GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: עכשיו הכנה למכרז, משכתם זמן.
סופה לנדבר: עכשיו אתם מושכים זמן עם שלב ראשון, שלב שני.
סופה לנדבר: אני בחיים שלי לא שמעתי על דברים כאלו.
סופה לנדבר: אני מזמינה אותך ואת כולם למוסקבה.
סופה לנדבר: תסתכלו מה שעשו שם במשך 10 שנים.
סופה לנדבר: התקציב של עיר אחת 3 טריליון רובל.
סופה לנדבר: הם בנו את זה.
סופה לנדבר: מפני שאין שם מריחה.
סופה לנדבר: אומרים מה שיש ברוסיה.
סופה לנדבר: אני מדברת על כאן, מה שקורה במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אם שר אחד, או פקיד אחד לא רוצה, לא יקום בית חולים.
סופה לנדבר: אם לא רוצים לא תקום עיר.
סופה לנדבר: בושה שאחרי שישים שנה אחרי הקמת מדינת ישראל אנחנו נמצאים איפה שאנחנו נמצאים.
סופה לנדבר: עם בירוקרטיה, עם חוסר רצון.
סופה לנדבר: כל אחד רק עם האינטרסים האישיים שלו.
סופה לנדבר: או אינטרסים של שר.
סופה לנדבר: באיזה מדינה אנחנו חיים.
סופה לנדבר: אני מתביישת לשמוע.
סופה לנדבר: בושה למדינה ובושה לכולנו.
סופה לנדבר: אני לא מבינה עכשיו ואני באמת מדברת איתך בשיא הרצינות.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להביא עכשיו פרוטוקולים.
סופה לנדבר: אנחנו דיברנו על מורכבות של קרקע, אני רוצה להבין עכשיו מה קורה עם הקרקע בתוך המכרז.
סופה לנדבר: בגלל שאתם בדיוק יודעים.
סופה לנדבר: יש שם שטח והייתם חייבים להפריד בין חלק מסחרי וחלק של הבית חולים.
סופה לנדבר: אז למה לא עשיתם את זה?
סופה לנדבר: מה הישיבות שקיימתם?
סופה לנדבר: מה המורכבות כל כך קשה שאנחנו לא יכולים להבין.
סופה לנדבר: יכול להיות שיש לי פגם באינטליגנציה אבל אני לא יכולה להבין.
סופה לנדבר: אתם מושכים זמן.
סופה לנדבר: עם RFI משכתם זמן.
סופה לנדבר: הייתם צריכים לתת תשובות לבג"ץ.
גיל שבתאי: יש לכם טענות על משיכת זמן וכו'.
גיל שבתאי: ואנחנו מראים לאורך כל החודשים האחרונים התקדמות משמעותית בדרך להקמת בית החולים.
גיל שבתאי: או שאנחנו לא מצליחים להסביר את עצמנו או שאנחנו לא מצליחים לשכנע.
גיל שבתאי: אני לא מכיר שום בעיה בנושא הקרקע.
גיל שבתאי: על הטכניקה איך בדיוק מקצים את הקרקע במכרז זה עדיין לא סגור עד הסוף.
גיל שבתאי: מפה ועד להגיד שיש בעיה עם הקרקע?
מרינה סולודקין: סופה אנחנו צריכים לדעת מי לא סגר.
543: בקדם מכרז היתה התייחסות למחיר הקרקע או לא?
543: שאלה פשוטה.
גיל שבתאי: אין הצעות מחיר בשלב הזה.
גיל שבתאי: אנחנו מתארים איך הקרקע תוקצה בשלב המכרז.
גיל שבתאי: אנחנו לא נוקבים במחיר.
גיל שבתאי: יש הרבה מאוד תנאים והקרקע היא רק רכיב אחד בכל המכלול.
גיל שבתאי: לגבי המחירים שיידרשו, אם אלה יהיו מחירים תחרותיים או שזה יהיה משהו מובנה בתוך המכרז אלה דברים שיהיו בשלב המכרז.
גיל שבתאי: נושא הקרקע הוא לא נושא בעייתי, מכשיל או מהווה איזושהי נקודת חסם לפרסום המכרז.
