד שלא קרה הוא אחד פחות ממה שצריך.
<לילית-ליליאן שפרן: לא מתווכחת על החשיבות רק אומרת שבפרופורציות הנכונות.
<גיא סלומון: זה עדיין לא אומר שזה בסדר.
<גיא סלומון: זה עדיין מטיל נטל מאוד גדול על הארגונים- - -
קארין אלהרר: גיא, תודה.
<גלית גבע: גם לציין שאנחנו לא יכולים לפרט על זה, אבל הסוגייה של הבינוי היא סוגייה שנידונה בבג"צ ויש תהליכים גם לנושא הזה של פתרונות - - -
קארין אלהרר: עד הבג"צ אני רוצה את הנתונים.
קארין אלהרר: מותר לי.
<עדי עזוז: קארין, זה לא נדון בבג"צ- - -
קארין אלהרר: אפשר אבל לא באמצע שאני מסכמת, אחרי זה מה שתרצו.
קארין אלהרר: ללא קשר לבג"צ ומבלי לפגוע בסמכותו של בג"צ אני מבקשת נתונים את זה מותר לי, זה לא קשור לדיון המשפטי.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת כמה מה-1.2 מיליארד עובר לבינוי.
קארין אלהרר: עבר כסף ממשרד הכלכלה או אמור לעבור כסף ממשרד הכלכלה, קיבלתם גם תוספת תקציבית, השר התפאר, משרד הרווחה קיבל תוספת תקציבית.
קארין אלהרר: אני מברכת את השר על מלחמתו הצודקת לתוספת תקציבית.
קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה לשאול מתוך כל ההון הזה כמה הולך לענייני מעונות יום שיקומיים.
קארין אלהרר: גם לעניין הבינוי שלהם, גם לעניין ההסעות שאתם גם מממנים חלק ממנו.
<גלית גבע: הסעות אין בעיה של תקציב.
קארין אלהרר: תתפלאי.
קארין אלהרר: אני אעביר לכם את המקרים.
קארין אלהרר: יש גם בעיה של תקציב.
קארין אלהרר: כמה הסעות נוספו.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת לגבי התקנות של האחיות.
קארין אלהרר: כמו שאמרתי קודם, גם משרד הבריאות, גם משרד הרווחה יעדכנו אותי מה העלות התקציבית ויעדכנו אותי מתי מעבירים את התקנות לוועדת הרווחה.
קארין אלהרר: לגבי הפתרונות ל-26 הילדים של אלו"ט.
קארין אלהרר: לא היה לכם כאן את הפירוט המלא.
קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את הפירוט המלא.
קארין אלהרר: כל ילד מה מצבו.
קארין אלהרר: ואם אתן יודעות על עוד ילדים אני מבקשת, באמת, תראו, הורים שמגיעים אלינו, גם לי, אין לי מה להגיד להם.
<עדי עזוז: את יכולה לתחום בתאריך את התשובות לאותם ילדים?
קארין אלהרר: תוך שבועיים כל זה.
קארין אלהרר: הכל היה בתוך שבועיים מיום הישיבה.
קארין אלהרר: באמת אני מברכת אתכם על הרצון שלכם, אבל בואו נלך שלב אחד קדימה.
קארין אלהרר: כי אני באמת יודעת שאתן עושות אבל עוד קצת ויהיה ממש טוב.
קארין אלהרר: דבר נוסף, אני רוצה לדעת מה עמדת השרים לעניין המעונות הרפואיים כדי שנוכל לקדם את הדבר הזה ואם תגידו לי שאתם לוקחים את זה ממשלתי אתם תשמחו אותי שבע פעמים.
קארין אלהרר: אבל שזה יהיה פשוט.
קארין אלהרר: אני רוצה להודות לכולכם.
קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
קארין אלהרר: היום ה-27 ביוני 2017, ג' בתמוז התשע"ז.
קארין אלהרר: נושא הדיון הבוקר: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא: עיכוב העברת מיכל האמוניה 2.
קארין אלהרר: הטיפול בזיהום אוויר ממקורות נייחים - דוח מבקר המדינה 65ג - ישיבת מעקב.
קארין אלהרר: בוקר טוב לצוות מבקר המדינה, בוקר טוב, אדוני מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, אורחים מכובדים, חברי כנסת, את הדיון הזה אנחנו מקיימים במסגרת יום איכות הסביבה שמצוין היום כאן בכנסת, שאותו יוזמים חברי הכנסת: דב חנין, יעל כהן פארן, תמר זנדברג ורחל עזריה.
