GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תומר מוסקוביץ: טלפון לא כתוב בהסכם, ביוב לא כתוב בהסכם.
תומר מוסקוביץ: ולמרות שזה לא כתוב נתנו את רוב הביוב חוץ מאגרת החיבור.
תומר מוסקוביץ: אז אם לא רוצים לנהל איתי משא ומתן על מה שחתמו על הסכמים אז לא יהיה ביוב ולא יהיו טלפונים.
תומר מוסקוביץ: יש הסכם חתום עם העורך דין שלו.
תומר מוסקוביץ: אם הרגישות שלי מחייבת אותי גם לא לפתוח הסכמים חתומים.
סופה לנדבר: תומר, אבל אתה בדיוק יודע שבלי תשתיות לא יכול להיות.
תומר מוסקוביץ: אני מוכן לזה.
תומר מוסקוביץ: אני מוכן לפתוח את המשא ומתן.
תומר מוסקוביץ: אני מוכן לפתוח הסכם חתום.
תומר מוסקוביץ: עכשיו כבר אומרים לי לא.
תומר מוסקוביץ: אתה לא רק תפתח הסכם חתום אתה גם מראש תתחייב שאתה תיתן לי מה שלא התחייבת לתת לי בהסכם.
תומר מוסקוביץ: אני לא מוכן לתת את זה.
תומר מוסקוביץ: אנחנו ננהל משא ומתן.
תומר מוסקוביץ: אנשים קיבלו פיצויים.
תומר מוסקוביץ: צריך לראות אם זה מספיק או לא מספיק.
תומר מוסקוביץ: ואני לא חושב שכל מי שבא לפה וצועק לי אזרחות צריך לקבל את מה שהוא דורש.
סופה לנדבר: מי ניסח את ההסכם בלי תשתיות?
תומר מוסקוביץ: עורך דין.
תומר מוסקוביץ: יש תשתיות גברתי.
תומר מוסקוביץ: יש גידור, יש ישור שטח, יש מים, יש חשמל.
דפנה סידס כהן: יש תשתיות שאין אותם בהסכם, ביוב, טלפון.
דפנה סידס כהן: איך מלכתחילה עשיתם הסכם שלא כלולים בו תשתיות מינימליות.
אורי אוריאל: הקטע האחרון בעיני הוא הדוגמה "הכי טובה" אבל הכי קשה למה שמתרחש בין המדינה לבין האזרחים שלה.
אורי אוריאל: אני לא ידעתי שעד היום אין טלפון שם.
אורי אוריאל: הייתי ארבע פעמים שם.
אורי אוריאל: יצאתי מדעתי.
אורי אוריאל: אף אחד לא מבין איך אין טלפון.
אורי אוריאל: ואם עכשיו זה נושא למשא ומתן בגלל חוק אלקין ומנכ"ל משרד ראש הממשלה מבטל החלטה שהיתה מקובלת עליו ועל כולם לעזור בתעסוקתית.
אורי אוריאל: לעזור בתעסוקה.
אורי אוריאל: בקיצור הולך איזה מין סגנון הענשה והתלייה אחרי שלוש שנים.
אורי אוריאל: לא אחרי שלושה ימים.
אורי אוריאל: ומי שאחראי לזה זה המתיישבים שלא הבינו על מה החתימו אותם במהומה ובמבולקה ובטראומה שהם נמצאים.
אורי אוריאל: אתם יודעים מה?
אורי אוריאל: אני מסכים אתכם.
אורי אוריאל: אתם צודקים.
אורי אוריאל: תמשיכו בדרך הזאת.
אורי אוריאל: זה יהיה ככה.
אורי אוריאל: אני לא יכול כנראה לשכנע.
אורי אוריאל: לשמוע עכשיו זה תקלה שלי, אולי זה תקלה אצל דודו, אבל זו תקלה אצלי בעיקר, שאין לאדם שמייצא 90%, שהוא עובד, סתם עסק, איזה עסק עובד היום בלי טלפון?
אורי אוריאל: תגידו לי יש נייד.
אורי אוריאל: ומה עם הפקס ומה עם המייל?
אורי אוריאל: קשה לי להגיד לך.
אורי אוריאל: לו אני במקומכם מה השאלה.
אורי אוריאל: צריך ללכת לבזק, לדפוק למישהו על הראש.
אורי אוריאל: שיהיה טלפון, אלוהים, על זה צריך להתווכח היום?
אורי אוריאל: הרי זה לא עסק אחד.
אורי אוריאל: נניח שיושב אדם אחד, בחר לו חור.
אורי אוריאל: למה?
אורי אוריאל: כי הוא החליט ששם הוא יהיה דווקא בניגוד לדעתכם.
אורי אוריאל: אבל יושבים שמה כמה חקלאים והם בסיכום אתכם.
אורי אוריאל: עכשיו יתחיל הסיפור מי המליץ למי בדיוק על הקרקע הזאת.
אורי אוריאל: די תצאו מזה.
אורי אוריאל: בקשה קטנה.
אורי אוריאל: תצאו מזה.
אורי אוריאל: תסדרו טלפון.
אורי אוריאל: בקשה אישית אם מותר.
אורי אוריאל: זה לא נהוג.
אורי אוריאל: כל אחד מבקש פה משהו.
אורי אוריאל: תסדרו טלפון כזה שמחזיקים ביד ואומרים הלו.
אורי אוריאל: מה אתם מתווכחים על זה?