מרינה סולודקין: האם זה כשר שאנחנו היום לפני מכרז לא יודעים את הנושא של הקרקע, אם זה מבחינה משפטית, אם יש שקיפות.
מרינה סולודקין: אני יש לי תואר שלישי בכלכלה.
מרינה סולודקין: קרקע זה דבר הכרחי במדינה.
מרינה סולודקין: אז מה אומרים לנו?
מרינה סולודקין: אנחנו נשנה את התנאים בתוך המכרז.
גיל שבתאי: בשלב המכרז יהיה ברור לחלוטין איך תוקצה הקרקע.
מרינה סולודקין: סופה זה שאלה קפיטלסטית.
מרינה סולודקין: מחיר של קרקע זה אלף בית של מכרז.
גיל שבתאי: זה אחד התנאים הבסיסיים שיהיו במכרז.
צבי צילקר: לפי דעתי המכרז יכלול וחייב לכלול את הקרקע.
צבי צילקר: לא יכול להיות אחרת.
צבי צילקר: לא בונים בתי חולים באוויר.
צבי צילקר: בינתיים שכונות שלמות יצאו למכרזים על ידי מנהל מקרקעי ישראל, עברו על ידי אלפי יחידות וחצאי שכונות, והמחיר כלל.
צבי צילקר: הקבלנים יודעים בדיוק מה הם עושים, הם יודעים לחשב את זה, הם יודעים מה הזכויות ומה הדרישות, ואני לא רואה שיוצא מכרז ואחר כך נשאלת השאלה מה עם הקרקע, זה לא עולה בדמיון שלי, כי 40 שנה לא נתקלתי בנושא הזה.
צבי צילקר: אז יכול להיות שפה זה איזה מין ילד פלא, אבל לדעתי זה לא יכול להיות.
סופה לנדבר: תרגיל.
צבי צילקר: אם לא אז הפרקליטות צריכה לטפל באותם האנשים שהכשילו את המכרז.
צבי צילקר: 40 שנה לא נתקלתי שיצא מכרז ואחרי זה התחילו לדון על הקרקע.
סופה לנדבר: רבותיי, צבי יכול להיות שגם מרינה וגם אני, אני מדברת על עצמי, יכול להיות שאני לא מבינה משהו, אבל אני מרגישה כאן חוסר שקיפות טוטאלית בסיפור הזה.
543: את צודקת.
543: עלינו עכשיו על רמז קל למכשולים שיהיו לנו בדרך.
543: מכשולים מכוונים.
סופה לנדבר: יש מחיר לקרקע.
סופה לנדבר: בוא תגיד ברור.
גיל שבתאי: במקרים הקודמים כל מה שדובר על נושא הקרקע היה סיפור עם ההפקעה.
גיל שבתאי: לא היה שום דבר מעבר לזה.
גיל שבתאי: אחר כך זה הוסדר.
גיל שבתאי: איך פתאום הקרקע הפכה לסוגיה כשיש הרבה מאוד דברים אחרים שצריך לפתור אותם.
צבי צילקר: קודם כל שיהיה ברור לנו שהאלמנטים המסחריים יכולים להיות במדור נפרד.
צבי צילקר: אחרי זה מי שירצה שישלם מצדי בזהב, ביהלומים, אבל זה לא צריך להכביד על מי שניגש למכרז.
צבי צילקר: כל האלמנטים המסחריים, אני לא מדבר על אלמנט שצריך שם 4 חנויות, דואר, ותספורת, ולקנות שוקולד או פרחים.
צבי צילקר: אני לא מדבר על זה.
צבי צילקר: האלמנטים המסחריים הם בנפרד.
צבי צילקר: אל תנסו כרגע להקל על היזם כי זה רק יכביד.
צבי צילקר: הוא ישלה את עצמו.
צבי צילקר: אני רוצה לתת 3 דוגמאות שעשינו את זה יחד עם המנהל.
צבי צילקר: רק לפני שנתיים.
צבי צילקר: אותו דבר עשינו עם מד"א.
צבי צילקר: אותו דבר עשינו עם חדר המיון שהולך ומסתיים.
צבי צילקר: לא קנו שם מי יודע מה.
צבי צילקר: עכשיו מתחילים לבנות את המרכז לבריאות הנפש.
