GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מישל סרוסי: אני אומר את זה כי אין חבר כנסת ואין שר ממפלגת העבודה שחושש לראות אותי כי אני יודע שאנחנו צודקים בדרישתנו להקמת בית החולים.
מישל סרוסי: תרשמו בפרוטוקול שאני לא מאמין לאוצר ולא יהיה בית חולים באשדוד.
מישל סרוסי: האוצר מרמה כפי שרימה אותי כבר הרבה שנים.
מישל סרוסי: בהיותי יושב-ראש ועד עובדים, אני יודע שמסכמים הסכם אבל אחר כך כותבים לי בשורה וחצי שצר להם, לא יוכלו לשלם לעובדים בעקבות התנגדות האוצר וזה אמור לגבי הסכם חתום.
מישל סרוסי: תזכרו את מה שאמרתי לכם.
מישל סרוסי: אני לא מברך את האוצר.
מישל סרוסי: אני אברך אותו כשאני אראה את בית החולים.
מישל סרוסי: אני יודע שזאת אולי תמונה יפה לעיתון, אולי תמונה לפני בחירות לעירייה, אבל תזכרו, עוד שנה נתכנס עם האוצר ונאמר את אותם דברים שאמרנו היום.
מישל סרוסי: מגיל 11 אני גר בעיר אשדוד וגם אז הניחו אבן פינה לבית החולים.
מישל סרוסי: יכול להיות שיאמרו עלי שאני פרימיטיבי, שאני עובד נמל, שלמדתי שתי כיתות וכי אני לא מבין כלום, אבל החכמה שלי מהחיים, פרופסור לא יכול ללמוד אותה.
מישל סרוסי: אני שמעתי מה אמר חבר הכנסת ליצמן בכנסת וכל מילה שהוא אמר, היא נכונה.
מישל סרוסי: צר לי, אני יוצא מכאן באכזבה גדולה מאוד.
מישל סרוסי: אני לא רואה תוכניות, אני לא רואה כלום.
מישל סרוסי: האוצר אמר שיוציא מכרז, אבל לך תדע מה המכרזים האלה.
מישל סרוסי: אני אומר לכם שלא יהיה בית חולים באשדוד.
צבי צילקר: יהיה בית חולים.
מישל סרוסי: שבוע אחרי פסח אנחנו צריכים לצאת להפגנה ולשביתה.
סופה לנדבר: יהיה בית חולים.
חיים אמסלם: אם תרצה ואם תרצו – יהיה בית חולים.
חיים אמסלם: צריך להמשיך באותה עיקשות ובאותה הדרך בהתמדה ויהיה בית חולים.
מישל סרוסי: אני אבוא לעשות שביתת רעב אצלך.
חיים אמסלם: תבוא.
חיים אמסלם: אני אשבות אתך.
מישל סרוסי: אני באמת מודה לכל חבריי בלי יוצא מן הכלל ולחברתי ולידידתי איריס נפתלי שבשעה 12:30 בלילה התקשרה אלי ואמרנו שלא נבטל ויצאנו ביום גשום.
דוד הרטום: יש את הטכניקה איך משתלב בית החולים.
דוד הרטום: המטרה הייתה שבמידה שבית החולים לא יוקם מיד, משך הקמת חדר מיון הוא קצר יותר ובהחלט יהיו שם שירותים רפואיים רגילים אבל זה לא בא במקום בית החולים, זה איננו בית החולים, אבל זה ייתן הרבה שירותים שלא קיימים היום ויש את הטכניקה איך הוא משתלב עם בית חולים.
543: כתוב בחוזה באופן מפורש שהמבנה הזה יהפוך למרפאות החוץ של בית החולים שייבנה.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה צעד מאוד מאוד חשוב ורצוי.
דוד הרטום: בית חולים ציבורי זה סוג השירות שניתן ולמי הוא ניתן.
דוד הרטום: בית חולים יכול להיות בבעלות פרטית אבל הוא בית חולים ציבורי.
543: כל ההבדל מבחינת המינוח המקצועי בין בית חולים פרטי לבית חולים ציבורי – ודוקטור מיכאל דור יכול לאשר את זה – הוא חדר מיון שיש בבית חולים ציבורי ואין בבית חולים פרטי.
קריאה: מה עם בית חולים הדסה?
543: בית חולים הדסה הוא בית חולים ציבורי בבעלות פרטית.
צבי צילקר: רבותיי, אני מבקש לחזור ולומר שאני חושב שעניין בית החולים הוא עניין לכולם.
צבי צילקר: מדובר בבית חולים שייתן את השירותים הציבוריים עם טופס 17 או כל טופס אחר.
צבי צילקר: אם קופת החולים שלך לא תרצה להשתמש בחדר המיון ובבית החולים, אני אצא בקריאה לכל חברי קופת החולים שלך שיעזבו את הקופה ואז נראה איך היא מתנהגת.
צבי צילקר: אתה תמשיך לרוץ לקפלן, אבל אני, חבר קופת לאומית, לא.
בוריס גיטרמן: זאת הטעיה.
בוריס גיטרמן: אתה מטעה.
צבי צילקר: הבהרה לבוריס.
צבי צילקר: ציטטתי את משנה למנכ"ל בית חולים שיבא שיודע מה שהוא אומר.
צבי צילקר: הוא פרופסור ואני בסך הכל מהנדס.