אורי אוריאל: למה אתם הופכים את זה לעניין?
אורי אוריאל: אני לא מבין.
אורי אוריאל: ואני משתדל להבין אתכם.
אורי אוריאל: אני משתדל תמיד להיכנס לנעליכם כדי לראות איפה הבעיה כדי לנסות לפתור אותה.
אורי אוריאל: אז זה שאתם צודקים אתם גם צודקים.
אורי אוריאל: אני לא אמרתי לכם מעולם שכל אחד צודק וכל אחד צריך לקבל את כל מה שהוא רוצה.
אורי אוריאל: לא אמרו לכם את זה.
אורי אוריאל: למה אתם מתייחסים ככה בכלל?
אורי אוריאל: שעונים תשובה כזאת זה נשמע כאילו מישהו אמר כל דבר מגיע להם.
אורי אוריאל: לא כל דבר מגיע.
אורי אוריאל: זה מוסכם.
סופה לנדבר: תוכיח לנו שאתם לא בירוקרטים.
סופה לנדבר: אתה אמרת שאתה נגד הביטוי שלי "אטימות" אז אני אומרת תוכיח שאין אטימות.
תומר מוסקוביץ: את יודעת מה אנחנו בירוקרטים.
תומר מוסקוביץ: אנחנו נמשיך להיות בירוקרטים הגונים אבל אנחנו בפרוש לא מתחייבים להיות בירוקרטים שאנשים לא מרוצים מכל מה שהם עושים.
תומר מוסקוביץ: דרך אגב יש גם מנגנונים.
סופה לנדבר: לי זה נראה מכעיס מאוד.
סופה לנדבר: מי זה הלא חכם, אני לא אגיד אחרת, שהכין את החוזה בזמן שאין תשתיות.
סופה לנדבר: איך אפשר בלי טלפון ובלי ביוב?
סופה לנדבר: איך זה אפשרי?
תומר מוסקוביץ: גברתי את לא רוצה שאני אסביר לך כי ההסבר ייקח זמן וזה מורכב.
תומר מוסקוביץ: אמרתי לך נושא החקלאים זה נושא נורא מורכב.
תומר מוסקוביץ: אם גברתי תיקבע דיון לנושא נבוא.
סופה לנדבר: אני מאמינה שיהיו כמה דיונים.
סופה לנדבר: מהיום אנחנו מתחילים כל שבוע להעלות כל נושא של תשלום דמי הסתגלות, ושל אילי סיני, ושל פרוטוקולים, ושכנות ליברמן.
תומר מוסקוביץ: אני מקווה שלפחות בכנסת יהיה פורום אחד שבאמת יהיה אפשר להגיע לסיכומים.
סופה לנדבר: מי יענה לי על העניין של הפרוטוקולים?
איתי אהרונסון: אני אענה פה ליתר הדברים.
איתי אהרונסון: רק אם אפשר לאורי מילה אחת.
איתי אהרונסון: התגובה שהיתה מצידנו בנושא הזה של הטלפון לא באה בשביל לבוא ולומר אנחנו לא נעזור בעניין הטלפון.
איתי אהרונסון: אתה מלווה אותנו, אתה יודע את זה, שבכל בעיה כזאת אנחנו נכנסים לעובי הקורה.
איתי אהרונסון: טלפון מן הסתם זה חברת בזק, זה לא מנהלת סלע וגם לא ממשלת ישראל.
איתי אהרונסון: אני לא מכיר את המקרה הספציפי של דודו של הטלפון.
איתי אהרונסון: אבל המקום שממנו באה התגובה זה לא היה מתוך זה שמנהלת סלע מתנערת מאחריות ושולחת את האנשים להסתדר לבד.
אורי אוריאל: אני אגיד לך מה שאלתי רק.
אורי אוריאל: אני הבנתי מתומר ואולי עוד פעם לא הבנתי, אבל הוא הסביר את עצמו, שהוא רואה בזה חלק ממשא ומתן לא טלפון כטלפון אלא את התשתיות וגם את הטלפון.
אורי אוריאל: קיים משא ומתן לפי חוק אלקין.
אורי אוריאל: נשגב מבינתי.
איתי אהרונסון: לשם בדיוק אני רוצה לכוון.
איתי אהרונסון: אם עניין הטלפון עלה פה בוועדה בתור דוגמה לאיזו בעיה ספציפית של דודו אני לא חושב שזה עלה כך.
איתי אהרונסון: אם זה עלה כסימפטום לזה שאנחנו לא עוזרים אז זה לא נכון.
איתי אהרונסון: אנחנו עוזרים.
איתי אהרונסון: אם זה עלה כסימפטום שהפיצויים לא מספיקים אז בא תומר ואומר רבותיי בעניין הזה יש דיון שלם.
אורי אוריאל: אתה שואל, אני עונה במשפט אחד ברשות היושבת ראש.
אורי אוריאל: אני לא מעלה את זה כבעיה פרטית כי אנחנו לא עוסקים בדברים פרטיים בוועדה.
אורי אוריאל: זה עלה כסימפטום ואתה יכול לומר ואתה אומר אנחנו עוזרים, ואני יכול להעיד על זה שבכל מיני עניינים כולל לפנים משורת הדין אבל אחרי שלוש שנים אי אפשר להגיד אנחנו עוזרים.
אורי אוריאל: זאת אומרת אחרי שלוש שנים אנחנו נעזור, כלומר זה בלשון עתיד.