צבי צילקר: אנחנו קיבלנו את זה בחכירה.
צבי צילקר: היה אומדן של המנהל.
צבי צילקר: אחר כך בא היזם, ובזה נגמר העסק.
צבי צילקר: הדברים בבנייה.
צבי צילקר: לכן אני אומר לא יכול להיות שהפרויקט הרביעי באותו מקום כעבור שנתיים יהיה בשיטה אחרת.
צבי צילקר: אני לא רואה את זה.
צבי צילקר: מה עוד שלא נתקלתי בדבר כזה מזה 40 שנה.
צבי צילקר: ואני עוסק רק 40 שנה בעיר אשדוד.
צבי צילקר: בעצם יותר, משנת 62.
צבי צילקר: בעוד חודש או בעוד שבועיים נתכנס כשנראה את המכרז.
צבי צילקר: נוכל לראות אם שמו מכשול בנושא הקרקע או לא.
צבי צילקר: שיבדקו את זה המומחים.
צבי צילקר: בעוד שבועיים נדע לא בעוד חודשיים.
מרינה סולודקין: מיד אחרי המכרז אנחנו ניפגש כאן?
גיל שבתאי: הכול יהיה באינטרנט.
גיל שבתאי: אני לא יודע מה זה החשדנות ומה זה הסתרות.
גיל שבתאי: אתם תראו את הכול.
גיל שבתאי: הכול יהיה שקוף, הכול יהיה פתוח.
סופה לנדבר: אתה צריך להבין את החשדנות שלנו.
מישל סרוסי: אני שואל באמת שאלה של תם.
מישל סרוסי: כאשר אני שומע חברי כנסת, כאשר אני שומע את ראש העיר ושומע את ממלא מקום ראש העיר, אני שומע את היועץ המשפטי, ושמעתי את כולכם שלמדתם יותר ממני במאה שנה אם אני מחשב מבחינת לימודים, אני למדתי שתי כיתות ויש כמוני הרבה באשדוד.
מישל סרוסי: אני בא לכנסת פה, אני יוצא מדעתי משוגע.
מישל סרוסי: ואני אומר לך, אני מאשים את עצמנו, גם אדון ראש העיר, וגם אדון ממלא מקום שלא נתנו לנו הזדמנות מזמן לשרוף את העיר הזאת.
מישל סרוסי: אני עובד נמל ואני רוצה להתבטא בשפה שלי.
מישל סרוסי: ואני רוצה לומר לך אדוני הנכבד, ובאמת אני מתרשם ממך ומחבב אותך, הלוואי והיתה לי בת שאני יכול לתת לך אותה.
מישל סרוסי: אני אומר לך ברצינות אמרתם ינואר פברואר.
מישל סרוסי: לא אמרתם איזה שנה.
מישל סרוסי: אני רשמתי 2020.
מישל סרוסי: זה לא מצחיק.
מישל סרוסי: אני עוקב אחרי זה הרבה מאוד.
מישל סרוסי: אתם עושים מהעיר הזאת צחוק ולעג.
מישל סרוסי: וצר לי להגיד לך.
מישל סרוסי: אף יזם לא מבין.
מישל סרוסי: זו מדינה מטורפת, אם שר אחד לא רוצה לא יעזור בית דין לאף אחד.
מישל סרוסי: אני אומר לך צבי צריך לצאת למאבק.
מישל סרוסי: בלי זה לא יהיה בית חולים.
מוטי מורל: גיל יש לי שאלה.
מוטי מורל: האם יש אפשרות שבקדם המכרז אחד התנאים יהיה שהמציעים יציעו מחיר לקרקע ויתחרו על המחיר לקרקע בין יתר הדברים שהם מתחרים עליהם?
גיל שבתאי: שוב, מה שאתה מדבר עכשיו זה דווקא בשלב המכרז עצמו, לא בשלב המיון המוקדם.
מוטי מורל: כן אבל בקדם מכרז המציע צריך לדעת מה התנאים לגבי הקרקע.
מוטי מורל: או שיגידו לו כמה זה יעלה או שיגידו לו תציע מחיר.
מוטי מורל: אלה שתי האפשרויות.
גיל שבתאי: אלה שתי האפשרויות.