קארין אלהרר: זה כמובן לא הדיון הראשון בנושא סביבה בכלל, וגם לא בנושא זיהום במפרץ חיפה, ומיכל האמוניה בפרט - זה בהחלט נושא שאסור להרפות ממנו.
קארין אלהרר: אנחנו רואים גם תהליכים משפטיים שנמצאים בצל או ליד הדיונים כאן.
קארין אלהרר: מדובר בנושא שהוא לא פחות מחיי אדם, אני לא אומרת את זה כמליצה.
קארין אלהרר: הנושא הזה חייב להיות בראש סדר העדיפויות של ממשלת ישראל.
קארין אלהרר: אנחנו כמובן נדון בנושא מיכל האמוניה.
קארין אלהרר: אני מחזירה אותנו לדיון הקודם, שאז הבטיחו לנו נציגי המשרד, או-טו-טו מגיע המכרז, או-טו-טו סוגרים המכרז, מעבירים לדרום.
קארין אלהרר: אמרתם שהמכרז אמור להיסגר, ממש זה מה שהיה, באופן שלא הפתיע - אני בטוחה, רבים לא ניגשו בכלל מועמדים למכרז הזה.
קארין אלהרר: בינתיים בית המשפט קבע מועד פינוי, אני מבינה שהתבקשה דחייה נוספת עד לינואר 2018 במקום יולי 2017.
קארין אלהרר: אנחנו נרצה להבין גם לגבי הפתרון המוצע של אניות קטנות, וגם לגבי מועד התחילה.
קארין אלהרר: אנחנו נרצה לדבר היום על המחקר האפידמיולוגי שהופסק לו המימון.
קארין אלהרר: נבקש לבדוק עם נציגי משרד הכלכלה אם הם סיימו את עבודתם הבין-משרדית.
קארין אלהרר: בדיון הקודם אמר נציג משרד הכלכלה שהם בודקים האם אפשר להפחית את כמות המפעלים, מספר המפעלים שפועלים במפרץ חיפה, צריך לבדוק את זה עם כל מיני שיקולים כלכליים, ואמרו שנעשית עבודה בין-משרדית.
קארין אלהרר: במעמד הדיון הם אמרו שבתוך חודש, התפרסמו תוצאות העבודה הבין-משרדית.
קארין אלהרר: אז אני רוצה להניח שכן יש תוצאות, פשוט שכחו להעביר אותן לוועדה - נבקש לומר מה היו התוצאות כאן בעל-פה.
קארין אלהרר: לא בכדי החדר כאן מלא באנשים, אני לא בדקתי את זהותם של האנשים, אבל אני יכולה לתאר לעצמי שרוב הנוכחים הם אנשים שגרים באזור, והנושא חשוב להם, כי זה הבריאות שלהם והחיים שלהם.
<ארז צדוק: זה חשוב גם לאנשים שלא גרים באזור, אגב, זה חשוב לכל המדינה.
קארין אלהרר: אני עוד יותר שמחה על העניין הזה.
דב חנין: תודה לך, גברתי יושב-הראש, תודה לך, על הדברים שאמרת בפתיחת הדיון, ועל קיום הדיון הזה במסגרת יום הסביבה, יחד עם חברתי, חברת הכנסת יעל כהן פארן, חברת הכנסת רחל עזריה, תמר זנדברג.
דב חנין: אנחנו יזמנו את יום הסביבה כהמשך למסורת שאנחנו מנהלים בכנסת בשנים האחרונות.
דב חנין: ברכות לצוות המבקר, לא רק על נוכחותכם כאן, על העבודה ועל המסירות שלכם בנושא הזה בתחום הזה.
דב חנין: אדוני מנכ"ל המשרד, פעילים, פעילות, תושבי מפרץ חיפה, ומחוץ למפרץ חיפה שמגיעים אלינו, ומומחים שמלווים את הנושא הזה.
דב חנין: אני מגיע לכאן מדיון שהתנהל מוועדת הפנים, יחד עם השר להגנת הסביבה, והוא הזכיר לי, שבשנת 2007, כאשר שנינו היינו חברי כנסת ממש צעירים, כיושב-ראש השדולה הסביבתית, אני הובלתי אז את הסיור הראשון של השדולה הסביבתית, ומיכל האמוניה.
דב חנין: בין יתר המשתתפים היה גם חבר כנסת צעיר בשם זאב אלקין.
דב חנין: הוא זוכר את הסיור הזה מאז, אבל בעצם זה לא סיפור מחמם לב, אלא זה סיפור מדאיג.