אורי אוריאל: נפתור את זה אבל מתי.
אורי אוריאל: אם היה בא מישהו, אומר, הבנו, תוך חודש ניתן לכם תשובה.
אורי אוריאל: תשובה דרך אגב יכולה להיות שלילית.
אורי אוריאל: לא הצלחנו.
אורי אוריאל: אבל אין לוח זמנים מחייב.
אורי אוריאל: אחרי שלוש שנים בן אדם מייצר 90% .
אורי אוריאל: הוא לא לבד שם.
אורי אוריאל: הוא לא הלך למקום לבד, רחוק, מסובך.
אורי אוריאל: תגידו לנו, דרך אגב אתם יכולים גם להעביד אותנו.
אורי אוריאל: אמרו לנו שיש בעיה באשקלון, אזור תעשייה דרומי, הלך אבו וילן, שבר את הראש, הביא את הטלפון, בלי עלות לא שלכם ולא של עלות ישירה.
אורי אוריאל: שזה הופך להיות עסק עם אלקין אני אומר לכם אני מתקומם.
דודו מיכאלי: אתה יודע מה?
דודו מיכאלי: קח את הנושא שדיברנו עליו, חשמל.
דודו מיכאלי: בהסכם כתוב חשמל, אלא מה?
דודו מיכאלי: אמרתם רק בבית אריזה.
דודו מיכאלי: ריבונו של עולם.
דודו מיכאלי: שלחתי מכתב.
דודו מיכאלי: מסרבים לבטח אותי בגלל שנכנסנו לאזור שהוא עם קרה.
דודו מיכאלי: איך אתה רוצה שאני אחמם את החממות?
דודו מיכאלי: חיבור לחשמל בחממות אני צריך 3 פעמים 300 כדי להעביר מבית אריזה לחממות.
דודו מיכאלי: אני צריך עלות של 175 אלף שקל כבלים.
דודו מיכאלי: ואם יקרה משהו זה פלילי.
דודו מיכאלי: אסור לי בכלל לעשות דבר כזה.
דודו מיכאלי: איך אתה רוצה שאני אשים חיבור חשמל בחממות?
דודו מיכאלי: אני צריך לחמם בעונה הקרובה.
דודו מיכאלי: שתי עונות נשרפו לי.
דודו מיכאלי: כל הלקוחות שלי יודעים שמ-15 לדצמבר עד 15 למרץ דודו נמצא מחוץ לכללי המסחר.
דודו מיכאלי: הם יודעים את זה בוודאות.
דודו מיכאלי: שמתי תנורים בחממות.
דודו מיכאלי: השקעתי בעונה האחרונה קרוב ל-500 אלף שקל בתנורים.
דודו מיכאלי: אי אפשר להפעיל אותם.
דודו מיכאלי: אומר לי, לא מעניין אותי, תשים גנרטור.
דודו מיכאלי: מה זה תשים גנרטור?
דודו מיכאלי: וחשמל כתוב בהסכם.
דודו מיכאלי: הייתי צריך להבין בשעה שחתמתי את ההסכם שחשמל זה רק לבית אריזה.
דודו מיכאלי: לא כתוב בית אריזה.
דודו מיכאלי: כתוב חשמל באזור חממות.
סופה לנדבר: דודו אני מבינה שזה נורא כואב.
דודו מיכאלי: אני לא מדבר על להוסיף כסף, אני מדבר על דברים שתיתן לי לעבוד.
דודו מיכאלי: לא דיברתי עכשיו על נושא חממה, פיצית אותי, לא פיצית אותי.
דודו מיכאלי: אני אומר תן לי לעבוד.
דודו מיכאלי: אני עובד.
אורי אוריאל: דודו אני יושב לשמאלה של היושבת ראש אבל אני לעזרתה.
אורי אוריאל: היא מנסה להגיד לך שעם כל הכאב צריך לשמור על הדיון.
סופה לנדבר: למה אתם מסתירים את הפרוטוקולים?
סופה לנדבר: למה אתם לא מפרסמים אותם?
סופה לנדבר: למה קורה שבעצם יש סתירות בין מה שהיה ובין מה שישנו?
איתי אהרונסון: אז התשובה היא פשוטה.
איתי אהרונסון: אנחנו מוציאים פרוטוקולים של הישיבות, מוציאים פרוטוקולים של הדיונים.
איתי אהרונסון: אם יש מקרה כזה או אחר, נברר, נבדוק.
איתי אהרונסון: אם יש צורך לתקן גם נתקן.
איתי אהרונסון: אבל התשובה היא מאוד פשוטה.
איתי אהרונסון: אנחנו מוציאים פרוטוקולים.
איתי אהרונסון: אין חשש.
איתי אהרונסון: המדיניות ובעיני זה לא מדיניות זה עניין של חוק, החוק מחייב אותנו להוציא פרוטוקולים ואנחנו נוציא פרוטוקולים.
סופה לנדבר: רבותיי תגידו לי, זה מספק אתכם?
סופה לנדבר: זה אמת?
דורון בן שלומי: יש פה שלוש קהילות שונות.
דורון בן שלומי: אנחנו מקרה אחד.
סופה לנדבר: מה שנאמר ונקלט כאן בפרוטוקול של הישיבה זה כאילו בית משפט.
אריה אלדד: כמה פגישות קיימתם עם גופים בשלוש השנים האחרונות?
איתי אהרונסון: כמה פעמים ביום?
