GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק ניסני: אני שמתי לב, מכל הדיונים פה שהיו, למעשה אין ליווי של רופא שיקומי, שהוא מאוד מאוד חשוב לצורך העניין, כדי שהוא יחבר את כל הגורמים האפשריים ויגיש אותם לעובד הסוציאלי.
איציק ניסני: זה דבר שאתה לא מכיר לצערי, וזה דבר שאני מנסה לקדם אותו בכל הקשור לאותם אנשים נכים.
נחום עידו: זה לא קשור לנושא הזה.
איציק ניסני: הוא קשור מאוד, אני אסביר לך למה, אתה צריך כלי, אני יועץ מקצועי בתחום המים נגיד ובא מישהו ואומר יש לי בעיה במים, אז אני לא יכול להגיד שהריח לא טוב.
איציק ניסני: אני בא בתור מהנדס ובודק.
איציק ניסני: היות שאנחנו לא בית משפט אנחנו צריכים לפעול לפי ההיגיון הפשוט.
איציק ניסני: כשבאה בחורה כמו פונה 6, והיא עברה בשלבים הראשונים, ומי כמו סופה לנדבר יודעת, היא עוברת שנתיים ראשונות של שיקום כשהיא מרוסקת לגמרי, היא שבורה לגמרי.
איציק ניסני: הוא פסיכיאטרי, ואני יודע בדיוק מה הדו"חות אומרים.
איציק ניסני: הדו"חות לא מראים אדם שאפשר לנתח אותו כאדם נורמלי.
איציק ניסני: אני יש לי בעיות זכרון לצערי אבל הפונה אין לה את הבעיות האלה, אבל היא למשל עברה, ואני יודע באופן אישי, לא ממנה, מה שהיא עברה בתל השומר, היא יצרה אנטגוניזם בהרבה מאוד מקרים בגלל שהיא נקלעה למצב, נקרא לזה מצוקה, היא נכנסה לסטרס מאוד חזק.
איציק ניסני: אתם לא מסוגלים לקבוע את זה.
איציק ניסני: עכשיו אתם נמצאים בלחץ, יש לכם כמות אדירה של אנשים שאתם צריכים לטפל.
איציק ניסני: אני מבין את זה, אני מבין את זה ודיברתי עם אונ' בר אילן, הם באו, ישבו איתי בתור נציג עמותת "נאמן", והם הודו שיש להם בעיה.
איציק ניסני: הם אומרים אנחנו נוטים להיות פסיכותרפיסטים במקרים מסויימים אבל אנחנו לא מסוגלים לטפל ולא מסוגלים לראות את כל התמונה בכללותה.
איציק ניסני: לצערי, אני מוכן לשבת אתך, עם העמותה שלנו ועם עמותות אחרות ותראה שכל מה שאני אומר זה אכן כך, אני מוכן להביא לפה רופאים שיקומיים, אני מוכן להביא לפה גם רופאים נוירולוגים שיעידו על מה שאני אומר.
איציק ניסני: עכשיו אין דבר כזה שלא מתחשבים בנכות, אין דבר כזה, זה חלק מהנתונים הבסיסיים שאתה צריך לקחת אותו בחשבון, כמו שגב' סופה לנדבר שהיא קלינאית תקשורת היא תבין שאם אני לא מסוגל לבלוע אז כנראה שיש איזו שהיא סיבה ואני מתרגש, אז היא תגיד לי מה לעשות, תיתן לי את הכלים כדי שאני אחזור לדרך הנכונה.
איציק ניסני: זה מה שרציתי להגיד.
קובי כהן: , אני שמעתי כמה דברים, אני שמעתי שהכל בסדר, ובשטח כשזה מגיע לאחרון המטפלים מתברר שזה לא עובד כך.
קובי כהן: אני בכוונה לא שטחתי את המקרה האישי שלי כאן, ושמעתי על מסוגלות הורית, אני לא כל כך בטוח בעניין הזה של המסוגלות הורית אם נלקחים כל הקריטריונים הנכונים.
קובי כהן: אני למשל הייתי מצפה שאדם שיש לו קושי וכמו שאמרת שיש קושי במקרה של פונה 6, אני הייתי מצפה שההמלצה תהיה לליווי ותמיכה בה, כאשר המשמורת אצלה, ולא הרחקה כמו שאדוני מציע, או כמו שמתבצע בפועל.
נחום עידו: זו לא הרחקה, זה משמורת אצל האבא.
קובי כהן: אני רוצה להגיד עוד כמה מלים.
קובי כהן: אתה מדבר על טובת הילד, צר לי להגיד לך שהדבר האחרון שבהרבה מקרים שאני לפחות נתקלתי בהם, זה הדבר האחרון שעניין את האנשים בשטח.
נחום עידו: שטויות.
נחום עידו: פשוט שטויות.
טובה רקנטי: אני רק רוצה לומר דבר אחד, זאת התייחסות כללית שמן הסתם גבירתי כבר מעורבת בנושא ויודעת אותה.
טובה רקנטי: החלטה שנובעת ממוגבלות, ככלל, כשהיא לא רלוונטית לנושא הספציפי הנדון היא החלטה מפלה.
טובה רקנטי: קטונתי, ויש אנשים שיודעים את זה גם מהשטח וגם מהשטח מהצד השני, אבל חוק השיוויון מורה בפירוש לא להתייחס למוגבלות ככלל אלא לבדוק כל נושא לגופו.