דב חנין: כי ב-2007, באנו והתרענו על שורה של בעיות, אבל במשך שנים הבעיות האלה לא נפתרו.
דב חנין: מיכל האמוניה נשאר אתנו, למרות שבתקופה האחרונה נעשה מאמץ גדול לעשות שם שינוי, אבל גם כאן סביב השינוי שמתוכנן לגבי מיכל האמוניה, מתעוררות הרבה מאוד שאלות חדשות – מהם המנגנונים, מהן ההגנות.
דב חנין: יש בתחומים האלה מקום מאוד גדול למחקר המדעי ולידע המדעי.
דב חנין: אני מברך על הדוח של המדענים שנעשה כאן בתחום הזה, זה דוח חשוב, למרות שגם לפני דוח המדענים היו שאלות והיו מחקרים שהציבו שאלות מאוד קשות לגבי מיכל האמוניה.
דב חנין: הנושא מחייב ללא ספק בחינה מעמיקה של מבקר המדינה.
דב חנין: מה היה לאורך השנים, מי הגן על הציבור בעבר, איך התקבלו ההחלטות שהתקבלו.
דב חנין: למה לא ניתנו ההיתרים, ומדוע בכל זאת המתקן הזה המשיך להתקיים, וגם לגבי החלופות שנבדקות כרגע, ומקודמות כרגע - מה נכון, מה לא נכון, מה התשובות לאיומים האמתיים, ומה צריך באמת לעשות.
דב חנין: גם הסוגיה של המחקר האפידמיולוגי, שגברתי הזכרת, סוגיה מטרידה, מכיוון שאני עמדתי בכנסת בקדנציה הקודמת בראש ועדת משנה שעסקה בשאלות של תכנון וסביבה במפרץ חיפה.
דב חנין: אנחנו הסתמכנו אך ורק על הנתונים הרשמיים של מדינת ישראל, לא עשינו שום מחקר עצמאי, אבל הגענו למסקנות מאוד מרחיקות לכת לגבי מה צריך להיעשות במפרץ חיפה כדי להגן על חיים ובריאות של בני אדם.
דב חנין: בישיבת הסיכום של עבודת הוועדה הזאת, התכנסו כל גורמי הממשלה, ראשי הערים הרלבנטיים, וכמובן פעילים ופעילות והציבור, והייתה הסכמה רחבה בחדר, שהדו"ח הזה שאנחנו הגשנו צריך להיות מפת דרכים שלפיה צריך לפעול, ולהפחית באופן מעשי בפועל את זיהום האוויר במפרץ חיפה, גם הצענו איך לעשות את זה.
דב חנין: למרבית הצער, מאז ועד היום, הפעולות שנעשו באזור מעטות מדיי.
דב חנין: אני לא רוצה להגיד שלא נעשה בכלל כלום, אבל נעשה מעט מדיי.
דב חנין: על הרקע הזה מחקר שמעורר הרבה שאלות, ומציב הרבה סימני אזהרה, הוא מחקר שדווקא צריך להעמיק אותו ולהמשיך אותו ולא לסיים באופן מוקדם.
דב חנין: הדבר הזה מאוד מטריד אותנו.
דב חנין: אני רוצה לסיים ולומר, שלא במקרה הטיפול בשאלות הזיהום האלה הולך כל כך לאט ובקושי, הוא הולך כל כך לאט ובקושי, כי בצד השני יש אינטרסים כלכליים מאוד גדולים.
דב חנין: מצער לראות שבעלי האינטרסים האלה במקום לבוא ולהציג את האינטרסים שלהם, ולהגיד, אנחנו מגינים על האינטרסים שלנו, שולחים לחזית הקרב את העובדים שלהם, ועובדים שנפגעים ומשלמים מחיר לא על מחדלים שהם עשו, אלא על מחדלים של הנהלות, ובעלים, ואנשים שעשו רווחים נפלאים כל השנים, ועכשיו, כאשר מגיע הרגע לעשות שינוי, הכול מתגלגל על שכמם של העובדים שהופכים להיות הקורבנות.
דב חנין: אני חושב שגם את המשוואה הזאת צריך לחקור - איך זה קורה, ואיך מאפשרים לגלגל את המחיר האמתי על שכמם של העובדים.
דב חנין: יש כאן בעולם הזה אנשים רבים ויקרים, זו הזדמנות להביע הערכה לכולכם על העבודה והפעילות שלכם לאורך השנים.
דב חנין: אני מקווה שבמסגרת הדיון תינתן לכם ההזדמנות להשמיע את דבריכם, ואני מקווה שהדברים יירשמו על ידי צוות המבקר.