איתי אהרונסון: תכפיל במספר הימים נגיע לאלפים.
אריה אלדד: אלף?
איתי אהרונסון: הרבה יותר.
אריה אלדד: אתה יכול לשים לנו אלף פרוטוקולים פה?
איתי אהרונסון: קלסרים, הרים וכולי.
סופה לנדבר: אז למה אנשים לא מסוגלים לקבל את הפרוטוקולים האלה?
איתי אהרונסון: אנחנו מוציאים פרוטוקולים נקודה.
סופה לנדבר: אתם מפרסמים אותם באינטרנט?
איתי אהרונסון: זה לא.
איתי אהרונסון: זה פרוטוקול של ישיבה.
איתי אהרונסון: סיכומי ישיבה.
איתי אהרונסון: החוק לא מדבר על אינטרנט.
איתי אהרונסון: דורון מדבר על פרוטוקולים של ישיבות.
איתי אהרונסון: יכול להיות שהיו תקלות פה ושם.
איתי אהרונסון: דברים קורים.
סופה לנדבר: מהיום לא יקרו תקלות.
איתי אהרונסון: אני לא מבטיח שמהיום זה לא יקרה כי תקלות קורות בכל מקום.
סופה לנדבר: אני שואלת אותך.
סופה לנדבר: יש פרוטוקולים או אין פרוטוקולים?
סופה לנדבר: אתה אומר שיש פרוטוקולים.
סופה לנדבר: אני רוצה שמהיום פרוטוקולים יהיו מפורסמים ושאנשים יוכלו לקבל את הפרוטוקולים.
איתי אהרונסון: זה מקובל עלינו.
איתי אהרונסון: היה מקובל עלינו וימשיך להיות מקובל עלינו.
איתי אהרונסון: אני יכול לציין שהיה מקרה למשל, נדמה לי, אם אני זוכר נכון, שבו היתה ישיבה שבה במקום פרוטוקול יצא עקרונות של הסכם העתקה.
איתי אהרונסון: עכשיו אין משהו שמשקף יותר את הדברים מאשר עקרונות שיצאו במקום פרוטוקול.
איתי אהרונסון: אבל העיקרון הוא עיקרון ואנחנו עומדים מאחוריו ובעניין הזה אנחנו לא שונים מכל גוף ציבורי אחר.
שלומית אבינח: אז מהיום כל מי שירצה פרוטוקול יקבל?
איתי אהרונסון: תלוי איזה פרוטוקול.
איתי אהרונסון: של מי, אבל שלך בוודאי.
סופה לנדבר: מה זה תלוי?
אורי אוריאל: כל אחד לפי הישוב שלו.
אורי אוריאל: זה בסדר.
סופה לנדבר: אם יהיו בעיות בעניין של פרוטוקולים תפנו לוועדה ואנחנו נעמוד על זה.
איתי אהרונסון: אנחנו לא שונים מכל גוף אחר.
איתי אהרונסון: להיפך.
איתי אהרונסון: אנחנו בעניין הזה פתוחים ואנחנו לגמרי שקופים כלפי המפונים.
איתי אהרונסון: הם יודעים את זה.
איתי אהרונסון: כל פעם שהם שואלים אותנו מה ההוא קיבל או מה ההוא קיבל, לא ברמה האישית, אלא ברמה של הסכמי העתקה, אנחנו משתפים אותם.
איתי אהרונסון: אנחנו לא מסתירים מהם דבר.
איתי אהרונסון: אני לא חושב שמישהו יכול לבוא ולומר שאנחנו מחזיקים את הקלפים קרוב לחזה.
איתי אהרונסון: מתחם ליברמן, זה משרד השיכון.
סופה לנדבר: משרד השיכון.
סופה לנדבר: אני רוצה להבין מה קורה.
שלומית אבינח: תלמי יפה זה קשור אליכם?
איתי אהרונסון: תלמי יפה אני אענה.
סופה לנדבר: אני קודם רוצה את מתחם ליברמן בישוב ניצן.
סופה לנדבר: כן משרד השיכון.
גדי צור: מתחם ליברמן לצערי הרב אני לא יכול להתייחס לזה מכיוון שזה תלוי באמת בדיון משפטי.
גדי צור: זה סוביודיצה.
אורי אוריאל: סליחה.
אורי אוריאל: בכנסת וזה טוב שמקפידים על סוביודיצה בכנסת זה ברור מעל לכל ספק, יש על זה החלטות, לא עומד העניין של סוביודיצה שנמצאים בוועדה רשמית.
אורי אוריאל: כל מה שאתה רוצה בעניין הזה להביא פה לוועדה הרשמית.
אורי אוריאל: בחוץ זה משהו אחר.
אורי אוריאל: פה בוועדה אתה יכול.
חגית גולדשטיין מויאל: משרד השיכון.
חגית גולדשטיין מויאל: באופן עקרוני אין לנו בעיה להתייחס לסוגיה.
חגית גולדשטיין מויאל: אנחנו גם נדרשנו עליה כנתבעים בצד ג' על תביעה של המועצה האזורית.
חגית גולדשטיין מויאל: אני ביררתי, המועצה האזורית לא נמצאת פה.
חגית גולדשטיין מויאל: אני יכולה להגיד רק על העבודות ואיפה כרגע זה נמצא ברמה של בית משפט.
חגית גולדשטיין מויאל: ההתדיינות לגבי הדברים בהמלצת היועץ המשפטי של משרד השיכון היא שלא לקיים פה דיון שיכול לפגוע במדינה בעתיד ההגנה.