גיל שבתאי: אנחנו באמת מתלבטים על מה יהיה מרכיב התחרות, ואיך אנחנו מכניסים לשלב המכרז.
גיל שבתאי: אלה דברים שיופיעו בשלב המכרז עצמו.
גיל שבתאי: מרכיב הקרקע הוא רק עוד חלק.
גיל שבתאי: הוא צריך להקים חדר מיון, הוא צריך להקים מחלקות פנימיות.
מוטי מורל: כל הדברים האלה יהיו בקדם מכרז?
גיל שבתאי: כל הדברים האלה יתוארו.
גיל שבתאי: יתואר מרכיב הקרקע באופן כללי.
גיל שבתאי: כמה עולה הקרקע ואם הוא צריך להקים 10 מחלקות פנימיות או רק שתיים.
גיל שבתאי: האם הוא צריך להקים שני חדרי מיון או חמישה.
יעל טויסטר: גיל במסגרת הדרישות בכל מכרז הרי מבקשים חוסן כלכלי.
יעל טויסטר: החוסן הכלכלי הוא נגזרת של מה שצריך לעשות.
יעל טויסטר: מה שצריך לעשות זה לבנות מחלקות ואו צריך לרכוש את הקרקע או לא צריך לרכוש את הקרקע.
יעל טויסטר: עכשיו החוסן הכלכלי מופיע בדרישות.
יעל טויסטר: לפי מה תקבעו אותו?
יעל טויסטר: עכשיו אתה צריך לתת לנו תשובה.
יעל טויסטר: האם הקרקע בפנים או בחוץ?
יעל טויסטר: זה חייב להיות חלק מהעניין.
צבי צילקר: אני יכול לתת לך הצעה טובה מאוד.
צבי צילקר: בוא נאמר שלכולם יש סבלנות של 30 שנה.
צבי צילקר: אתה יכול להוביל לדרך שבה באמת יצא מכרז ויתחילו לבנות בעוד 6 חודשים ואתה יכול להוביל לדרך שאתה תחייב את המדינה בכמה מאות מיליונים.
צבי צילקר: למה אני מתכוון?
צבי צילקר: אם אתה מכניס קרקע במחיר אפס אז אתה יודע מישהו ניגש, מכניס 300 מיליון, בונה, מצליח או לא מצליח.
צבי צילקר: אם אתה מכניס קרקע במחיר שהקבלן לא יגש אתה מבין שאתה מטיל על מדינת ישראל להקים בית חולים בכספי עצמה.
צבי צילקר: הרי אין עוד אלטרנטיבה.
צבי צילקר: לכן אני מציע בפעם המאה, מחיר הקרקע הוא שלילי, אבל אתה אומר שאפשר להוציא חומר משם, לכן אמרתי לנטרל את מחיר החומר, או שקבלן יעשה חשבון כמה שווה לו בשביל להוציא את החול שהוא שווה זהב, ואז גם נתקדם.
צבי צילקר: אבל אני מציע לך אם אתה לא קיבלת את ההצעה הקודמת תכניס כמה קבלנים במחיר אפס.
צבי צילקר: אז הכול יהיה ברור.
צבי צילקר: תשקול בחלונות הגבוהים.
543: אני חושב שאם אנחנו לא נראה במכרז בשלב הראשון את התשובות לשאלות האלה או לספקות האלה אתם לוקחים אותנו למקום של חוסר אמון מוחלט ושל התנתקות מול התהליך מולכם.
גיל שבתאי: אחרי שתראה המסמכים אתה תשקול ותחליט מה שאתה רוצה.
גיל שבתאי: יש פה החלטות של מועצת מנהל מקרקעי ישראל.
מוטי מורל: אם הולכים לפי החוק המדינה חייבת להקים בית חולים נכון.
מוטי מורל: אז מה קורה עם מחיר הקרקע?
מוטי מורל: מי משלם אותו?
צבי צילקר: אם אתה שואל אותי לפי הנוהל הקיים כאשר בית משפט רוצה להרחיב חלק והוא מקבל מאיתנו קרקע ציבורית הוא צריך לשלם.
צבי צילקר: כאשר משטרת ישראל רוצה להקים בניין משטרה היא חייבת לשלם.
צבי צילקר: זה הנוהל.