צבי צילקר: הוא אמר שלמבנה הזה של 9 קומות אי אפשר לקרוא בית חולים אבל הוא לא מכיר בארץ מבנה של 9 קומות שהוא חדר מיון והמבין יבין.
סופה לנדבר: אתם נכנסים לוויכוחים פוליטיים שאני לא רוצה אותם בישיבה.
צבי צילקר: מישל, אם אתה רוצה לראות מחר טרקטורים, זה יהיה רק בדרך שאני הצגתי, הדרך שהמינהל יאמר שבצאת המכרז אני מקבל אישור של ועדת בניין ערים, מקבל היתר לעבודות חפירה ומתחיל ליישר את השטח.
צבי צילקר: כך אני חוסך ארבעה-חמישה חודשים וגם מכניס לקופת המינהל הרבה כסף.
צבי צילקר: אם יוצא המכרז במוצאי החג, אפילו תכנון בינוי, זאת אומרת, הזוכה צריך לתכנן ולגשת מיד לבנות, הוא צריך חודשים כדי לתכנן.
צבי צילקר: תבין את התהליך.
צבי צילקר: מחר יעמידו שני טרקטורים ומה הם יעשו?
צבי צילקר: הוא צריך לקבל היתר לעבודה וההיתר צריך להתאשר כאן.
צבי צילקר: לכן אמרתי שהדרך שאני הצעתי מקצרת בחודשים.
צבי צילקר: הטרקטורים יעשו את העבודה דרך המינהל ואם המינהל רוצה שהכל יצא ביחד, אני אומר לך שבמהירות הכי גדולה, הכי ישרה והכי הגונה, אתה לא תראה טרקטורים לפני שישה חודשים.
צבי צילקר: אנחנו צריכים לעמוד על המשמר שלוח הזמנים בבג"ץ יהיה חד משמעי.
צבי צילקר: איך אתה יכול לראות טרקטורים לפני היתר בנייה כשאין לך תכנית הגשה?
צבי צילקר: כשעוד אין לך את התכנון המפורט?
צבי צילקר: לכן אני אומר שהרצון לראות טרקטורים הוא אדיר.
צבי צילקר: ברור שיש כאלה שלא רוצים לראות טרקטורים לפני הבחירות ויש כאלה שכן רוצים לראות טרקטורים לפני הבחירות, אבל זה לא משנה, זה לא פוליטי.
צבי צילקר: היתר בנייה צריך להגיש כמה שיותר מהר.
צבי צילקר: איך קבלן ייגש למכרז בלי היתר בנייה?
צבי צילקר: איך זוכה במכרז ייגש בלי שיש לו לא רק פרוגרמה אלא תוכנית מאושרת?
צבי צילקר: אפשר לעשות את הדברים במקביל ועשינו כך פעמים רבות.
צבי צילקר: לכן אני חוזר ואומר שלוח זמנים חזק מאוד בבג"ץ, זאת התחלת הדרך.
צבי צילקר: מה שהוחלט היום וכולם בירכו על כך, זוהי הדרך.
צבי צילקר: לוח זמנים בבג"ץ, מכרז מהיר, החלטה מהירה, תכנון מהיר בזמן קצר ויציאה לעבודה.
צבי צילקר: להקדים עם הטרקטורים, רק מינהל מקרקעי ישראל יכול לעשות זאת על פי הוראה.
סופה לנדבר: גיל, יכול להיות ששמעת כאן דברים בטונים גבוהים אבל הטונים היו קצת גבוהים.
סופה לנדבר: לפני מספר שבועות ניהלתי ישיבה – העברתי חוק בקדנציה הזאת לגבי תעריפים סוציאליים של חשמל לקשישים שמקבלים השלמת הכנסה כאשר היה מדובר שם ב-8,000 אנשים שלא קיבלו הטבות, אנשים שגרים בדיור מוגן, שם אין מונה לכל משפחה – יחד עם שולמית הבאנו את הוועדה לפניות הציבור לאחד ההוסטלים וכאשר התחילו לדבר הקשישים, אמרתי להם שאני לא אתרגם מה שהם אומרים.
סופה לנדבר: אחרי הדברים שנאמרו בוועדה ונגעו ללבם של פקידים בכירים של משרד התשתיות, החוק מיושם ו-8,000 אנשים אלו יקבלו את מה שמגיע להם.
סופה לנדבר: בכוונה ביקשתי ממך, וסליחה על שהייתי נודניקית, להגיע לאשדוד.
סופה לנדבר: דרך האנשים שנמצאים היום כאן חש את ההרגשה שיש לעיר תוססת, יפה וגדולה.
סופה לנדבר: לכן רציתי שתגיע לכאן.
גיל שבתאי: יש התעניינות בהקמת בית החולים ומהמידע שהתקבל יסייע לנו בכתיבת סעיפי המכרז.
גיל שבתאי: כמו שאמרתי, מאחר שיש התעניינות בהקמת בית החולים, זה סייע לנו לקבל את ההחלטה לצאת למכרז.
543: כמה זמן אתה חושב שזה יארך?
גיל שבתאי: התחלנו את העבודה.
גיל שבתאי: אני עדיין לא יודע לומר כמה זמן זה ייקח לנו.
גיל שבתאי: אני מאמין שהתוצאות יהיו תוך חודשיים.