סופה לנדבר: כמה זמן זה יימשך?
חגית גולדשטיין מויאל: אנחנו הגשנו כתב הגנה של המדינה על התיק.
חגית גולדשטיין מויאל: המטרה היא לפתור את זה גם לפני כן והמדינה פועלת על כך.
חגית גולדשטיין מויאל: אני אגיד על הרקע בשתי מילים ומאוד חשוב לנו פה שהמדינה שלמה עם ההגנה שלה על הדברים וגם חשוב לה לסיים את הדברים בצורה שתגלם את הטיפול בפרויקט.
חגית גולדשטיין מויאל: אבל יש פה רקע שקצת מקשה.
חגית גולדשטיין מויאל: משרד השיכון הוציא בפטור ממכרז למועצה האזורית את העבודה בשנת 2005 על מנת שנתקדם.
חגית גולדשטיין מויאל: העילה לפטור היתה באמת שהעבודה תתבצע בצורה המהירה ביותר וגם מתוך איזשהן עילות של קבלן שנמצא היום בשטח מטעם המועצה ואלה היו העילות לפטור.
חגית גולדשטיין מויאל: הפטור היה בהיקף של 10 מיליון דולר.
חגית גולדשטיין מויאל: ואותן עבודות יצאו למועצה בהתחייבות של משרד השיכון כלפי המועצה האזורית.
חגית גולדשטיין מויאל: המועצה האזורית באמת התקשרה עם אותו קבלן בהסכם.
חגית גולדשטיין מויאל: אנחנו יודעים שהם גם בתוך ההסכם.
חגית גולדשטיין מויאל: היא הפנתה את הקבלן לכך שהעבודות הספציפיות שיוגדרו הן באישור של משרד השיכון ובכיסוי תקציבי של משרד השיכון לאותן עבודות.
חגית גולדשטיין מויאל: לאורך הזמן התברר שישנן עבודות נוספות שכנראה נמצאות בתוך ההסכם של המועצה מול הקבלן שלא מופיעות באותה התחייבות שהוצאנו כמשרד השיכון למועצה.
חגית גולדשטיין מויאל: בנוסף לזה היתה גם סוגיה של התייקרות.
חגית גולדשטיין מויאל: באופן עקרוני התייקרויות לא היו אמורות להיות בהסכם הזה כי ההסכם היה לביצוע של 12 חודשים.
חגית גולדשטיין מויאל: המדינה לא מוציאה התייקרויות בעבודות פיתוח של עד 18 חודשים לפי ההוראות של החשב הכללי.
חגית גולדשטיין מויאל: יש כללים מתי נותנים את ההתייקרויות.
חגית גולדשטיין מויאל: עכשיו הקבלן נמצא בשלבי ביצוע של העבודות.
חגית גולדשטיין מויאל: אנחנו פנינו למועצה על מנת שתקיים את ההתחייבויות שלה מול הקבלן כי אנחנו לא עומדים מול הקבלן.
חגית גולדשטיין מויאל: מטבע הדברים נתנו פטור למועצה כדי שהיא תקיים את הפעולות מול הקבלן.
חגית גולדשטיין מויאל: אותו קבלן כנראה בא בטענות כלפי החוזה שלו מול המועצה, והמועצה לפני כחודש ימים או חודשיים צירפה את מדינת ישראל כצד ג' לטענות של הקבלן כלפיה.
חגית גולדשטיין מויאל: גדי הוא ממחוז דרום, הוא יספק נתונים אולי מה עושים כרגע בשטח.
סופה לנדבר: לא עושים שום דבר בשטח.
חגית גולדשטיין מויאל: אני לא הייתי בשטח.
ליאור כלפה: בשטח יש בורות, מפגעי בטיחות וחוסר אחריות.
חגית גולדשטיין מויאל: בסדר.
חגית גולדשטיין מויאל: אז אנחנו כמשרד השיכון דורשים את הטיפול מהמועצה האזורית לפי אותם פריטים של עבודות שנדרשו.
חגית גולדשטיין מויאל: אנחנו גם מודעים לזה שהוגשה תביעה.
חגית גולדשטיין מויאל: אנחנו הגשנו כתב הגנה עם כל התייחסות המדינה למה היא התחייבה ומה היא תשלם, והיא שילמה כבר חלק מהדברים, למרות שיש בורות, אבל חלק מההתחייבות כבר שולם כי היתה התקדמות בעבודות.
חגית גולדשטיין מויאל: נכון, העבודה לא הסתיימה כי גם לא סיימנו את החלק שהתחייבנו עליו כ-10 מיליון.
חגית גולדשטיין מויאל: עם זאת מאחר והגשנו כתב הגנה כמדינה אני חושבת שאת הפרטים מה הטיעונים שיש לנו כלפי המועצה, מאחר והמועצה לא פה, כמובן שלשמוע אתכם אפשר אבל יש פה עוד צד שלא נמצא והוא צד בתביעה ואנחנו יכולים לחסוך מעצמנו טיעונים שאולי ישמשו נגדנו בבית משפט אחר כך עם המועצה האזורית.
חגית גולדשטיין מויאל: אז אני מציעה שכן גדי יגיד מה קורה בשטח כי נדרשו לברר בשטח לאור העובדה שמהתביעה עלה שהעבודות הופסקו.
אורי אוריאל: המדינה בסדר גמור.