דב חנין: אני מקווה שבסופו של דבר, אנחנו נצליח לעשות את השינוי, ולהחזיר את המפרץ למה שהוא יכול להיות – שכיית חמדה נפלאה של הארץ הזאת.
קארין אלהרר: מר יובל חיו, משרד מבקר המדינה, מנהל החטיבה.
<יובל חיו: בוקר טוב, אני אומר בפתח הדברים שבשנת 2001, פרסם המשרד שלנו חמישה דוחות ביקורת על מיכל האמוניה.
<יובל חיו: חמישה דוחות ביקורת, שבסופו של דבר, אנחנו מתבוננים במציאות היום, אז דבר אחד בטוח לא ניתן יהיה להגיד, שהבעיות שכרוכות בהפעלה של המפעל הזה, ובבעיות בתחומים אחרים שקשורים במפעל, לא סומנו כבר בשנים עברו.
<יובל חיו: כפי שדיווחתי פה בוועדה הזו, אנחנו ב-2016, עסקנו בנושא הזה פעם נוספת, וסיכמנו עבודת ביקורת שבדקה באופן פרטני את פעולת הממשלה מאז החלטת הממשלה ב-2013, ועד ליום שבו נאמר בצורה ברורה - נכשל המכרז בשנת 2016.
<יובל חיו: המהלך הזה הוכר על ידינו, סוכם דוח הביקורת, ומצאנו את עצמנו בדצמבר 2016, במציאות שבה נפתחים הליכים משפטיים בבתי המשפט.
<יובל חיו: לאורך החודשים האחרונים, אנחנו נמצאים במקביל לשלושה מהלכים משפטיים, אחד בבית המשפט לעניינים מקומיים בעניין רישוי העסקים.
<יובל חיו: הליך נוסף, זה ערעור במחוזי על החלטה בצו ביניים בעניינים מקומיים, וכמובן, ההליך שאני מניח שרובם מכירים פה בבית המשפט העליון, רשות הערעור על החלטות בתיק של המחוזי.
<יובל חיו: שלושת ההליכים המשפטיים האלה, הכניסו אותנו לנקודת עצירה.
<יובל חיו: אנחנו למעשה במודל העבודה שלנו, ועל-פי עקרון של כיבוד בין רשויות, והמתנה לראות לאן הדברים מתפתחים, החלטנו שאנחנו נעצור ולא נביא לסיום סופי של הדוח שנכתב על תקופת המכרז.
<יובל חיו: יחד עם זאת, אני צריך לדווח פה, שהעצירה שלנו היא לא עצירה פאסיבית לחלוטין.
<יובל חיו: אנחנו בחודשים האלה עוקבים מקרוב באמצעות איסוף מידע שאנחנו מבצעים על המהלך הממשלתי שמתקיים בשבועות האחרונים ובימים האלה ממש.
<יובל חיו: אנחנו בודקים את הליך קבלת ההחלטות שמתקיים בנושא הזה.
<יובל חיו: אנחנו עוקבים אחרי ביסוס החלופות וחוות דעת מקצועיות, ואנחנו גם מתבוננים על כך אם אכן אנחנו נמצאים בהלימה בין הפעולה הממשלתית להכרעות שמתקבלות בבית המשפט.
<יובל חיו: ראו, הבדיקה שלנו בשלב זה היא בסטטוס של איסוף המידע.
<יובל חיו: איסוף המידע נעשה כדי לראות אחר כך, לקיים הערכת מצב אם אנחנו עושים השלמה לדוח שכבר סיכמנו.
<יובל חיו: כמובן שאנחנו נידרש להמתין בשבועות הקרובים כדי לראות איך מסוכמת הפעולה הממשלתית מצד אחד, ואיך מסתיימים ההליכים בבתי המשפט מהצד השני, ועל בסיס תמונת המצב שתהיה בשני המעגלים האלה, יקבל מבקר המדינה את החלטתו על הביקורת שנוגעת לחודשים האלה ממש.
<יובל חיו: זה מצב הדברים מבחינתנו.
קארין אלהרר: אני אבקש את מנכ"ל המשרד.
קארין אלהרר: אדוני, תודה רבה שהגעת.
קארין אלהרר: אני רוצה להתחיל בעניין מיכל האמוניה.
קארין אלהרר: כאשר דיברו הדוברים הנוכחים, אמרת לי שיש רצף של אי דיוקים – אז הנה ההזדמנות לתקן.
קארין אלהרר: אני אשמח שתתייחס קודם כל לגבי עמדתכם הנוכחית לעניין ריקון מיכל האמוניה.