גיל שבתאי: זאת ההערכה שלי כרגע.
גיל שבתאי: אם יהיה עדכון, אני אעדכן.
גיל שבתאי: ההערכה שלי כרגע היא שתוך חודשיים נוכל לצאת למכרז.
סופה לנדבר: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לכאן.
סופה לנדבר: אני מבטיחה שבישיבה הבאה של הוועדה לפניות הציבור, גיל שבתאי ודוקטור מיכאל דור יהיו מוזמנים אליה וכך גם אתם כולכם.
סופה לנדבר: כל חבר מועצת העיר מוזמן.
סופה לנדבר: אני מבקשת מכם לקחת חלק יחד עם מטה המאבק במאבק הזה.
סופה לנדבר: מי שנמצא כאן ומי שתרצו להביא, תביאו לישיבת הוועדה.
סופה לנדבר: שולמית, תודה לך.
סופה לנדבר: אנחנו התכנסו היום על פי בקשה של חבר הכנסת דוד רותם בנושא ההחלטה של בית הדין הרבני הגדול, על החלטה שלדעתי היא לא נכונה, בשפה מאוד עדינה, אנחנו נערוך סבב הכרות ואחרי זה נקיים את הדיון.
סופה לנדבר: סבב היכרות.
סופה לנדבר: רבותיי, אלפי גיורים שנערכו על ידי הרב דרוקמן בשנים האחרונות מבוטלים, כך קבע השבוע בית הדין הרבני הגדול בפסק דין שיצא, וקבע בית הדין שכל הגיורים שבוצעו ונערכו על ידי בית הדין המיוחד לגיור בראשות הרב דרוקמן מאז שנת 1999 צריכים לבטל אותם, אני לא מבינה את ההחלטה הזאת ואני גם לא מבינה את פסק הדין הזה כי בעצם קורה שאלו שנולדו אחרי הגיור ואלה שהתחתנו אחרי הגיור, אז מה היום אחרי תשע שנים רטרואקטיבית אינם יהודים?
סופה לנדבר: אף אחד לא יודע למה ההחלטה הזו גורמת, ההחלטה הזו גורמת לבלבול שלם, לנזק בקליטת עליה במדינת ישראל, אף אחד כנראה לא יודע, ובית הדין הרבני הגדול לא יודע מה זה להיות עולה חדש במדינת ישראל, מה זה לעבור את הגהנום הזה, מה זה לעבור גיור במדינת ישראל, במקום לפתוח את השמים ולתת לאנשים לעבור את הגיור אנחנו מקשים רטרואקטיבית תשע שנים.
סופה לנדבר: זו החלטה שרירותית ולדעתי החלטה לא הגיונית, ואני חושבת שהרבנים צריכים קודם לעשות סדר בבית ואחר כך לצאת עם הכרזות, כי מחר הגוף הזה שהחליט, יכול להיות שמישהו יקום ויחליט שההחלטה שהתקבלה היא לא נכונה וגם אינה הגיונית, אני חושבת שצריכים ראשית לעשות סדר בבית ורק אחר כך לצאת עם הכרזות.
סופה לנדבר: אנחנו נפעל כדי שרבנים לא יעשו מלחמה על גב אנשים חלשים כי זה בעצם גורם נזק עצום לקליטת העליה, מצטרפת אלינו כעת חברת הכנסת מרינה סולודקין, ואני אתן לדוד רותם שיש לו גם חקיקה בנושא הגיור, אנחנו צריכים שהגוף המגייר צריך שיהיה גוף שנותן תמיכה להחלטת האנשים האלה לעבור גיור, מקל על הגיור, מקל על ההחלטה של האנשים שהחליטו לעשות קליטת עליה, והקליטה צריכה להיות קלה עד כמה שאנחנו צריכים לעשות אותה, ומאבקי כוחות בין הזרמים הם אינם במקום ואינם צריכים להיות על גבם החלש של העולים החדשים.
סופה לנדבר: דוד רותם אנחנו היינו אתמול בסיור של ישראל ביתנו ואתה היית מאוד מודאג מההחלטה הזאת ואתה ביקשת לעלות את הנושא היום בישיבה, ולשם כך התכנסנו היום.
משה גפני: לי אין הצעת חוק בעניין אבל גם אני מבקש לדבר.
דוד רותם: בית הדין הרבני הגדול הוא מוסד משפטי של מדינת ישראל, והוא מחויב לנהוג על פי כללי דיון ועל פי סדרי דין שנקבעו על ידי מועצת הרבנות הראשית ועל ידי הרכב בית הדין הרבני הגדול.
דוד רותם: אני עם כל הכבוד טוען שהנייר הזה שנושא את כתובת מדינת ישראל, בית הדין הרבני הגדול, ואחר כך כתוב פסק דין, הוא נייר מזויף, אין לו תוקף של פסק דין ואת החתומים עליו, לדעתי, צריך להעמיד לדין על זיוף של פסק דין.
קריאה: מי חתום עליו?
דוד רותם: חתומים עליו, אברהם שרמן, חגי איזרר ואברהם שיינפלד.
קריאה: הרבנים.
דוד רותם: הדיינים.
משה גפני: היתה החלטה בישראל ביתנו שצריכים להעמיד אותם לדין.