אורי אוריאל: לא צריכה לחשוף את עצמה בתביעה שהיא נמצאת.
אורי אוריאל: אני מבין את זה.
אורי אוריאל: יש פה קושי.
אורי אוריאל: (ב) אני רוצה להגיד משפט על קהילה כפי שהעידו אנשיה, שהלכה עם המדינה מלכתחילה.
אורי אוריאל: אני מדבר על תלמי יפה.
אורי אוריאל: יש פעמים רבות טענות, אנשים לא שיתפו פעולה, אי אפשר לקבוע את המקום וכן הלאה טענות מוכרות.
אורי אוריאל: בעיניי זה לא טענה שהם לא צריכים לשתף פעולה אם מישהו רוצה לגרש אותם מהבית.
אורי אוריאל: יש פה קהילה שהלכה יד ביד עם המדינה ואני לא אומר את זה בטענה כלפיהם.
אורי אוריאל: אני לא מבקר אותם.
אורי אוריאל: אני מציין עובדה כי הם אמרו אותה.
אורי אוריאל: תראו לאן הם הגיעו.
אורי אוריאל: מה זה צריך לשדר להמשך?
אורי אוריאל: מה צריך להבין מזה?
אורי אוריאל: אז בטח שיש קשיים.
אורי אוריאל: אז אולי הם ביקשו משהו שלא בדיוק.
אורי אוריאל: יושבים אנשים, אני לא אחזור על זעקתה.
אורי אוריאל: אני לא שמעתי תשובה דרך אגב אבל אולי בהמשך.
אורי אוריאל: אני מציין את זה כעובדה וזה אחרי שלוש שנים.
אורי אוריאל: נניח אחרי חצי שנה יש איזה עיכוב.
אורי אוריאל: אם לא ישנו את כללי העבודה, אני אומר את זה למנהלת סלע וגם למדינה, אפילו שיהיה את כל הרצון הטוב ולא תמיד זה ככה, לפעמים אתה מתרשם שיש קצת חלם, לפעמים זה דברים יותר קשים.
אורי אוריאל: אנחנו נשב פה בעוד שנתיים, אני יודע את זה.
אורי אוריאל: ונדמה לי שגם אתם יודעים.
אורי אוריאל: ולא אתם רוצים בזה, אני לא חושד בכם, לא אנחנו רוצים את זה והאחרונים שרוצים בזה זה המתיישבים.
אורי אוריאל: אני אומר את זה לצביה שלא נמצאת כאן, היא מצוטטת ציטוט רשמי של משרד ראש הממשלה שאנשים מסיבותיהם מונעים את המעבר.
אורי אוריאל: אל אלוהים, תעשו לנו טובה, תשחררו אותנו מהמשפטים האלה.
אורי אוריאל: יכול להיות שהם מה שהצעירים קוראים "נשרטו" במהומה שהיתה שם, שגירשו אותם מהבית שאף אחד מאיתנו לא עבר ובעזרת השם לא יעבור.
אורי אוריאל: אבל תשחררו אותנו לפחות מה שאתם, ראש מנהלת סלע מוציאה מפיה בחיבוק האבהי שלה, האימהי שלה.
אורי אוריאל: למה היא צריכה להגיד שאנשים הם דפוקים בשכל.
אורי אוריאל: יכול להיות שהם כאלה דרך אגב ואני לא אומר את זה בצחוק.
אורי אוריאל: הם כן נדפקו.
אורי אוריאל: לקחו מנוף, לקחו באגר, דפקו להם על הראש.
אורי אוריאל: יכול להיות.
אורי אוריאל: היא לא יודעת איפה היא גרה עם הילדים.
אורי אוריאל: אל תשתמשו בזה אם אפשר לבקש מכם.
אורי אוריאל: תגידו מה עושים, מה נעשה, נשתדל, בעזרת השם, כל אחד וסגנונו.
אורי אוריאל: תוותרו על מה שיכול להתפרש כתקיפה מול משפחות שנמצאות במצוקה.
אורי אוריאל: תודה.
אורי אוריאל: אני אמרתי את זה ליושבת ראש ואני אומר את זה עכשיו לפרוטוקול מבחינתי כל שבוע נקיים ישיבה.
אורי אוריאל: אני אהיה בלי נדר בכל ישיבה שאני יכול ואני חושב שזה ברובן, אולי כולן.
אורי אוריאל: לא יודע מהאחרים.
אורי אוריאל: אני אתייצב.
גדי צור: בגלל מה שחגית אמרה לקבלן יש הסכם עם מועצה אזורית חוף עזה.
גדי צור: לטענתו המועצה הפרה את ההסכם בנושא ההתייקרויות.
גדי צור: הוא הפסיק לעבוד.
גדי צור: הוא לא עובד.
גדי צור: הוא ביצע להערכתי כ-60% או 70% מהעבודה.
גדי צור: זה כמו שנאמר בהתדיינות משפטית.
גדי צור: ייגמר איך שייגמר.
גדי צור: לגבי החשמל.
גדי צור: יש לנו שמה קטע של חיבור חשמל בין שתי תחנות טרנספורמציה שעובר בשכונה שלו, בשוליים של השכונה שלו אבל זה קטע שהוא אחראי עליו.
גדי צור: היות והוא יצא מהשטח אנחנו עכשיו מנסים למצוא פתרון יחד עם המועצה שהשטח הזה למעשה הוא באחריותה, יחד עם חברת החשמל להשלים את חיבור החשמל.