קארין אלהרר: החלטת בית המשפט העליון הייתה עד ה-31 ביולי, שזה ממש עוד חודש.
קארין אלהרר: להבנתי, ויכול להיות שאני נסמכת מדיי על התקשורת, ביקשתם לדחות את המועד לינואר 2018.
קארין אלהרר: אני אשמח שתתייחס לגבי הפתרון המוצע שלהבנתי, הפתרון המוצע הוא באניות קטנות, האם בעיניכם הוא פתרון שהוא מספק, נותן מענה.
קארין אלהרר: כשאני מזכירה, החלטת הממשלה הראשונית מ-2013, דיברה על העברת כל נושא האמוניה לדרום, לאזור לא מיושב, אז איך זה מסתדר עם החלטת הממשלה?
קארין אלהרר: האם זה לא יותר מסוכן?
קארין אלהרר: וגם אם זה לא יותר מסוכן, האם זה בעיניכם פתרון שנותן מענה מלא.
<ישראל דנציגר: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, ולצוות המבקר שעושה באמת עבודה יסודית ומעמיקה, חברי הכנסת, כל מכובדיי, ברשותכם, אני אעמיק קצת, כי יש פה נושאים שהם רבים, ולצערי, הדיסאינפורמציה רבה על האינפורמציה האמתית.
<ישראל דנציגר: משמח בעיניי להיות פה היום, ביום הגנת הסביבה, שבו כל ועדות הכנסת דנות בנושאי סביבה שונים, מגוונים ורבים, ובעיקר משמח להיות פה אחרי שנתיים של עשייה ושל הישגים חסרי תקדים בכל קנה מידה שהוא של הארגונים הירוקים ושל המשרד להגנת הסביבה, ושל שותפים שונים שלנו כמו רשויות מקומיות כאלה וכו', וכולם ממוקדים בשמירה על בריאות הציבור.
<ישראל דנציגר: משרד להגנת הסביבה, יותר מאי פעם שם את זה, את הדגל המרכזי שבו הוא צריך לטפל - וזה בריאות הציבור קודם כל.
<ישראל דנציגר: אני עוד יותר שמח לדבר פה בפניכם בנושא האמוניה.
<ישראל דנציגר: בניגוד למה שנאמר, הבטחתי לכם שייסגר מיכל האמוניה.
<ישראל דנציגר: אני שמח שאנחנו עומדים פה היום, וכבר כמעט שלושה חודשים מיכל האמוניה אינו עובד, אינו מנפק אמוניה, אינו מקבל אמוניה, לא נכנסות אניות, והוא עומד בשיממונו, נשאר בתחתית שלו - 300 טון, טיפה אולי יותר, בודדים קטנים שעכשיו נדרש להם תהליך סיכון שאני עוד מעט אגע בו.
<ישראל דנציגר: לרשותכם, הישג חסר תקדים, אף אחד לא האמין לי.
<ישראל דנציגר: כאשר ישבתי פה ואמרתי לכם, שייסגר, חברים, הנה, הוא סגור.
<ישראל דנציגר: אפשר לקרוא לו ה"מנוח", שלא להגיד ז"ל.
<ישראל דנציגר: אין מיכל אמוניה, עמדתי בהבטחתי, ועמדתי בה בזמן.
<ישראל דנציגר: רק כדי לסבר לכם את האוזן, למרות כל הסיפורים פה, והדיסאינפורמציה מגורמים רשמיים, נכנסתי לתפקיד בספטמבר 2015, פחות משנתיים, מאיפה שאנחנו עומדים היום.
<ישראל דנציגר: קיבלתי בירושה מכרז שהוא קשה מאוד ובעייתי.
<ישראל דנציגר: פעלתי עם שר האוצר משה כחלון, עם שר הגנת הסביבה דאז, אבי גבאי, ושפרנו את המכרז ב-720 מיליון שקל, היה אפס, רק קרקע.
<ישראל דנציגר: המדינה הוציאה עוד 720 מיליון שקל.
<ישראל דנציגר: לצערי, למרות זאת, בגלל מחירי הגז הגבוהים, בגלל רשת ביטחון שהיא לא מתאימה בניגוד לעמדתנו, לא הצלחנו לשכנע את הגורמים האחרים לשים את רשת הביטחון הנכונה, ובעיקר, רשת ביטחון למי שיקים את המפעל.