דוד רותם: מי שמזייף פסק דין, לפחות לפי מה שכתוב פה, כי מי שמזייף פסק דין הוא מפסיק להיות דיין והוא מאבד את זכותו לגייר והוא מאבד את זכותו לתת החלטות של בית דין, וכאשר ישבו בהרכב הזה שלושה דיינים, ישב הרב שרמן, הרב דייחובסקי, והרב גד שלום, אלא כאשר לרב שמרן לא מצא חן פסק הדין הרב דייחובסקי והרב בעל שלום שהיו בניגוד לדעתו, כי הם סמכו על גדולי ישראל ובין היתר על הרב אלישיב, אז הוא עשה דבר מאוד פשוט, הוא יצר פיקציה של איני יודע, הוא יצר פיקציה של איני יודע.
משה גפני: אתה צריך למצוא חן בעיני ישראל ביתנו, דבר, זה בסדר, אתה מוצא חן בעיניהם.
דוד רותם: אני צריך למצוא חן בעיני הקדוש ברוך הוא, זו רמאות.
סופה לנדבר: חבר הכנסת משה גפני אני מבקשת, אני אשמור על זכות הדיבור שלך ואתה תיתן לו לסיים.
דוד רותם: אתה משה גפני, בוא נסכם מראש, אני לא אשב בגיהנום שלך ואתה לא תשב בגיהנום שלי, ואז אנחנו נהייה בשיחה.
דוד רותם: אל תדאג לי, אתה כל הזמן דואג לי שאני אמצא חן בעיני ישראל ביתנו, אתה לא דואג לי שאני אמצא חן בעיני הקדוש ברוך הוא.
דוד רותם: על כל פנים, הדיינים החתומים על פסק הדין, לפחות שניים מהם לא ישבו בדיון, לא ישבו בהרכב, והם בסדרי הדין של בתי הדין הרבניים שמצרפים דיינים חדשים, יותר מזה, בניגוד לכל הלכה שהיא, בית הדין הרבני הגדול פנה ליועץ המשפטי לממשלה, פנה לרב ישראל רוזן, פנה ליועץ המשפטי וביקש מסמכים כדי לגלות שהרב דרוקמן זייף פסקי דין.
דוד רותם: איפה יש באיזה סדרי דין הלכתיים, הלכתיים, שבית הדין מבקש מסמכים ובונה פסקי דין על מסמכים?
דוד רותם: לא נותן לרב דרוקמן להגיב לדברים, לא קורא לרב רוזן כדי שיגיד למה הוא התכוון, לא קורא ליועץ המשפטי של בתי הדין שיגיד מה הוא אמר, מה כתוב, ובסוף מסתמך על דיון שהתקיים בלשכתו של המשנה המשפטי לממשלה ועל זה הוא בונה תילי תילים של הלכות, אפילו הרב גפני אינו בונה תילי תילים של הלכות על דברים הנאמרים בלשכתו של מייק גלאס, אם זה היה נאמר בלשכה של דה הרטוך, אז אני מבטיח לכם שהרב משה גפני היה אומר על זה אפשר לסמוך על זה, כשזה אצל מייק בלאס הוא לא כל כך סומך.
דוד רותם: רבותיי, פסק הדין הזה מנוגד לכל מיני פסקי דין קודמים שנתנו גדולי ישראל, פסק הדין בעניין לוין, פסק הדין המתנגד לפסק הדין בעניין האח והאחות, הרב גאודי זכר צדיק לברכה, הרב שלמה אוירבך זכר צדיק לברכה, ויבדל לחיים ארוכים הרב אלישיב, התנגדו לפסק הדין של הרב גורן, והם טענו שאין אפשרות לבטל גיור, והמעניין הוא שכולם הסתמכו בין היתר על דעת כהן של הרב קוק, שכאשר בא אליו הסיפור ממצרים שרצו להתיר אישה עגונה על ידי פסילת הגיור, הוא אמר אני לא מוכן להצטרף אליכם, אז פה באים ופוסלים אלפי גיורים ומנסים אחר כך להוציא מכתב, עם כל הכבוד לעוזרו של הראשון לציון, אין שום ביטול גרות, פסק דין זה בכלל אלא מתיחת ביקורת להרכב אחד שאינו קיים.
דוד רותם: אני לא מבין, אנחנו לא יודעים לקרוא פסקי דין?
דוד רותם: אתם רוצים שאני אקריא מה כתוב פה?
דוד רותם: "בית הדין המגייר בהרכב אב בית הדין, הרב חיים דרוקמן, הוא בית דין פסול והם דיינים פסולים, כך שאין להם דין בית דין" אז מה זה?
דוד רותם: פוסלים תיק אחד או פוסלים את המעשים שלהם?
סופה לנדבר: זו מלחמה בין רבנים.
דוד רותם: זה שרבנים נלחמים אין לי שום בעיה עם זה, שיעלו ויצליחו, אבל למה עם ישראל צריך לסבול?
דוד רותם: תודה גברתי.
סופה לנדבר: אני מבקש ש...
סופה לנדבר: תדבר, היא עברה גיור.
דוד רותם: אני מבקש ש...
דוד רותם: לא תדבר, אני מבקש ש... לא תדבר, אני יודע למה, ... אני מבקש שלא תדברי.
דוד רותם: כי אני פוחד מנקמות, הבנת אותי?
דוד רותם: אני לא מתעסק פה עם גופים שלטוניים נורמאליים.