גדי צור: למעשה כל המגרשים שהיו מפותחים יהיה להם חיבור חשמל.
גדי צור: היום בערך כשליש אין חיבור חשמל.
גדי צור: הכול מוכן.
גדי צור: רק לעשות איזה קו בין שתי תחנות.
סופה לנדבר: מתי יעשו?
גדי צור: אנחנו עכשיו התחלנו משא ומתן עם חברת החשמל.
גדי צור: אני מקווה שזה יהיה ממש בזמן הקרוב.
גדי צור: אני לא רוצה להתחייב על תאריך.
גדי צור: זו עבודה שכבר שילמנו לחברת חשמל והם צריכים לעשות אותה.
גדי צור: לגבי נושא הבטיחות עם כל הרצון השטח הזה הוא באחריות מועצה אזורית חוף אשקלון ואנחנו לא יכולים להיכנס לשמה בנושא הבטיחות.
סופה לנדבר: בשבוע הבא אני רוצה את חברת החשמל כאן.
סופה לנדבר: אני רוצה את המועצה האזורית כאן.
סופה לנדבר: מי שנוגע לעניין אני רוצה שישתתף בישיבה.
שלומית אבינח: מי אחראי על המפגעים שמה?
גדי צור: מועצה אזורית חוף אשקלון.
גדי צור: זה אתר שלה, התקשרות שלה עם הקבלן.
גדי צור: אנחנו רואים בה אחראית על הנושא הזה.
גדי צור: כמה מילים בקצרה על נושאים שאנשים העלו.
גדי צור: דבר ראשון, מידע אישי, רבותיי חברת חשמל, בזק, לא צריך לשלם להם שום דבר מעבר לתשלום עבור החיבור שזה יש על זה ויכוח.
גדי צור: בזק, נתקלנו איתם המון פעמים בנושא הזה.
גדי צור: יש היום את חוק התקשורת.
גדי צור: לפי דעתי, מיטב הבנתי, לשר האוצר ושר התקשורת, יש להם סמכות לאשר הגדרה של אזור שחברת בזק חייבת להגיע לשם.
גדי צור: לגבי חזן.
גדי צור: חזן נמצא היום במועצה הארצית בערעורים שהוגשו גם על ידינו וגם על ידי התושבים של שקף.
גדי צור: יש שם בעיות של כביש הגישה.
גדי צור: בעיקר הגופים הירוקים לא מתנגדים לחזן ולכן זה הישג.
גדי צור: יש דיון בוועדה המחוזית בשבוע הבא שאבי הלר הוא יושב ראש שלה לדון בסוגית כביש הגישה של חזן וברגע שהסוגיה הזאת תיפתר ואני מקווה שהיא תיפתר, אנחנו למעשה מתקדמים עם חזן.
גדי צור: אנחנו התחלנו בתכנון מפורט של התשתיות למרות שהתב”ע עדיין לא מאושרת.
גדי צור: אנחנו גם נתחיל בתכנון אזור מבני הציבור.
גדי צור: למבני הציבור עצמם אין לנו שום אפשרות לגעת בזה בגלל החלטת הממשלה שמגבילה אותנו בחתימות של מתיישבים, זה לא מופיע על סדר היום.
גדי צור: אנחנו מתקדמים בנושא התכנון בכל מזרח לכיש וגם בחזן בהתאם להחלטות הממשלה.
גדי צור: אור הנר הערה קטנה .
גדי צור: השכונה הזאת נבנתה כחוק.
גדי צור: יש אישורי בניה לכול.
גדי צור: עין צורים למרות שעדיין לא הגיעו לכל ההסכמים אנחנו התחלנו שמה בתכנון.
גדי צור: זה לא מתקדם כמו שהיינו רוצים בגלל ויכוחים בין הקיבוץ למתיישבים למועצה.
סופה לנדבר: למה זה לא מתקדם?
גדי צור: כי יש עדיין דברים שלא מוסכמים בין הגופים האלה.
גדי צור: לכל אחד יש את הדרישות שלו.
גדי צור: אנחנו לצורך העניין הזה גוף מבצע.
גדי צור: אני לא יכול לדאוג להסכמים בין הישוב החדש לוותיק, למנהלת סלע, למועצה.
אייל קדמון: הישוב החדש לא מסרב לזה בכלל.
אייל קדמון: כלל לא מעורב בעניין הזה.
אייל קדמון: הויכוח הוא בין מנהלת סלע לקיבוץ שמנהלת סלע עוד לא סגרה על האתר הזמני, אז ברור שהקיבוץ לא רוצים להתערב.
אייל קדמון: תשאלו אותם למה שלוש שנים לא סגרו על האתר הזמני.
איתי אהרונסון: פרשת תלמי יפה.
איתי אהרונסון: אכן הקבוצה מהקבוצות שלפני הפינוי ניהלה את המשא ומתן.
איתי אהרונסון: הם בחרו ללכת לתלמי יפה.
איתי אהרונסון: היו עוד אפשרויות שהוצעו להם.
איתי אהרונסון: החיסרון הגדול של תלמי יפה היה שמהרגע הראשון שלא היתה שמה תב”ע.
איתי אהרונסון: הם בחרו ללכת לשמה, כיבדנו את זה, והגענו להסכם ונחתם הסכם.
איתי אהרונסון: ההסכם נחתם אחרי הפינוי אבל ההסכמות הבסיסיות הושגו.