<ישראל דנציגר: יש 240 מיליון שקל של מענק, ועוד 480 רשת ביטחון, לא אכנס לדיון התיאורטי, אבל הייתה הטעיית דיון – האם זו רשת רציפה שבכל רבעון כשיש בעיה המפעל מקבל, או דטרמיניסטית רק באירוע קיצון.
<ישראל דנציגר: אנחנו חשבנו רציפה, משרד האוצר חשב דטרמיניסטית, כל המציעים אמרו לנו שאם לא יהיה רציפה, לא יצליח, ואכן לא הצליח.
<ישראל דנציגר: הדבר הכי חשוב, ובנוסף לזה, וזה הגורם העיקרי, בעיות ביקוש קשות מאוד לאותו מפעל, שעיקרם בחברות שצורכות אמוניה, שעשו הכול כדי שהוא לא יצליח.
<ישראל דנציגר: חברים, בנקודת הזמן ההיא הייתה החלטה שצריכה להתקבל, החלטה מאוד אמיצה - האם להמשיך עם הדחיות ולשפר, ולשדרג, ולרוץ, וכל העולם ואחותו ניסה לשכנע אותי שהדבר הנכון זה להמשיך עם הסאגה הזו.
<ישראל דנציגר: אני, למרות שתקופה שלא היה בה שר, ולחילופין וכו', בתיאום עם השר משה כחלון, החלטנו שאנחנו מוציאים את המכרז איך שהוא, מתוך דאגה לציבור, ומתוך הבנה שאם יהיה זוכה, יוקם המפעל ומיכל האמוניה ייסגר ב-1920-1921 או 1920-1922 אינני זוכר את התאריך המדויק, ואם לא, אנחנו נזמן את חיפה כימיקלים לשימוע, ונעשה את מה שהיה צריך מלכתחילה, ולדרוש מהם להציג לנו איך הם מסירים את האיום, ואם הם לא יציגו לנו, איך מסירים את האיום, אנחנו נשלול את היתר הרעלים שלהם.
<ישראל דנציגר: חברים, עשינו את השימוע בדצמבר שנה שעברה 2016.
<ישראל דנציגר: קבענו ב-1 לפברואר שיגיעו אלינו חיפה כימיקלים ויציגו לנו את תכנית הפתרון של הבעיה.
<ישראל דנציגר: לא הציגו את פתרון הבעיה.
<ישראל דנציגר: במהלך פברואר, לפני כל הליך משפטי, או קביעה משפטית, תזכרו את זה טוב, חבל על הדיסאינפורמציה, אנחנו שללנו את היתר הרעלים, וקבענו שלא יהיה מיכל אמוניה במפרץ חיפה בצעד חסר תקדים, אמיץ, של הגורמים המקצועיים של המשרד להגנת הסביבה.
<ישראל דנציגר: אנחנו לא חידשנו את היתר הרעלים, ונתנו תקופה של הערכות למשק עד ה-1 ליוני.
<ישראל דנציגר: בהמשך לזה, בית המשפט המחוזי אחרי החלטנו, יושב-ראש הוועדה, חיזק את עמדתנו וקבע שהמיכל צריך להיסגר.
<ישראל דנציגר: בית המשפט העליון, ביטל את החלטת המחוזי, וגם קבע שהחלטתנו עומדת בעינה, וקבע תאריך של ה-31 ליולי, חודשיים אחרי התאריך שאנחנו קבענו אותו.
<ישראל דנציגר: אז חברים, פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל משרד להגנת הסביבה שם סוף לתהליך הזה.
<ישראל דנציגר: שלל את היתר הרעלים.
<ישראל דנציגר: הביא לסגירת המיכל.
<ישראל דנציגר: אני שמח מאוד שבתי המשפט נעמדו מאחורינו, וגיבו את עמדתנו ונתנו לה משנה תוקף, בשביל שאם היה למישהו רצון להתגבר על קביעות המשרד להגנת הסביבה, לא יהיה להם.
<ישראל דנציגר: נכון להיום, זה המצב שבו אנחנו עומדים - מה-1 לאפריל לא מתמלא במיכל שום דבר, הוא מתרוקן בהתחלה בריקון של הנפקת אמוניה, עכשיו בריקון בתהליך בטיחותי לכל תושבי המפרץ של אידוי טבעי, וככה זה צריך להיות כדי לא לסכן אף אחד מתושבי מפרץ חיפה.
<ישראל דנציגר: חברים, בסיכומו של עניין, אנחנו סגרנו את מיכל האמוניה.
<ישראל דנציגר: הקדמנו את זמננו, את הזמן שאני קיבלתי כאשר נכנסתי לתפקיד לפני ארבע שנים.