סופה לנדבר: אני לא חושבת שכחברי הכנסת לא ניתן הגנה ל..., שהיא תהייה קורבן כמו אלפי אנשים שעברו, לכן התכנסנו כאן, ואני חושבת ש...
סופה לנדבר: יכולה להיות שקטה, לא ניתן שיבטלו את הגיור שאת עברת, אני יכולה להגיד לך שאת יכולה להיות שקטה, יחד עם זאת אני צריכה להגיד שהמון אנשים התקשרו לוועדה לפניות הציבור, כל האנשים שהתקשרו בדאגה מאוד מאוד רבה החליטו לא להגיע לישיבה בגלל שפחדו.
סופה לנדבר: פחדו, וזה פשוט לא הגיוני מה שקורה היום במדינת ישראל, רבותיי, זה לא יכול לקרות, אנחנו לקראת חגיגות ה-60 למדינת ישראל, אבל הגיהנום הזה שעוברים עולים חדשים כדי לקבל את האישור לגיור, אני אמרתי לפני כמה חודשים, אני דיברתי בכנסת כאשר דוד רותם העלה את העניין של הגיור ואת מה שעוברים האנשים במדינת ישראל, כאן נהרגו, במלחמת לבנון השניה נהרגו כמה אנשים אזרחים שהלכו לעבודה, ברחוב בחיפה, ואני הייתי שם בתחנת הרכבת ואני הייתי במשפחה הזאת שבה נהרג, בחור בשם דניס והוא כתב מכתב אחרי שהוא עבר גיור וקיבל אישור לגיור, בחור שכנראה עכשיו אם הוא חלילה עבר גיור איפה שהוא היה צריך לעבור ופוסלים את הגיור שלו צריך להוציא אותו מהקבר, אומנם הוא נהרג למען מדינת ישראל, ואני זוכרת את המכתב שלו שהפך להיות מכתב פרידה, במכתב הזה כתוב "אבא אתה נולדת יהודי ואני נולדתי לא יהודי, אני עברתי את מה שעברתי, אבל את ההרגשה שלי שהייתה למען מדינת ישראל ומה שאני מוכן להקריב למען מדינת ישראל" אני אומרת לכם רבותיי, מכתב מאוד מאוד, הוא עשה עלי מאוד רושם כבד, את מכירה את המשפחה שהגיעה מבלרוסיה והאמא הלכה עם התמונה של הילד ואמרה "מה זה משנה לי היום, עבר גיור, לא עבר גיור, הוא מת", איך אפשר לפסול דבר כזה?
סופה לנדבר: אני רוצה שאחרי שחברי הכנסת ידברו וחברת הכנסת אסתרינה טרטמן, אני אתן לכולם לדבר, רק לפרוטוקול תציגו את עצמכם כי מהתקשרות ביקשו, שחוץ מחברי הכנסת הדוברים יציגו את עצמם.
משה גפני: גברתי היושבת ראש, גברותי ורבותיי, ראשית אני שמח מאוד על הדיון הזה, אני כבר שנים תובע שבוועדות הכנסת אנחנו נוכל לבקר החלטות שיפוטיות, והנה סוף הגיע הזמן שאנחנו הופכים להיות ערכאת ערעור, אני ביקשתי כבר הרבה פעמים שוועדות הכנסת תוכלנה לערער על החלטות של בתי משפט.
משה גפני: התחלת לעזור לי מההתחלה?
דוד רותם: כן, כי אתה פשוט טועה, הנייר הזה הוא קשקוש, הוא לא פסק דין.
משה גפני: על כל פנים, אנחנו הופכים להיות ערכאת ערעור ואני מברך על כך, ישנה החלטה של גוף שיפוטי, לא רק גוף שיפוטי אלא יש החלטה של גוף שיפוטי ויש ערעור אחר ערכאה שיפוטית גבוהה יותר, יש החלטה שמאששת ומאשרת את ההחלטה של בית הדין האזורי.
משה גפני: אני לא הולך לקרוא מפסק הדין, אף על פי שיש שם לדעתי דברים חמורים, מדברים על זיופים, אני לא חושב שזה התפקיד שלי, אני לא מבין כמו חברי כנסת אחרים, אני לא מבין כל כך בהלכות, ישנם חברי כנסת שיודעים לעשות הקשים עם הרב אלישיב והרב אוירבך זכר צדיק לברכה, והוזכרו עוד כמה, אני עם הארץ, אני לא יודע, מאז שאני נכנסתי לכנסת אני מכיר את חוקי מדינת ישראל, ואני פועל על פיהם.
אסתרינה טרטמן: אנחנו יודעים שאתה מוקיע צדקנות, אל תגיע את זה, אנחנו יודעים שאתה לא אוהב את זה.
משה גפני: אני חושב שזה דבר בלתי מתקבל על הדעת בעליל, זאת אומרת שלשבת עם פסק דין מבלי שאנחנו יודעים את המקרה, מבלי שאנחנו יושבים עם הצדדים, אם אנחנו ערכאת ערעור אז אנחנו צריכים להיות ערכאת ערעור, אנחנו צריכים להביא לכאן את הדיינים, צריך להביא את הדיין שגייר, להביא את הדיין שלא גייר.
משה גפני: בוועדה לפניות הציבור, או שמחר זה יוגש לוועדת החוקה, כי אני רואה שמחר יתקיים דיון.