טובה רקנטי: מה שאמר קודם איציק זה נכון כשזה רלוונטי, זאת אומרת אם אדם מוגבל ברגליו זה לא רלוונטי למסוגלות ההורית שלו ואז זה לא צריך להיבדק.
טובה רקנטי: ככל שהמוגבלות היא רלוונטית לנושא היא צריכה להיבדק.
טובה רקנטי: ככל שהיא לא רלוונטית והיא נבדקת אז זאת החלטה לא נכונה.
טובה רקנטי: החוק מורה להתייחס למוגבלות כשיש לה רלוונטיות לעניין.
ליזה רובין: אני שמעתי את המקרים המאוד קשים האלה, משרד הבריאות בעניין הזה יש לו תפקיד לתת את התמיכה לנכה מה שהוא חייב לתת על פי מה שאני מודעת למאבקים של הנכים.
ליזה רובין: אבל בנושא של קביעת טובת הילד רק כאשר רופאים מוזמנים לתת הם יתנו את חוות דעתם.
ליזה רובין: אבל הסמכות לגבי הקביעה בסופו של דבר וההחלטה לגבי המשמורת הם לא בידי משרד הבריאות.
פונה 6: מר לידור אמר על כל מיני סיפורים שההורים ממציאים.
פונה 6: אני מילה אחת לא המצאתי, הכל מוקלט ומתועד אצלי.
פונה 6: רק בשביל התיעודים האלה וההקלטות אני משלמת כל חודש לחברה סלולרית כדי להקליט את המצוקות של הבת שלי.
פונה 6: ומרגיז אותי, אני אפילו לא יכולה להתקשר לפקידת הסעד לשאול מה שלום הבת שלי כי הגבילו אותי גם לגבי זה.
פונה 6: אני צריכה להתקשר לפקידת הסעד במגדל העמק, לעובדת סוציאלית שלי, כדי שיבררו לי מה שלום הבת שלי.
פונה 6: ואני יומיומי מדברת עם היועצת ואני יודעת את המצוקות של הילדה.
פונה 6: רק בקול שלה אני שומעת אם טוב לה או לא טוב לה.
פונה 6: ברגשות שלי אליה.
פונה 6: הכל מוקלט, ואם תרצי כבודה אני אשלח לך, אני אפילו אתקשר עכשיו שאמא תשלח את זה, מצטערת שלא הבאתי את זה.
פונה 6: אני רוצה את הבת שלי, בבקשה.
רז משגב: אני מתנצל על האיחור שלי לדיון, אני פשוט נתקעתי בדיון בוועדה קודמת, ועדה לקידום מעמד האישה.
רז משגב: לגופו של עניין, לצערי הרב נחום תסקירים רבים של פקידי סעד הם תסקירים שניתן להגדיר אותם ככוזבים.
רז משגב: הם אינם משקפים את האמת.
נחום עידו: אחד אפילו לא הוכיח את זה.
נחום עידו: אפילו במקרה אחד עוד לא הוכחתם.
רז משגב: הם אינם משקפים את האמת, והם אינם משקפים את האמת בין היתר מכיוון שפקידי הסעד לצערי לא מנהלים פרוטוקולים.
רז משגב: הם לא מקיימים את הנחיות דו"ח ועדת גילת בנושא, שלא יושם, ולכן הם כותבים מה שהם רוצים ותומכים את זה בכל מיני תרשומות, דברים שהם מגדירים אותם כתרשומת פנימית לצורך העניין.
רז משגב: וככה תופרים לפעמים תיקים.
רז משגב: אני לא אומר שתמיד, אבל יש גם מקרים כאלה.
רז משגב: לצערי פקידי הסעד במקרים רבים, ואני מדבר איתך מתוך כך שסקרתי אלפי מקרים, לא מבינים שהם בעצם משמשים כלי בידי בן הזוג, ברוב המקרים זה האישה, לא תמיד, כדי ללבות את הסכסוך, ולא פעם פקיד הסעד נתפס כפקיד סכסוך ולא כפקיד סעד, כמי שבא ואמור לעזור.
רז משגב: המצב הוא כזה שאתם מאוד רכים ומגוננים על האם גם כאשר ניתנת לכם הסמכות.
רז משגב: במקרה שהוצג כאן ניתנה לפקידת הסעד הסמכות, לפי 19.69 לחוק, בית המשפט הקנה לה את הסמכות.
נחום עידו: הוא לא הקנה לה את הסמכות ללכת ולקחת את הילדה מהבית.
רז משגב: זו בדיוק הנקודה, הוא הקנה לה את הסמכות לפעול.
רז משגב: הוא הקנה לה את הסמכות לקבוע.
נחום עידו: לקבוע הסדרי ראייה.
נחום עידו: זו הסמכות היחידה שניתנה לה.
רז משגב: הסמכות ניתנה ולמרות זאת לא הופעלה.
רז משגב: והפעלה של סמכות בכאלה מקרים היא מאוד מאוד פשוטה, פשוט צריך להציב גבולות להורה המנקר, ואת זה אתם לא עושים.
רז משגב: וזה שורש הבעיה.
רז משגב: אנחנו גם רואים, וזה לא אני אומר, זה מופיע בדו"ח ועדת שניט שהתפרסם לאחרונה, שלכל הנושא של המסוגלות הורית או בדיקות המסוגלות הורית בעצם אין תקפות.