צבי צילקר: שכיס אחד עושה חשבון עם כיס השני.
סופה לנדבר: טוב מניסיון של מנהל, תסבירו.
סופה לנדבר: אתם שמעתם על מכרזים שבעצם שלב ראשון, שלב עשירי, שבתוך המכרז אין מחיר של הקרקע.
אפרת שטראוס: למעשה צריכה להיות החלטה ספציפית בנושא הזה.
אפרת שטראוס: האוצר ומועצת מקרקעי ישראל צריכים להחליט האם האוצר למעשה מחזיר לנו את מחיר הקרקע, בהעברה פנימית.
אפרת שטראוס: למנהל אין תקציב בפני עצמו.
אפרת שטראוס: כל ההכנסות שלו הולכות למדינה, אלא יש העברה שמכסה או שיש החלטה ספציפית שמאפסת את מחיר הקרקע.
אפרת שטראוס: זאת אומרת צריך להחליט איך עושים את זה, בהעברה פנימית או בהחלטה ספציפית.
אפרת שטראוס: אנחנו העברנו את המחיר של הקרקע.
אפרת שטראוס: זאת אומרת מחיר הקרקע המחשבות של השמאי בקשר לפרויקט והעלויות שלו ידועות.
אפרת שטראוס: הוא שלילי.
אפרת שטראוס: נוכח המטלות.
אפרת שטראוס: מדוע הוא שלילי, מכיוון שאם אנחנו מתעלמים מהחולות רגע ומתעלמים מהרכיבים המסחריים ואנחנו שואלים אותנו בשיטה של היוון הכנסות, מה תהיה עלות הקמת כל המיזם הרפואי הזה האדיר, שמשרד הבריאות למעשה שם בפרוגרמה, אז למעשה ליזם לא כדאי לשלם עבור הקרקע.
אפרת שטראוס: זה המצב כרגע מבחינה של השומה.
אפרת שטראוס: יש לנו שומה, יש לנו הערכות.
אפרת שטראוס: מדוע זה הערכות?
אפרת שטראוס: מאוד תלויות המטלות של משרד הבריאות.
אפרת שטראוס: זאת אומרת אם את שמה מחלקות ריווחיות, יש מחלקות שמניבות כסף, ואני זוכרת בזמנו היה נציגים של מכבי שהם רצו שר"פ, שהם רצו מרי, כל מיני דברים שהם מעוטי הכנסה, אז זה משפיע על מחיר הקרקע, לכן זה מאוד מורכב מבחינת הכדאיות הכלכלית בהחלטות שלא קשורות אלי אלא בהחלטות שקשורות להחלטות של משרד האוצר ומשרד הבריאות.
אפרת שטראוס: אני יכולה להביא את המידע בפני מקבלי ההחלטות.
אפרת שטראוס: צריך עכשיו לקבל החלטה.
אפרת שטראוס: ומה שיקבלו זה בסדר מבחינתי.
אפרת שטראוס: אני יכולה להקצות את זה למי שרוצה.
אפרת שטראוס: אני יכולה מחר להקצות את זה לעירייה, אני יכולה להקצות את זה למשרד הבריאות.
צבי צילקר: באיזה מחיר תקצי את זה לעירייה?
אפרת שטראוס: תלוי עוד פעם צבי, השאלה אם מותר למעשה תלויה בפרוגרמה של משרד הבריאות יאשר לי.
אפרת שטראוס: אם משרד הבריאות יאשר לך לעשות מכון ל-MRI אני מבינה שזה סופר אטרקטיבי עבור המכונים אז אני אציע לך את זה במחיר מלא אולי.
אפרת שטראוס: אם בית חולים ליולדות, אז אני הבנתי זה מעוטי הכנסה אז אני אציע לך במחיר מלא.
אפרת שטראוס: זאת אומרת, השמאי צריך לעשות תחשיב של ההכנסות.
אפרת שטראוס: אני לא כל כך מצויה בתחום של כלכלת בריאות שזה תחום בפני עצמו.
אפרת שטראוס: אני יודעת לשים את הנתונים.
אפרת שטראוס: אני יודעת לשאול את השמאי את השאלות הנכונות.
אפרת שטראוס: הוא נתן לנו הערכות.