דוד רותם: אני חושב שאתה צודק במאת האחוזים שבית דין לערעור, אז הוא היה צריך לשמוע את הרב חיים דרוקמן, והוא היה צריך לשמוע את הרב רוזן, אבל בית הדין הרבני הגדול.
משה גפני: לא התכוונתי למה שהם יעשו, התכוונתי למה שאנחנו נעשה.
דוד רותם: שנלמד מהם.
אסתרינה טרטמן: אולי הרב גפני לא מסכים עם ההליך שלהם, כך משתמע מדבריו.
משה גפני: ממש לא, ממש לא, אני יודע, אני קראתי את זה, אני לא למדתי את זה, כי אם מחליטים שעושים את זה, אני מבקש שיעשו את זה לאורך כל החזית, אני למשל רוצה לקורא לשופט בבית משפט לעניינים מנהלים, לשופטת תמר בר אשר-צבן, להביא אותה לפה לוועדה, אני רוצה להביא את השופטים שפסקו בנושא הגיור, איך קרה שתשעה שופטים פסקו שגיור לא חייב להיות על פי ההלכה והוא יכול להיות רפורמי, השופט הדתי פסק נגד והשופט המסורתי טירקל נמנע, אני רוצה לקורא לאחד עשר השופטים האלה לכאן ולשאול איך קרה כזה דבר, מאוד, מאוד מאוד מעניין.
אסתרינה טרטמן: צריך לברך עליו.
משה גפני: תשע שופטים חילוניים פסקו נגד ההלכה השופט הדתי פסק בעד ההלכה, והשופט טירקל המסורתי נמנע, מותר היה לי לקרוא אותם?
משה גפני: כשאני העזתי להגיד לא עשירית, אחד חלקי מאה ממה שאמר חברי דוד רותם, התקשורת צלבה אותי.
דוד רותם: התקשורת תמיד תגיד על בתי דין הרבניים.
משה גפני: התקשורת תמחא לך כפיים ואתה יודע את זה, וזה בסדר.
משה גפני: על כל פנים נעשה פה מעשה שלא יעשה, ואני אגיד לכם מדוע, אפשר להחליט מראש שגיור הוא הליך שאינו תהליך קשה, תהליך קל, אפשר להחליט שגיור הוא שמי שמצהיר שכוונתו לעלות למדינת ישראל, בוודאי לשרת בצבא, בוודאי לקבוע את גורלו עם העם היהודי בארץ ישראל.
סופה לנדבר: כדי לשרת בצבא הוא לא צריך להיות יהודי.
משה גפני: כן, אני אומר להפך, להוסיף עוד יותר, להוסיף פרמטרים, ואז הוא יהיה יהודי, זו החלטה, אבל את ההחלטה הזאת צריך לקבל בכנסת, כלומר אי אפשר לקבל דרך דיונים על מה פסק בית הדין, אפשר לקבל החלטה, ישראל ביתנו יכולה להגיש הצעת חוק, יצטרפו אליה חברים נוספים ככל הנראה.
קריאה: אני אשמח.
משה גפני: אני לא יודע, אני חוזר בי, אני לא יודע מי יגיש, אבל אפשר להגיש הצעת חוק, ישנו הליך כזה ואגב גם הממשלה יכולה לעשות את זה, אם ראש הממשלה לא עסוק בימים האלה גם הוא יכול להגיש הצעת חוק, יכול להיות שהוא עסוק, אני לא בדקתי בעיתונים היום, אבל במציאות הזאת שלבוא ולהגיד זה החוק במדינת ישראל, החוק אומר שהגיור נעשה אכן כפי שלדעתי צריך להיעשות, כי גיור זה לא אזרחות במדינה, זה לא נושא של חוק השבות, גיור זה נושא הלכתי, ובנושא ההלכתי הופקדה המערכת הזאת בידי הדיינים בבתי הדין האזורים ובבית הדין הגדול, עליהם אפשר לערר, היה דיון גדול כשהיתה ערכאת ערעור כי בהלכה זה סיפור לא פשוט, הוחלט שישנה ערכאת ערעור והוגש ערעור לבית הדין הגדול, וישבו שלושה דיינים, ואני מכיר את שלושתם.
דוד רותם: ישבו?
דוד רותם: הם לא ישבו.
משה גפני: אני לא יודע למה אתה מוצא חן בעיני יושבת ראש הוועדה שנותנת לך כל הזמן להתפרץ.
דוד רותם: ראשית כי אני אומר דברים נכונים.
משה גפני: זה בסדר, על כל פנים, אני מכיר את שלושת הדיינים, במקרה כמו שאני מכיר אחרים, אני לא מעריך שעשו את זה כלאחר יד, אני לא נכנס לעניין הזה, אני בניגוד לחבר כנסת אחר לא מבין בזה.
דוד רותם: כתוב, לא צריך להבין את זה, רק לקרוא את זה.
משה גפני: כתובים גם הרבה פסקי דין של בית המשפט, לא העזת להגיד עם עשירית מזה.
דוד רותם: אני לא העזתי להגיד?
משה גפני: עשירית מזה.
סופה לנדבר: לי אסור לפגוע בבית משפט, אנחנו חברי כנסת.
משה גפני: ובבית דין רבני גדול כן?