נחום עידו: כתוב שם בטוח?
נחום עידו: תראה לי את זה.
רז משגב: אני מציע לך לקרוא את חלק ה' בדו"ח ועדת שניט, סיכום חוות הדעת של פרופ' אבי שגיא שוורץ ושל ד"ר תרצה יולייס שמדבר על הנושא הזה ומתייחס לנושא של הבדיקות והתקפות.
רז משגב: בין היתר אגב שם הוא טוען שסוגים מסויימים של הבדיקות שנעשות במסוגלות הורית אם יעשו אותן לכל אחד מאתנו שיושבים בחדר יש סיכוי של שבעים וחמישה אחוז שאנחנו נוגדר כמופרעים.
נחום עידו: אז לפי מה יחליטו?
רז משגב: ההחלטה היא פשוטה.
רז משגב: קודם כל הילד זכאי לקשר עם שני הוריו.
נחום עידו: זה הנקודה היחידה שאני מסכים איתך.
רז משגב: אותו הורה שמונע, שהוא איננו ההורה הידידותי, מדוע אתם לא מעבירים את האחזקה על הילדה לידי ההורה השני כמו במקרה של הפונה שדובר כאן?
נחום עידו: יש סיבות מדוע.
רז משגב: הנה, בחדר הקטן הזה אתה טענת כלפי א' טיעון מסויים שכלפי ב' הוא לא מיושם.
נחום עידו: אבל כלפי ב' יש משהו אחר, יש דברים אחרים.
רז משגב: לכן אנחנו חוזרים חזרה לתחילת דבריי, שאני אומר לך שחלק לא קטן מהתסקירים הם כוזבים בהגדרתם, או אם נרכך את האמירה הם אינם נכונים.
נחום עידו: אני אומר שוב, ואני דורש שזה ייכתב בפרוטוקול, אין תסקיר שקרי, נקודה.
נחום עידו: ואני אומר שוב, ברגע שיהיה תסקיר כזה אותה פקידת סעד אנחנו נגיש נגדה תלונה.
רז משגב: אני מברך את אמירתו של נחום עידו ואני מקווה שאכן היא תיושם, כי אני יכול להגיד לך שאנחנו נשלח אליך לא תסקיר אחד ולא שניים.
נחום עידו: כבר לפני שלוש שנים הבטחת לי את זה ועוד לא קיבלתי אפילו אחד.
סופה לנדבר: רבותיי, העניין של הרווחה והעניין של פקידות הסעד זה עניין להיכנס למשפחה שנמצאת במשבר בשפה הכי עדינה ומשבר בכל משפחה זה דבר אינדבידואלי, ומובן שבמשבר מי שנפגע זה לא רק הזוג, זה גם הילדים קודם כל.
סופה לנדבר: בגלל שאנחנו בעד טובת הילד, וכולנו בעד טובת הילד, אני רוצה לסיים ולהמליץ.
סופה לנדבר: תסביר לי בבקשה, בזמן של ישיבות של כל המקרים עם פקידת הסעד, יש הקלטות?
סופה לנדבר: אני חושבת שלטובת העניין צריכות להיות הקלטות, ואם צריכים להעביר את זה בחוק אז נעביר את זה בחוק.
סופה לנדבר: בגלל שכל צד יכול לטעות ואחר כך להגיד שאמרתי, לא אמרתי, עשיתי, לא עשיתי.
סופה לנדבר: כאשר יש הקלטה אז זה דבר שמבוסס על משהו בסיסי ודבר שיכול רק לעזור לעניין.
נחום עידו: שילווה גם בכסף לצורך העניין.
נחום עידו: צריך לתמלל את זה.
נחום עידו: זה הרבה כסף.
סופה לנדבר: לטובת הילד אני חושבת שההקלטה יכולה רק לעזור.
נחום עידו: מבחינתנו אין בעיה.
סופה לנדבר: אני רוצה גם לבקש אם פקידת הסעד בחופש שתהיה החלפה מפני שבמקרה הזה עניין נפגע מזה שהיא היתה חסרה.
סופה לנדבר: אני חושבת שלכל בנאדם מותר להיות בחופש אבל במקרה הזה בזמן שהוא בחופש צריכה להיות החלפה, ורצוי שזה יהיה.
סופה לנדבר: נחום אני רוצה לבקש ממך בקשה אישית כיושבת ראש הוועדה, תבדוק כל מקרה, אני מבינה שבשולחן הזה כל מקרה הוא קצת מוגזם, אבל בזמן שפונים אלינו אנחנו צריכים לטפל.
סופה לנדבר: ובגלל זה אני מבקשת ממך אישית לפתוח כל תיק מההתחלה ואישית להיפגש עם האנשים האלה ולתת לוועדה את החוות דעת שלך.
סופה לנדבר: אני רוצה שנחום בכתב יענה לי ויפתח כל דו"ח ודו"ח ויתן לנו את הדברים האישיים לכל תיק ותיק.
סופה לנדבר: ואם אנחנו נרצה אחרי הדברים של נחום לנהל ישיבה נוספת ננהל.
סופה לנדבר: אם לא אז לא.
סופה לנדבר: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
סופה לנדבר: אני אם אתם זוכרים בישיבה שהיתה לפני חצי שנה לא נתתי לאנשים להסית נגדכם.
סופה לנדבר: אני מצטערת על כך.