אפרת שטראוס: ברור שלקרקע הזאת שווי.
אפרת שטראוס: אם אתה קורא לבית חולים מוסד יש לו שווי אדיר.
אפרת שטראוס: זו קרקע יקרה.
אפרת שטראוס: אשדוד יש לה ערכים גבוהים.
אפרת שטראוס: זאת אומרת השאלה היא מה אתה שם בתוך המוסד הרפואי.
אפרת שטראוס: אם אתה שם רק מחלקות פנימיות,
מוטי מורל: יש בית חולים בארץ ששילם על הקרקע?
אפרת שטראוס: למעשה בתי החולים משלמים מחיר מלא מאה אחוז.
אפרת שטראוס: התחשיבים בתוך משרדי הממשלה שאם משרד הבריאות רוצה להקים משהו הוא משלם למנהל מאה אחוז.
מוטי מורל: מאיזה כיס יוצא הכסף?
אפרת שטראוס: על מנת שאתה תקבל החלטות מושכלות אתה חייב להביא בחשבון של השיקולים שלך גם את מרכיב ערך הקרקע על מנת שההחלטות ישאו תג מחיר, מה המשמעות של מה שאתה עושה.
יהודה רון: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.
יהודה רון: העמדה של משרד הבריאות שסך הכל הפעילות הרפואית של בית החולים אין בה שום הכנסות עסקיות ולכן היא צריכה להיות משוחררת מתשלום.
יהודה רון: ואם מחלקה פנימית היא שלילית אז יש מחלקה אחרת שמאזנת אותה.
יהודה רון: ובסך הכול בתי החולים גם לפי מחיר האשפוז היום לא מסוגלים להחזיר את ההשקעה, ואין להם גם בתחשיב הזה פחת.
יהודה רון: זו עמדת משרד הבריאות.
יהודה רון: אני לא מדבר תאגוד.
יהודה רון: כרגע אנחנו מדברים על עמדת משרד הבריאות.
יהודה רון: עמדת משרד הבריאות אומרת שהחלק הפונקציונאלי, הרפואי, לא החנויות והחלק העסקי, צריך להיות פטור מתשלום עבור ערך קרקע.
יהודה רון: זו עמדה של משרד הבריאות נכון לרגע זה עדיין לא התקבלה ולכן כרגע, יהיה ערך לקרקע כזה או אחר, איך בדיוק זה יהיה.
יהודה רון: אני אנסה להסביר לפחות קטע אחד ממה שגיל אמר.
יהודה רון: הערה שנייה, השלב הראשון בא בעצם לעשות מיון, לראות בכלל מי הגופים שמסוגלים להרים את הסיפור הזה.
יהודה רון: רבותיי, אני חוזר ואומר, לא בעיה להקים בית חולים, זה לא חוכמה.
יהודה רון: החוכמה היא להפעיל אותו.
יהודה רון: הפעלה היא הבעיה המרכזית.
יהודה רון: לצערי עד היום אין בית חולים, אפילו הדסה שיש בו שר"פ לא הצליח להרים.
יהודה רון: ודאי כשיש שר"פ זה מאזן את היכולת שלך להחזיק בית חולים.
יהודה רון: אז הדבר הראשון שצריך לעשות זה לבחון בין השאר, את ההתאמה הפיננסית של אותו גורם שמעוניין להשתתף בשלב הבא.
יהודה רון: אנחנו לא נכנסים כרגע לכמויות, ובודקים סעיף סעיף.
יהודה רון: אלא בשלב הראשון באמת בוחנים את הגורמים שהם באמת מסוגלים להקים ולהפעיל בית חולים.
יהודה רון: זו הנקודה החשובה.
יהודה רון: ובודקים לכן את האיתנות הפיננסית וגם ניסיון.
יהודה רון: זה השלב הראשון.
יהודה רון: השלב השני אחרי שמצאת שגוף א' או ב' מסוגלים גם להקים וגם להפעיל אז נכנסים לכל המרכיבים שהם מרכיבי עלות, בדיוק, האם משלמים על קרקע, לא משלמים על קרקע.
סופה לנדבר: אתה יודע את החלק השני של החקיקה שלי?
סופה לנדבר: שאם במכרז מסיבה זו אחרת אין זכיין אז מדינת ישראל חייבת להקים את בית החולים.