דוד רותם: לא, מי פגע?
סופה לנדבר: הם פגעו קודם כל, כל ההחלטות האלה פגעו באלפי אנשים, ואנחנו לא ניתן שהם יפגעו.
דוד רותם: כדיינים חתמו על פסק דין מבלי שהם ישבו בהרכב, אני מבטיח שגם אלה מזויפים.
משה גפני: אני אומר לגברתי היושבת ראש, זה שאני לא מוחה על העניין הזה, זה בגלל שאני שייך, אני הייתי צריך למחות בגלל שכתוב בהלכה שכפוגעים בתלמיד חכם ולא מוחים על זה נענשים על כך, אבל בסדר יסלחו לי.
דוד רותם: מחלו לך, מחלו לך.
אסתרינה טרטמן: הרב דרוקמן הוא לא תלמיד חכם?
משה גפני: אני אמרתי?
משה גפני: אבל אני לא הוצאתי מפי מלה, אני מעולם.
אסתרינה טרטמן: חבר הכנסת הרב משה גפני, אל תפריע לי כי לא פניתי אליך.
סופה לנדבר: הכל בסדר, הכל ורוד, מה קרה?
סופה לנדבר: הרי אתה מבין שזה נזק עצום לאנשים, אנחנו קודם כל מדברים על בני אדם שעברו את התהליך הזה, עזוב כעת מריבות בתוך הבית.
משה גפני: שאלת, אני לא יודע אם שאלת אותי, אבל אם השאלה האם הרב דרוקמן הוא תלמיד חכם, התשובה כן, אני מעולם, בביקורת קשה שהעברתי על בתי משפט שונים בנושאים האלה ובנושאים אחרים, מעולם לא אמרתי על שופט שזייף, מעולם לא אמרתי על שופט שהוא צריך לעמוד לדין, מעולם.
אסתרינה טרטמן: למרות שחשבת כך.
משה גפני: לא חשבתי, לא חשבתי אני חשבתי שלא צריך להעמיד לדין שופט שנוהג על פי הדין מבחינתו, זו הסמכות שניתנה לשופט, הסמכות הוקנתה לשופט, במקרה אני מדבר על זה כי זה פחות רלוונטי, ישנם דברים הרבה יותר קשים שפגעו בי עד עמקי נשמתי בפסקי דין של בית המשפט העליון, פשוט לא יאומן, לפי דעתי הם הפכו את מדינת ישראל למדינה שלא היתה צריכה להיות, לא אמרתי שהם זייפו, לא הבאתי פרוטוקולים, לא עשיתי את זה, אמרתי, ואגב יש דברים שגם אתם ישראל ביתנו הייתם צריכים להתקומם נגד פסקי דין של בית המשפט, אבל אני לא חושב שהמקום של כנסת לבוא ולהטיח האשמות במי שיושב בערכאה.
משה גפני: מה אני ניסתי לעשות עד היום ללא הצלחה?
משה גפני: ניסיתי לשנות את האפשרות של מינוי השופטים, ניסיתי להגביל את סמכות בנושאים שנוגעים לנושאים ביטחוניים ומדיניים, בנושאים דתיים ומצפוניים, ניסתי, אגב היה חבר כנסת אחד בקדנציה הזאת שמנסה לעזור לי, קוראים לו חבר הכנסת דוד רותם, אבל מעולם לא אמרנו שנינו על שופטים שהם צריכים לעמוד לדין, מעולם לא אמרנו את זה, היום לראשונה נשבר הטאבו ואני מאמץ את זה, זאת אומרת שאני אתחיל לדבר בשפה שמדברים חברי הכנסת מישראל ביתנו, שמתחילים לדבר על שופטים בערכאות, בערכאות כאלה ובערכאות אחרות, אני אתחיל.
אסתרינה טרטמן: זה מודל לחיקוי ואני מקווה שיהיו עוד דברים שתשתמש בהם כחיקוי.
משה גפני: עם כל הכבוד, הנושא של הגיור הוא נושא בעייתי קשה, הוא לא רק מהיום, אני מציע במאמר מוסגר מבלי קשר לדיון הזה, לא לשים את זה על עולים חדשים, הנושא של עולים חדשים הוא נושא מקומי, הוא נושא קריטי ומאוד חשוב, בתקופה הזאת שאנחנו מצויים בה, אבל הנושא של גיור הוא לא נושא של עולים חדשים, הרי מה שעשה השלטון הקומוניסטי, אמרתי את זה פעם פה בוועדה, הוא עשה לפני שמונים תשעים שנה, הוא הרס את היהדות, הוא ניסה להרוס את היהדות באופן כזה שהוא עשה את החשבון כשירד מסך הברזל, וכשהיהודים יבואו לארץ תהיינה פה בעיות, ובזה דרך אגב הוא הצליח, הוא נפל אבל הוא, כאילו שיש עימות בין הציבור החרדי לבין העולים החדשים.
מרינה סולודקין: סטלין ולנין אף פעם לא הצליחו.
סופה לנדבר: אתה יודע, המריבות בבית.