סופה לנדבר: כנראה במדינת ישראל מבינים רק שפה אחת.
סופה לנדבר: אני רוצה להבין מכם מה קרה.
סופה לנדבר: אני רק בקיצור אספר לחבר הכנסת רותם, חבר כנסת מסיעת ישראל ביתנו, סגן יושב ראש הכנסת, מה קרה לנו.
סופה לנדבר: אנחנו העברנו חוק מיולי שנה קודמת.
סופה לנדבר: מחודש ספטמבר אנשים התחילו לקבל גם כספים עבור חודשים קודמים בצורה רטרואקטיבית.
סופה לנדבר: החוק נותן הטבות בינתיים רק לקשישים.
סופה לנדבר: במסגרת החקיקה הזאת מי שצריך לקבל החלטה על אוכולסיה אחרת זה שר התשתיות.
סופה לנדבר: קרה שבעצם בכל הישיבות, אני לא ידעתי על שערוריה שיש במדינת ישראל על כך שדיור מוגן נמצא בלי מונה אישי בכל דירה ודירה.
סופה לנדבר: עכשיו מישהו גזר כאן קופות, ואני לא מתביישת להגיד, לא רציתי להיכנס לסיפור הזה.
סופה לנדבר: אני כמחוקקת לא ידעתי שקיים דבר כזה.
סופה לנדבר: מגלגלים את האשמה לכיוון של המחוקקים, הייתם צריכים לדעת, אז אני אומרת לא ידעתי.
דוד רותם: החוק אומר שצרכן, לא כתוב שצריך להיות על שמו.
דוד רותם: כתוב שמי שצורך את החשמל יקבל הנחה אם הוא עונה על התנאים, וכתוב בסעיף קטן ג שם שהשר יקבע את התנאים איך מוכיחים את הזכאות.
דוד רותם: עכשיו מכיוון שבהוסטל גרים רק קשישים אז זה נורא קל להוכיח את זה.
דוד רותם: ולכן בעצם צריך להפעיל את החוק.
דוד רותם: המחוקקים לא טעו.
דוד רותם: אבל למה השר לא עשה כלום, כי השר לא אכפת לו מקשישים.
סופה לנדבר: השר נתן הוראה לבצע את זה, אבל מה שקרה שבין שמונת אלפים עד עשרת אלפים קשישים לא מקבלים עד היום, הקשישים שגרים בדיור מוגן, הקשישים שגרים בקיבוצים, זאת אומרת איפה שאין מונה אישי לא מצאו איך לסדר את זה.
סופה לנדבר: נכון לזכותם של חברת החשמל הציעו והמליצו על פתרון.
סופה לנדבר: היו כאן בישיבות כולם, כולם אמרו שהכל בסדר, המועצה היתה צריכה לאשר, היו חגים, משכו עוד, אחר כך מצאנו שרטרואקטיבית אנשים צריכים לקבל את הכספים מחודש יולי, גם חברת חשמל הנוכחים כאן מצאו את הפתרון.
סופה לנדבר: היו חגים, קשישים לא קיבלו את מה שצריך, משכו את זה עד תחילת החודש הזה, ובעצם התברר לנו שבעשרים ושמיני, בגלל שהיו שם בעיות טכניות לא אושרו דברים.
סופה לנדבר: אני רוצה שתספרו לי מה היה ואיך קרה שלא אושרו הדברים.
שבתאי אלבוחר: אני לא הייתי בישיבה של מועצת הרשות אז אני לא יכול לדווח בדיוק מה התרחש שם.
שבתאי אלבוחר: אבל אחרי שאמת המידה הוצגה במועצת הרשות היו מספר חברים שהצביעו על התנגשות או איזו סתירה לכאורה בין אמת המידה שגובשה, שכולנו קיבלנו אותה, לבין התקנות שהוצאנו לפני כשנה.
שבתאי אלבוחר: התקנות שהוצאנו הן מיועדות רק להוכיח את הזכאות.
שבתאי אלבוחר: צריכה להיות איזו דרך להוכיח מי זכאי, מי לא זכאי, ולזהות אותו.
שבתאי אלבוחר: החוק מחייב את השר להוציא תקנות כאלה וכך הן הוצאו, והן הראו התנגשות.
שבתאי אלבוחר: אחרי כן זה הגיע אליי, אני לא ידעתי שהיו אנשים שחשבו אחרת ולא עודכנתי.
שבתאי אלבוחר: בכל מקרה שוחחתי איתך, אני חושב שזה היה לפני יומיים, אמרתי שאמת המידה נדחתה בגלל התנגשות עם התקנה, מייד ניגשתי לתקנות והתחלתי לבדוק ולנסח תקנה חדשה.
שבתאי אלבוחר: וכך אני עשיתי, אני לא רוצה להיכנס מי צודק, מי לא צודק ומה מתרחש במועצה.
שבתאי אלבוחר: אם יש בעיה עם התקנה אני גיבשתי הצעת תיקון.
שבתאי אלבוחר: ההצעה הזו העברתי את זה לרשות החשמל, קיבלתי את האישור של רשות החשמל, קיבלתי גם את האישור של חברת החשמל.
שבתאי אלבוחר: הטיפול, אני חייב לציין לוועדה, זה לא הסתיים.
שבתאי אלבוחר: כדי שאני אוכל להתקין תקנה אני צריך אישור של משרד המשפטים.