<ישראל דנציגר: אני מבקש מכם להראות לי מנכ"ל משרד אחד שהוא אומר לכם שהוא הקדים את זמנו בארבע שנים.
<ישראל דנציגר: חברים, כל זה נעשה רק על ידי עבודה יסודית, מקצועית מאוד של הצוות להגנת הסביבה, בצורה שהיא חסרת תקדים, כל זה מגובה במסמכים, בעובדות, בתאריכים שאין עליהם עוררין, וכל הלחשושים שמתנגדים לזה אינם במקומם, לא ראויים, ואין להם שום גיבוי של עובדות.
<ישראל דנציגר: חברים.
<ישראל דנציגר: אל תהליך הריקון.
<ישראל דנציגר: הצגנו לבית המשפט את השלב האחרון של הריקון שהוא הוצאת האמוניה האחרונה, וייבוש של המיכל אחרי שהוא כבר לא עובד מה-1 לאפריל.
<ישראל דנציגר: אנחנו רגולטור.
<ישראל דנציגר: לנו מציגה החברה את תהליך הריקון.
<ישראל דנציגר: אנחנו בוחנים את תהליך הריקון, האם אנחנו מאשרים אותו או לא.
<ישראל דנציגר: הצבנו לבתי המשפט את תהליכי הריקון שביקשה מאתנו החברה לאשר, אמרנו לבית המשפט מה התהליך הכי בטיחותי ומאושר מבחינתנו שלא יגרום לאסון במפרץ חיפה, בעיקר שהסיכון כבר כמעט ולא קיים, כי זה אחוז מאוד קטן של אמוניה מאוד קרה במינוס 33 מעלות, כשאף אחד מאתנו לא רוצה לעשות התערבות שתגרום לאסונות.
<ישראל דנציגר: התכניות שהציגו לנו החברה לא עומדים בדרישות בית המשפט של ה-31 ליולי.
<ישראל דנציגר: כולם נמצאים אי שם בסוף השנה הזו או תחילת שנה הבאה.
<ישראל דנציגר: אנחנו, חברת חיפה כימיקלים, הודיע לבית המשפט, שהיא לא יכולה לעמוד בדרישתו של ה-31 ליולי.
<ישראל דנציגר: אני רוצה להדגיש שוב, לא להפסקת המיכל, המיכל כבר לא עובד, לא מכניסים לו אמוניה, לא מוציאים ממנו אמוניה, נשאר בו צ'ופצ'יק של הצ'ופצ'יק.
<ישראל דנציגר: על הצ'ופצ'יק הזה שצריך אותו בצורה בטיחותית, הודיעה חיפה כימיקלים שהיא לא יכולה לעמוד בצורה בטיחותית בתאריך שקבע בית המשפט.
<ישראל דנציגר: אנחנו בחנו את התכניות שהציגו לנו, אנחנו לא קובעים תכניות, אנחנו בוחנים תכניות, ואמרנו שהתכניות שהציגה לנו חיפה כימיקלים הם אכן בעינינו הדרך הבטוחה, הכי בטוחה לתושבי מפרץ חיפה לרוקן את המיכל עד תומו.
<ישראל דנציגר: כל זה הוגש בעמדת המדינה והממשלה לבית המשפט.
<ישראל דנציגר: כל זה זמין לכל מאן דבעי.
<ישראל דנציגר: כל זה נגיש לכל מי שרוצה.
<ישראל דנציגר: כל זה מגובה בעמדות של מומחים מהארץ ומחו"ל.
<ישראל דנציגר: כל זה מעיד כאלף אלפי מונים על עבודה מאוד תשתיתית ויסודית של המשרד להגנת הסביבה שהביא סוף למיכל האמוניה, בקדנציה של השר זאב אלקין, בקדנציה שלי, זו עבודה לא מתפשרת אשר שמה סוף לדיונים ולסאגה המתמשכת הזאת, וזה ראוי שכל היושבים מסביב לשולחן יזכרו.
קארין אלהרר: מתי זה ירוקן לגמרי?
<ישראל דנציגר: בית המשפט צריך לומר את דברו.
<ישראל דנציגר: חברים, אני אגיע לאניות.
<ישראל דנציגר: אני והצוות שלי עובדים בשבילכם חצי שנה, לילות כימים, שבתות כחגים, תקשיבו לאנשי המקצוע.
<ישראל דנציגר: קצת כבוד לאנשי המקצוע שדעתם מגובה בעובדות חסרות עוררין.
<ישראל דנציגר: בבקשה, תקשיבו, אחרי זה תגידו מה שאתם רוצים.