שלומית אבינח: יש כבר תב"ע נכון?
איתי אהרונסון: הקבוצה מונה 21 משפחות והם לא חקלאים.
איתי אהרונסון: הם ישוב קהילתי והם אמורים לקבל 21 מגרשים קהילתיים, מגרש לכל משפחה.
איתי אהרונסון: ההסכם בעיקרון בנוי ככה ששלושה תנאים עיקרים קיימים בו וההסכם לא יכול להשתחל אם הדברים לא קורים.
איתי אהרונסון: אחד, זה אישור תב”ע.
איתי אהרונסון: 2.
איתי אהרונסון: מכיוון שמדובר על קרקע שהיא חלק ממשבצת של מושב תלמי יפה, כאשר המושב עצמו מצוי בתוך הסכם משולש, הסכם עם הסוכנות.
איתי אהרונסון: הבעלים של הקרקע למעשה המדינה, מתחת לזה כחוכר נמצאת הסוכנות, ומתחת לזה נמצא הישוב, אז נדרשת הסכמה של הסוכנות לכל המהלך.
איתי אהרונסון: 3.
איתי אהרונסון: מכיוון שהמושב היה מצוי בבעיית חובות אצל המשקים לפי חוק גל אז התנאי השלישי היה הסדר של כל החובות כאשר בעניין הזה מנהלת סלע הסכימה במסגרת ההסכם לשלם לאנשים סכום של מיליון שקל.
איתי אהרונסון: הסכום היה נומינלי בלי הצמדות ובלי ריביות.
איתי אהרונסון: התב”ע נמשכה יותר זמן ממה שהיינו רוצים שהיא תימשך ואושרה לפני כחודש וחצי.
איתי אהרונסון: אנחנו עוד לפני אישור התב”ע פנינו לעורך הדין של הישוב שמטפל גם בהסדר החובות וביקשנו ממנו שיתחיל לקראת אישור התב”ע לגלגל את המהלך עם הסוכנות ושחרור השעבודים.
איתי אהרונסון: היתה לנו החלטה ישנה של המשקמת שכבר היתה התחלה של המהלך שמימשה את העניין של המיליון שקל אבל ההחלטה היתה בתוקף לזמן קצוב, עד מרץ 2006, והיא כבר לא היתה בתוקף ולא היה טעם ללכת ולחדש אותה כל זמן שהתב”ע לא מסתיימת.
איתי אהרונסון: ורצינו לחכות עד אישור התב”ע לחדש את המהלך.
איתי אהרונסון: גם ההסכם עצמו כמו כל הסכם נכון תמיד לקבוע מועד שעד אליו צריכים להתקיים התנאים כי אחרת אנשים היו באים אלינו בטענה הפוכה, אתם משאירים אותנו תלויים באוויר, אנחנו לא יודעים אם יש הסכם או אין הסכם.
איתי אהרונסון: לכן מקובל לכתוב בכל הסכם שיש מועד לקיום התנאים ויש עוד סעיפים שבאים ואומרים איך מעריכים.
איתי אהרונסון: בדרך כלל זה בהסכמה של כל הצדדים שניתן להעריך לקיום התנאים.
איתי אהרונסון: זה אותו תוקף שדיברת עליו בהקשר למוצרי מזון.
איתי אהרונסון: כשיש תנאים לא משאירים את זה לנצח שאנשים לא יודעים איפה הם עומדים.
איתי אהרונסון: המועד הזה חלף בסוף 2006 ועל מנת להאריך את המועד הזה צריך הסכמה של כל הצדדים שזה אישור המפונים והמדינה.
איתי אהרונסון: המדינה על פי חוק הסמכות לעניין הזה היא של הוועדה המיוחדת במקרה הזה ראש הממשלה, ומכיוון שמלכתחילה ההסכם היה כאן הוועדה המיוחדת לא אישרה את העניין.
סופה לנדבר: הזמן נגמר ואני רוצה שתודיעי לפרוטוקול.
שלומית אבינח: עמירה דותן ביקשה להודיע שכבר שנתיים כיו"ר ועדת המשנה אם חברי הוועדה נתקלים בבירוקרטיה חשוב לציין שישנה התקדמות אך בהחלט אסור להירדם על המשמר.
שלומית אבינח: המסר הוא ברור.
שלומית אבינח: הלוואי והנחישות לטפל היום במפונים היתה זהה לאותה נחישות שבה הוצאו האנשים האלה מבתיהם.
סופה לנדבר: אנחנו נסיים את הישיבה.
סופה לנדבר: אני צריכה לומר שאני בפעם הראשונה שומעת את התלונות.
סופה לנדבר: בישיבות הבאות אני אעלה כל נושא בפרט ויהיו כמה ישיבות.
סופה לנדבר: תלמי יפה, וחזן, ועין צורים, וחקלאות.
סופה לנדבר: אנחנו נקדיש כל ישיבה לנושא אחר.
סופה לנדבר: אני רוצה לקיים ישיבה בשבוע הבא.
סופה לנדבר: אני רוצה לקבל תשובות ברורות על כל משפחה שהיתה כאן והתלוננה.
סופה לנדבר: אני רוצה שתעבירי בכתב את הנושאים שהמשפחות העלו כאן ואני רוצה בישיבה הבאה שהמנהלת תענה לי על כל השאלות.
סופה לנדבר: אני לא מסכמת.
סופה לנדבר: המלצות אני אתן בישיבה הבאה.