שבתאי אלבוחר: ככה זה הנוהל בכל התקנות, זה נוהל שכל משרדי הממשלה מחוייבים לקיים.
שבתאי אלבוחר: אני העברתי כבר אתמול את הצעת התיקון שלי למשרד המשפטים וביקשתי שיאשרו לי את זה.
דוד רותם: האם על פי הצעת התיקון שלך יהיה ברור שהקשישים במקבצי דיור שאין להם מונה על שמם אבל שזה מקבץ דיור שגרים בו רק קשישים הם יהיו זכאים לקבל את ההנחה?
שבתאי אלבוחר: כן, לפי מה שהצעתי.
דוד רותם: התקנות שלך עברו אתמול למשרד המשפטים?
שבתאי אלבוחר: עברו אתמול למשרד המשפטים.
דוד רותם: אתה יכול לתת לנו העתק?
שבתאי אלבוחר: אני יכול לדאוג להעתק.
שבתאי אלבוחר: זה מקובל על כולם, על המשרד שלי, על כל המשרד שלי, על חברת החשמל ועל רשות החשמל.
שבתאי אלבוחר: במשרד המשפטים יש מחלקה שהם בודקים את נוסח התקנות וגם לפעמים נכנסים מעבר לכך.
שבתאי אלבוחר: יש עורכת דין שעובדת שם, השם שלה איילת גדי, לפעמים יש בעיות בלתי צפויות, גם אני לפעמים עובד אפילו שנה על משהו, מבקש אישור, שולח, ואז אני מקבל פצצה, לא מאושר, לא בסדר, וצריכים להתחיל מחדש.
שבתאי אלבוחר: לפעמים יש דברים בלתי צפויים.
שבתאי אלבוחר: אז לכן אני לא יכול להתחייב, אני בטוח שאת רוצה לדעת מתי זה יאושר ואני הייתי רוצה לומר לך מחר זה יאושר אבל אני לא יכול לומר את זה.
שבתאי אלבוחר: אני מניח שזה ייקח כמה ימים עד שנקבל את האישור.
סופה לנדבר: אל תיפגעו, אני אישית מרגישה שאני נפגעתי.
סופה לנדבר: בגלל שהטלפון שלי אדום, אני לא רצה יותר, ואני מבטיחה לכם, אני צריכה היום תאריך.
סופה לנדבר: תגידו לי תאריך מתי זה מאושר.
סופה לנדבר: תעשו את זה דרך טלפון, תעשו את זה איך שאתם רוצים, אני חושבת שאם זאת היתה בעיה טכנית אני צריכה היום מכם תאריך מתי שזה יהיה מאושר.
סופה לנדבר: אם זה לא יהיה מאושר רבותיי, אני לא מאיימת, אני מבטיחה שכל עשרת אלפים הקשישים, מי שעל הרגליים, אני אביא אותם למקום שהם יעשו שביתה, ואתם תראו מה אני מסוגלת.
סופה לנדבר: אני באשדוד הייתי פיירית אתכם, אתם זוכרים, לא נתתי, אפילו לא תרגמתי.
סופה לנדבר: אבל את הכעס שאנחנו מקבלים לא מגיע לי לקבל.
סופה לנדבר: תרגישו מה אתם עושים, רוב האנשים האלה זה ניצולי שואה.
סופה לנדבר: אתם לא מבינים מה שאתם עושים.
סופה לנדבר: מחודש יולי מושכים אותי.
שבתאי אלבוחר: אני מקבל כל מה שאת אומרת, אני רק יכול לפרט לוועדה מה עומד להתרחש מבחינת אישור התקנות.
שבתאי אלבוחר: צריך אישור משרד המשפטים, יכול להיות הערות.
שלומית אבינח: ואחרי זה אתה צריך להעביר עוד פעם לרשות ולחברת החשמל.
שבתאי אלבוחר: נכון, אבל עשיתי את זה די מהר.
שבתאי אלבוחר: תאמינו לי, אתמול סגרתי את הכל ואני יכול להרים טלפון.
שבתאי אלבוחר: זה פחות קשה, אבל נכון, זה לוקח זמן מסויים.
שבתאי אלבוחר: אחרי שנקבל את האישור אני מכוח החוק חייב להתייעץ עם שר הרווחה.
שבתאי אלבוחר: זאת אומרת אני צריך לשלוח לו עותק ולבקש שהוא יסתכל על זה ויגיד לי את דברו.
שבתאי אלבוחר: זה גם יכול לקחת יום, יומיים, אני לא יודע, אני לא אחראי עליו.
שבתאי אלבוחר: זה יכול לקחת.
שבתאי אלבוחר: אני רק מפרט לוועדה מה ההליך.
שבתאי אלבוחר: אני מבטיח לוועדה שאני אעשה הכל והמקסימום לגרום לכך שזה יאושר וזה יועבר כמה שיותר מהר.
שבתאי אלבוחר: זה מה שאני גם מעוניין לעשות.
מירב יוסף: מליאת הרשות, ברגע ששבתאי מאשר אותי שהתקנה עברה אפשר גם לעשות את זה בטלפון.
שבתאי אלבוחר: התקנות עכשיו נמצאות אצל עו"ד איילת גדי במשרד המשפטים.
סופה לנדבר: אז בואו נתקשר אליה עכשיו, נשאל אותה איפה זה נמצא.