<עזרא נשרי: 30 שנה אמרו שזה לא מסוכן, איך אפשר להקשיב.
<ישראל דנציגר: אני מזכיר לך מתי אני התחלתי לעבוד במשרד להגנת הסביבה.
<קריאה: אפשר לשאול שאלות?
קארין אלהרר: לא, הוא עוד לא סיים.
קארין אלהרר: אדוני, עם כל הכבוד, אני עדיין מנהלת הישיבה.
<ישראל דנציגר: בית המשפט דרש ב-31 ליולי, מי שמציג תכניות, אנחנו לא מרוקנים מיכל, לנו מציגים תכניות ואנחנו מאשרים אותן.
<ישראל דנציגר: לא הוצגו תכניות שעומדות בזמנים האלה.
<ישראל דנציגר: אנחנו אישרנו את התכניות שהביאו לנו, ובעינינו הן קבילות.
<ישראל דנציגר: פנתה חברת חיפה כימיקלים אל בית המשפט שייתן לה סעד על מה לעשות בהינתן זה שהוא לא יכול לרוקן בצורה בטיחותית עד ה-31 ליולי, האם הם מתעקשים בכל זאת שירוקן עד ה-31 ליולי, או שידחו את זה לדצמבר השנה, או בינואר תחילת שנה הבאה.
<ישראל דנציגר: ככל שיגישו לנו תכניות אחרות, נבדוק אותן, ונאשר אותן.
<ישראל דנציגר: כרגע, מכל התכניות שהציגו לנו, זו הדרך היחידה שאנחנו מכירים, ושהיועצים שלנו מכירים לרוקן אחרון וסופי של המיכל הזה.
קארין אלהרר: אז זו הייתה בקשת הדחייה שלכם, זה מה שאני מנסה להבין.
<ישראל דנציגר: אנחנו לא ביקשנו דחייה, איננו מבקשים דחייה.
<עזרא נשרי: זה מופיע בעמדת המדינה לבית המשפט העליון.
קארין אלהרר: סליחה, אתה המנכ"ל?
קארין אלהרר: אז אתה לא עונה, הוא מסתדר לבד.
<ישראל דנציגר: עמדת המדינה לבית המשפט אמרה שמכל התכניות שהגישו למשרד, היא מאשרת תכנית שהגישה החברה, וציינה, שהחברה פנתה אל בית המשפט להכריע מה הוא רוצה לעשות בסיטואציה הזו, שוב, שחור על גבי לבן, אין פה עוררין.
<ישראל דנציגר: ברשותכם, קודם כל המיכל צריך להיות סגור.
<ישראל דנציגר: קודם כל צריך לא לסכן את תושבי מפרץ חיפה.
<ישראל דנציגר: קודם כל הבריאות שלהם, החיים שלהם, זה הדבר הכי חשוב.
<ישראל דנציגר: אחרי שהבאנו את הדבר הזה ואת הסאגה הזו למקום שבו אנחנו נמצאים, שהוא מקום חסר תקדים, נשאלת השאלה מה אפשר לעשות עם תעשיית הדשנים בישראל וכלל המשק בישראל.
<ישראל דנציגר: נשאלת השאלה, האם אפשר להגן על מקומות עבודה, האם אפשר להגן על יצוא, זו סוגיה שהממשלה נדרשת אליה.
<ישראל דנציגר: אבל אני חוזר חזור והדגש, קודם כל בריאות.
<ישראל דנציגר: תושבי מפרץ חיפה ותושבי מדינת ישראל בכלל, לא יעמוד בפשרה בשום פנים ואופן, אבל אם סגרנו כבר את המיכל, ואפשר לשמור על המשק, ועל תעשייה, ועל אלפי עובדים, ועל 2% מהיצוא, ואפשר לעשות את זה בצורה בטיחותית, ראוי שהממשלה תידרש לזה לא על מחיר בריאות תושבי מדינת ישראל.
<ישראל דנציגר: ולכן, הממשלה היום מנסה לגבש פתרון.
<ישראל דנציגר: אומר פה בצורה חדה וברורה, הפתרון הזה רחוק מאוד מיישום, אבל בכל מקרה, הוא לא יהיה פתרון שיסכן את תושבי מפרץ חיפה, או ישראל, שימו לב שהחלופות כבר מרחיבות את אפשרויות הסכנה לא רק מחיפה, אלא גם מישראל, ולכן צריך לפעול פה בשום שכל, מקצועיות ואחריות שהיא לא פשוטה, ולכן אני מאריך בדברים.