משה גפני: אני אומר להיפך, אנחנו כולנו צריכים לעשות את המאמץ שהם באמת לא יצליחו, שאת הדיון בינינו ננהל באופן מסודר ונורמאלי ותרבותי וכדומה, אני נגד כניסה להליך של ערכאה שיפוטית כל שהיא, אני בעד לשנות חקיקה, להוריד סמכויות, אבל לבוא וללכת על גבם של אנשים שבאמת במצוקה, באמת הבעיות האישיות הן קשות מאוד, אין ויכוח בעניין הזה, אבל לבוא ולהגיד שהדיין לא יעשה את עבודתו כפי שהוא מאמין, זה דבר שאסור לעשות, אני בעד לעשות, גם בבתי המשפט, כשפוגעים בי באופן חמור, וכמוני לא במאות אלפים אלא במיליונים בכל רחבי העולם, בהחלטות שיפוטיות של בתי המשפט, צריך לדבר עליהם בכבוד, וצריך לשנות את החקיקה ואני אמשיך בהליך הזה.
אסתרינה טרטמן: גברתי היושבת ראש, חבריי, אני אינני משפטנית ואינני בוחנת את הסוגיות שעולות כאן בשפה משפטית, אני גם לא שייכת לברנז'ה הרבנית בחצר הזו, בחצר ההיא, אבל אני כן יהודיה, אני יהודיה גאה, ואיכפת לי מהדת היהודית ומהערכים הבסיסיים של המהות היהודית שלנו כעם היהודי, לפחות כמו כאלה שבחזות החיצונית שלהם או בסגנון הדיבור, לפעמים המתנשא והמתייהר שלהם כאילו יש להם אפוטרופוסיות על ההלכה היהודית.
אסתרינה טרטמן: אין ספק שזה מקומם, לעיתים אתה שומע נימה של זלזול שהיהודי או יהודיה שאינם נראים עם כל הדברים החיצוניים, ישנה נימה של זלזול על המעורבות והזיקה של אותו אדם או על האכפתיות של אותו יהודי בנושאי היהדות כיהודי.
אסתרינה טרטמן: יש לי הפתעה, למרות שאני איני מכסה ראש, למרות שאני לובשת מכנסיים, איכפת לי מהיהדות, איכפת לי מיהדות בצורה השמרנית, בשיטה העקרונית מהותית שלנו כיהודים, בדרך הקונסרווטיבית בדרך השמרנית, היהודית המקורית שלנו, וחשוב לי שגיור אכן יעשה לפי ההלכה היהודית המקורית והמוכרת, אני גם חושבת יותר מכך, בהגיון פשוט, לא מכוח ההלכה, אדם שבא ואומר אני רוצה להיות יהודי אז באופן טבעי הוא אמור לקבל על עצמו את היהדות לפי היהדות ואין כאן משחקים בדרך, אני מסכימה שהיהדות שלנו שונה מדתות אחרות, והיא מקשה על מי שרוצה להיכנס לדתה ויש בזה מן הצדק כי יש בזה דבר יותר ייחודי, ואני מקבלת את כל ההליכים שאנשים צריכים לעבור ושהליכי הגיור שלהם יהיה באמת לשם שמים ולא יהיה רק לשם תיאום או נוחות כזו או אחרת, גם את זה אני מקבלת ואיכפת לי מהעם שלי.
אסתרינה טרטמן: יחד עם זאת ההיסטוריה היהודית שלנו הוכיחה שחילוקי דעות הלכתיים בין גדולי הדור היו מאז ומעולם, אנחנו מוצאים סוגיות של בין הבית הזה מול הבית הזה, עם הסכמה של שיטה כזאת או הסכמה של שיטה כזאת, אני כיהודיה פשוטה, לא משפטנית, לא רבנית, לא מתהדרת בחצרות כאלה ולא מתהדרת להתהדר בדברים האלה, כואבת, אני יודעת שהוא נהוג מקדמת דנא, אבל אני לא סתם שאלתי קודם אם הרב חיים דרוקמן אינו תלמיד חכם, זה פשוט היתה הכנה לקראת האמירה שלי בהמשך, זה תלמיד חכם וזה תלמיד חכם, אינני מתערבת כרגע בסוגיה של הפסיקה, ביטול לא ביטול, אנחנו קודם כל מחויבים להיות בני אדם ,דרך ארץ קדמה לתורה, נעשה תהליך גיור לפי שיטתו של הרב חיים דרוקמן שהוא מקובל עלי כרב בדיוק כמו שמקובלים עלי אותם רבנים אחרים, איני מכירה אותם אישית ואני גם לא רוצה להכיר אף אחד מהם ברמה האישית, אני מבחינתי כאדם פשוט, אזרח במדינה רואה כאן אינסטנסיה רבנית, מעמד רבני כזה או אחר שלא מעניין אותי מי הוא, מאיזה חצר ומה, ברגע שנעשה תהליך גיור כדת משה וישראל ובעיניי הוא כדת משה וישראל, כי הרב חיים דרוקמן וגם הרב משה גפני נחשב לתלמיד חכם, מבחינתי הם יהודים, הגרים האלה יהודים, וכל פתיחה של תיק כזה גורם נזק נוראי גם ברמה האישית ואתה יודע גם ברמה הדתית, בעיניי יש בזה חילול השם אדיר, ברגע שאנחנו מתחילים לפתוח ואנחנו תוקפים רבנים כאלה מול רבנים כאלה, איך אנחנו נראים בעיניי אחינו היהודים?
אסתרינה טרטמן: שהם אינם מכירים כל כך את הסוגיה הדתית?