סופה לנדבר: כמה זמן היא צריכה בשביל לקרוא כמה שורות.
דוד רותם: אני מציע שאנחנו נרשום את ההבטחה של הרשות שהם יעשו את האישור טלפונית, גם חברת החשמל תאשר אותו טלפונית.
שרה בן צבי אלון: אנחנו לא צריכים לאשר.
דוד רותם: אני יודע שאתם לא צריכים לאשר אבל אנחנו לא רוצים ללכת אתכם ראש בראש.
דוד רותם: גבירתי יושבת הראש, את היום תדברי גם עם עו"ד גדי וגם עם שר המשפטים וגם עם שר הרווחה, כאשר משרד ממשלתי אחד שולח את זה למשרד ממשלתי אחר זה לוקח להם כנראה יותר מידי זמן, אנחנו יודעים איך לעשות את זה הרבה יותר מהר, כי בסופו של דבר האצבע שלנו לפעמים מתחלקת על לוח ההצבעה מי בעד ונגד.
דוד רותם: ולכן אני חושב שאנחנו נזרז את זה יותר מהר מאשר כל משרדי הממשלה.
דוד רותם: לכן אני מציע שאת תקבעי מייד ישיבה נוספת לדון בנושא הזה, נגיד בעוד שבוע, בשבוע הזה אנחנו נפעיל את כל המערכת כדי שביום רביעי הבא יהיו לנו פה תקנות חתומות.
סופה לנדבר: טוב, אני מקבלת מה שאתה אומר.
יואל מיכלסון: אני רק רוצה לציין שמבחינת חברת החשמל אנחנו הדרכנו כבר את כל האנשים שצריכים לעבוד בזיכויים, העברנו את הטופס, את התצהיר, לחביב ממשרד הקליטה.
דוד רותם: זה לא תצהיר בפני עורך דין.
יואל מיכלסון: לא, בעל ההוסטל ממלא את הנתונים ועורך דין צריך לאמת את החתימה של בעל ההוסטל.
סופה לנדבר: אתם קיבלתם כבר מחביב קצב את הרשימות?
יואל מיכלסון: עוד לא.
יואל מיכלסון: הוא יעביר לנו תצהירים ברגע שהאמות מידה יאושרו, התקנות יאושרו, הוא יתחיל להעביר לנו את התצהירים.
יואל מיכלסון: הוא כבר מעביר את זה להוסטלים.
סופה לנדבר: מה הבעיה במקביל להעביר את הרשימות מאושרות?
מירב יוסף: אני לא יודעת, היא דיברה איתי אתמול רונית ושאלה אותי אם זה מאושר, אמרתי לה שיש איזו שהיא בעיה, אני אעדכן אותה זה יהיה בימים הקרובים, היא אמרה לי אנחנו רק מחכים להוראה שלכם כדי להתחיל להעביר את הרשימות.
מירב יוסף: אני לא הבנתי למה הם עדיין לא העבירו.
מירב יוסף: כי את צודקת, להעביר את הרשימות וברגע שזה יהיה אז להתחיל רטרואקטיבית אפשר לעשות.
דוד רותם: ניתן לזה שבוע.
סופה לנדבר: ביום רביעי בתשע וחצי אנחנו עושים ישיבה.
סופה לנדבר: תדאגו לכך שהכל יהיה מאושר.
סופה לנדבר: תעביר לי שבתאי היום כבר את ההעתק של מה שהעברת למשרד המשפטים כדי שגם אנחנו נדאג בדרכים שלנו.
סופה לנדבר: רבותיי, אני רוצה להגיד, לא מאיימת, אני בדרך כלל עושה.
סופה לנדבר: אני עכשיו התרגזתי, אני לא יודעת עד כמה אני התרגזתי.
סופה לנדבר: אתמול התקשרו אליי אנשים משני הוסטלים, מדיור מוגן בבת ים ובאשדוד.
סופה לנדבר: אני אפילו לא רוצה לצטט מה שהם אמרו עליכם.
סופה לנדבר: לא רוצה לצטט.
סופה לנדבר: הם אומרים תשמעו, הם עשו סלט אחד גדול, מאשימים את כולם, ואמרו אם מישהו שמקבל הטבות במשרדי ממשלה, בחברת החשמל, אני אפילו לא רוצה להגיד עכשיו מה שאמרו האנשים האלה.
סופה לנדבר: אבל אני מבטיחה שאם עד שתים עשרה זה לא מאושר ואנשים לא מקבלים כסף רטרואקטיבית אני מארגנת ישיבה עם האנשים האלה ועושים הפגנה כזאת שלא רוצה לאיים, אנחנו נעשה את זה.
סופה לנדבר: ושכתם יהיה על כולם.
סופה לנדבר: בגלל שנגד האנשים האלו אסור לעשות דברים של בירוקרטיה.
סופה לנדבר: זה פשוט לא מקובל בשבילי.
סופה לנדבר: בתשע וחצי ביום רביעי תהיה ישיבה, אני גם רוצה שמשרד הקליטה ידאג להעביר לי העתקים של הרשימות, שאחר כך לא יגידו שהם לא הכינו, שישבו ימים ולילות.
סופה לנדבר: שלום, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.
סופה לנדבר: הנושא שלנו חולי דיאליזה וטיפול שגרתי שהם מקבלים והחזר כספים שהם צריכים לקבל עבור הסעות.
סופה לנדבר: אנחנו כרגיל נעשה סבב היכרות.
סופה לנדבר: מי רוצה לספר לנו על התלונות שקיבלתם?
עדינה מרקס: אחרי הדיון הקודם שהתקיים באוקטובר לא קיבלנו יותר תלונות על אזור הצפון.
עדינה מרקס: השתרר שקט באזור הצפון.
עדינה מרקס: ידוע לנו שביטלו את הרישוי לחברת אדרת, ביטלו איתם את ההסכם, שמאוד הרגיע אותנו כי חברת אדרת הסתבר היא לא חברה שמאושרת להסעת חולים.
עדינה מרקס: אז אני מקווה שתמצא את פרנסתה בהסעת תלמידים או כל דבר אחר ושיבורכו, אין לי שום דבר נגדם רק הם לא היו מתאימים לעניין.
עדינה מרקס: אבל התחילו בעיות באזור המרכז.
עדינה מרקס: קיבלנו כמה פניות מאנשים שהם לא מקבלים את ההחזר.
עדינה מרקס: לא אומרים להם לא, אומרים תחכו, זה בדיון, וכמו פינג-פונג מתמשך.
עדינה מרקס: מדובר על חמישים אחוז החזר באמבולנסים.
עדינה מרקס: בסוף התקשרה אלינו עובדת סוציאלית מבית חולים שיבא בתלונה, אני העברתי את התלונה שלה כפי שהיא ישר אליכם, יש לכם אותה, היא אומרת שאנשים מאזור המרכז לא מקבלים, ופונים אליה, והיא מייצגת עוד עובדות סוציאליות בבתי חולים אחרים באזור שלה, וטוענת וקובלת על כך שאנשים לא מקבלים את מה שמגיע להם.
עדינה מרקס: אז פנינו אליכם לסגור את הסיפור.
סופה לנדבר: זאת אומרת מבעיות של הצפון עברנו עם אותן בעיות למרכז המדינה.
עדינה מרקס: אני לא יודעת אם זה לא יחזור בצפון.
עדינה מרקס: אני חוששת שזה יחזור גם בצפון, מהסיבה הפשוטה, ביררתי, ניסיתי לברר מה מקור הבעיה.
עדינה מרקס: מקור הבעיה הוא בהגדרה מי בעצם קובע את זכותו של חולה לקבל החזר.
עדינה מרקס: אני לא מאמינה שכל החולים הם נורא תמימים ולא עושים "מונקי-ביזנס", כי אני יודעת שזה יחזור אלי אז אני אומרת את זה מלכתחילה.
עדינה מרקס: אני מכירה את החולים.
עדינה מרקס: לא כולם הם אנשים תמימים מאוד.
עדינה מרקס: ומכיוון שהסעות של דיאליזה נורא יקרות גם החמישים אחוז נורא יקר.
עדינה מרקס: אז עושים כל מיני סחר מכר ודברים כאלה.
עדינה מרקס: אבל יש שתי בעיות.
עדינה מרקס: אחת, כתוב בחוזר שהוציא חזי לוי וגם בטיוטה של החוזר שאז מיקי דור הכין, חולה דיאליזה שרופא מטפל בו חיווה את דעתו וכו', מי הוא הרופא המטפל.
עדינה מרקס: בזמנו דיברנו שרופא הדיאליזה הוא הרופא המטפל.
עדינה מרקס: נמסר לי מקופת חולים שהרופא המטפל הוא הרופא במרפאה, רופא המשפחה, הרופא המקצועי, אבל לא רופא הדיאליזה בבית חולים.
עדינה מרקס: זה דבר שטעון הבהרה מי האיש, מי צריך להחליט.
עדינה מרקס: ולדעתי, לעניות דעתי צריך להחליט מי המחליט וצריך לקבוע מהו התעריף של הסעה באמבולנס לחולה דיאליזה.
עדינה מרקס: האם זה תעריף של הסעה רגילה שמסיעים חולה שזקוק לאלונקה וכו', או שזה טקסי רפואי.
עדינה מרקס: את הדברים האלה אני חושבת, לא הייתי מעלה את הנושא השני אלמלא ראיתי שברגע שיש לקונות נוצרת אי ודאות, הלקונה הזאת שאין הגדרה ממש מוגדרת מדוייקת, ואנשים צריכים להוציא איזה שבעת אלפים שקל בחודש להסעה באמבולנס, ברור שיש פה פרצה שקוראת לכל מיני דברים לא נכונים ולא נאותים משני הצדדים.
עדינה מרקס: גם מסיעים באמבולנסים פרטיים וגם החולים עצמם.
עדינה מרקס: בין עמנו אנחנו חיים.
עדינה מרקס: ולכן לדעתי צריך להגדיר את הדבר הזה כדת וכדין, שני האלמנטים האלה, ושתצא הוראה ברורה ומחייבת מה התעריף להסעה באמבולנס.
עדינה מרקס: מונית זה לפי התעריפים של מוניות, אם מישהו זקוק לאמבולנס אז זאת אומרת שהוא זקוק גם לאלונקה, הוא זקוק לאלונקאים, זה רחוק מיכולות השיפוט שלי, הדברים האלה צריכים להיות מוחלטים ומוגדרים ומפורסמים, שכולם יהיו תחת אותה כותרת של מוסעים באמבולנס לטיפולי דיאליזה.
עמוס כנף: בהמשך לדיון הקודם שהיה לגבי ההסעות אנחנו קיבלנו פנייה בעשרים ושניים לאפריל השנה, ממטופל דיאליזה בקריית ביאליק, כאשר בשישה עשר לשני 2007 הרופאים קבעו שהוא צריך הסעה באמבולנס, יש החלטה, והוא העביר את זה לקופת חולים.
עמוס כנף: עד היום הנושא תקוע והבנאדם מוציא כסף מהכיס שלו.
עמוס כנף: הוא בקופת חולים כללית.
עמוס כנף: רופא המשפחה שלו ד"ר שמיר מסניף הרמן בקרית מוצקין.
עמוס כנף: מ-2007.
עמוס כנף: מטופלי דיאליזה, אני לא נתקלתי ברופא שטוען שאחרי טיפול דיאליזה בנאדם יכול להיות עצמאי, ללכת לבד בלי תמיכה.
עמוס כנף: אחרי טיפול דיאליזה של ארבע שעות.
עמוס כנף: וההגדרה לתת לבנאדם את האישור בהשתתפות בתחבורה ציבורית, אני לא מכיר אף מטופל שאחרי טיפול נוסע בתחבורה ציבורית.
עמוס כנף: אף מטופל.
עמוס כנף: זאת אומרת גם את האבסורד הזה עוד גורמים לאנשים לא לקבל את הכסף.
עמוס כנף: אז אני מבקש, יחד עם עדינה, באמת היום שנצא כאן עם דברים מוסכמים וברורים.
סופה לנדבר: רבותיי, אני רוצה להגיד, מעשרים ותשיעי באוקטובר שנת 2007 יש התקדמות ואנחנו צריכים להגיד שבפברואר שנת 2008 יצא מטעם מינהל רפואי של משרד הבריאות מסמך שבעצם מסדיר את ההחזרים להסעות של טיפולים לחולי דיאליזה.
סופה לנדבר: יחד עם זאת כנראה צריכים להבהיר את הדברים בגלל שבתלונות שאנחנו קיבלנו ותלונות שאתם מצביעים עליהן יש דבר לא ברור.
סופה לנדבר: מי בעצם מטפל, איזה רופא, רופא כללי או רופא של דיאליזה.
סופה לנדבר: ובגלל אי בהירות של דברים כנראה על זה נוצרת הבעיה שבעצם סובלים אנשים.
סופה לנדבר: ואני צריכה לומר שהתלונות שהתקבלו הן תלונות לקופת חולים כללית.
סופה לנדבר: יחד עם זאת זאב אני צריכה לומר שבעצם יש התקדמות, ואנשים קיבלו את ההחזרים, ואנחנו מאוד מרוצים בטיפול בצפון.
אתי סממה: אנחנו הוצאנו ניירות עמדה ואנשים לא קיבלו החזרים.
אתי סממה: ואנשים ממשיכים לשלם.
אתי סממה: והם היו צריכים לעבור חברת אמבולנס כי הם כבר לא הסכימו לתת להם בלי שהם ישלמו, והם בעלי חוב, וחלק מהאנשים לא מעזים.
סופה לנדבר: כמה אנשים פנו אליך?
אתי סממה: פנו אלינו לא מעט אבל לי יש קשר עדיין עם שתי משפחות שלא קיבלו את הכסף.
אתי סממה: בכל אופן זה אנשים שלא רוצים לתבוע, כי החזר כספי הם צריכים לתבוע את הקופה.
אתי סממה: לא מספיק נייר העמדה שלי.
אתי סממה: לגבי החזר כספי הם צריכים לתבוע את הקופה ואנשים לא כל כך בקלות תובעים קופה כשהם חולים כל כך קשים וכרוניים, והם במין תהליך של התדיינות מול הקופה, עם תחושה של משא ומתן.
אתי סממה: משפחה שגרה בטבעון ומטופלים במחוז חיפה בקופת חולים כללית.
סופה לנדבר: אנחנו נתחיל מקופת חולים כללית.
סופה לנדבר: אנחנו גם רוצים לדעת למה במכוני דיאליזה, בחלק או בכולם, אין בינתיים מודעות שבעצם מסבירים לחולי דיאליזה מה הזכויות שלהם בנוגע להחזר הסעות.
סופה לנדבר: האם זה קיים, האם זה לא קיים, ובאיזה קופות זה קיים ובאיזה מקומות זה לא קיים.
זאב צוקרמן: אני אתחיל מהסוף ואני אתייחס לדברים שנאמרו פה אחד אחד.
זאב צוקרמן: ראשית כל למה שבאמת מדאיג אותך ובצדק, היתה תקלה בנושא של התחבורה הציבורית, שלמעשה החוק מגדיר היום שאפשר להעביר חולה כזה גם בתחבורה ציבורית, להחזיר לו מאה אחוז, גם במונית וגם באמבולנס.
זאב צוקרמן: יצאו איזה שהן הנחיות שלנו ונתנו דוגמא של קריטריונים שצריכים לקבוע מתי תחבורה ציבורית ומתי מונית וכך הלאה.
זאב צוקרמן: אנשים לקחו את המונח הזה, שם כתבו "כגון אדם מרותק לכיסא גלגלים" ובחלק מהמקרים עשו שיפוט שזה יכול לנסוע עם מונית וזה יכול לנסוע עם תחבורה ציבורית.