סופה לנדבר: בזמן שאני לא מקבלת דברים ברורים או אני לא מסוגלת להבין אותם אז אני מבינה את זה כמשיכה.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה פשע של מדינת ישראל כלפי תושבי העיר אשדוד.
סופה לנדבר: אני עכשיו לא בבחירות.
סופה לנדבר: אבל זה אותי מרגיז כבן אדם.
סופה לנדבר: אתם הייתם בבתי חולים במדינת ישראל?
סופה לנדבר: אני לא יודעת איך בן אדם יכול להיות מאושפז שם.
סופה לנדבר: אני הייתי לפני חודש וחצי בבית חולים שהרמה של הרופאים רמה גבוהה ביותר אבל ילד שכב שם אחרי ניתוח בחדר, שאני לא אומרת שזה בושה, זה היה בתל השומר.
סופה לנדבר: הכול מגעיל.
סופה לנדבר: אותו דבר בהדסה.
סופה לנדבר: חוץ מאיכילוב האשפוז של בני אדם פשוט תת רמה.
סופה לנדבר: אתם יודעים שיש המון אזרחי מדינות אחרות שרוצים לבוא ולקבל כאן טיפול, אבל כאשר הם רואים איזה אשפוז, הם אומרים סליחה.
סופה לנדבר: יש בשוויץ רופאים לא פחות טובים ממדינת ישראל, יש בגרמניה רופאים טובים.
סופה לנדבר: בן אדם לא רק צריך ידיים ומוח של הרופא.
סופה לנדבר: הוא גם צריך את התנאים.
סופה לנדבר: ואז אתם צריכים לקחת את זה כאתגר.
סופה לנדבר: מדינת ישראל צריכה לבנות סוף סוף בית חולים שתהיה לו רמה ששווה לרמה של מדינות אחרות.
סופה לנדבר: ואתם במשרד הבריאות שבאיזשהו שלב זה יתפוצץ.
יהודה רון: הדרישה בפרוגרמה יהיה דרישה לבית חולים שעובד בסטנדרטים של שנות האלפיים.
יהודה רון: זה גם מעלה את השטח הכולל של בית החולים.
יהודה רון: הכנסנו את הפרוגרמות המעודכנות.
יהודה רון: רק עוד הערה אחת.
יהודה רון: אנחנו בעקבות מלחמת לבנון השנייה יש סטנדרטים חדשים.
יהודה רון: יש פונקציות שחייבות להיות ממוגנות.
יהודה רון: זה מיון, זה חדרי ניתוח וכו' אבל יש דרישה של פיקוד העורף שחלק מהמחלקות תיבננה תת קרקעית.
יהודה רון: ש-50% יהיה מתחת לאדמה.
יהודה רון: החניון יכול להיות דו תכליתי.
יהודה רון: זה מה שעושים היום ברמב"ם.
יהודה רון: בונים את החניון ומכינים שם מערכות של גזים, מיזוג אוויר וסינון, בתוך החניון, שבשעת הצורך מסוגלים לפרוש שמה מיטות וזה יכול לתת תשובה.
יהודה רון: בלי זה בית החולים לא יקבל אישור של פיקוד העורף.
צבי צילקר: חדר המיון עומד בכללים החמורים ביותר.
יעל טויסטר: רק אם יהיה צורך יאריכו אותו לשלושה חודשים.
יעל טויסטר: לעשות את השלב הראשון קצת יותר קצר מלכתחילה.
יהודה רון: השלב הראשון תלוי במציעים.
יהודה רון: יכול להיות יותר קצר.
גיל שבתאי: אלה דברים שבאמת לא סיימנו אותם.
גיל שבתאי: אלה בדיוק השיקולים שלנו.
צבי צילקר: מה שיעל אומרת תפרסמו ל-60 יום.
צבי צילקר: אם ניגשו שניים והם לא רציניים תאריכו את זה 30 יום.
צבי צילקר: אבל אם ניגשו שבעה מציעים רציניים אין טעם להאריך את זה.
גיל שבתאי: זו החלטת מיקרו של ועדת המכרזים.
גיל שבתאי: אנחנו שומעים.
סופה לנדבר: אני לא יכולה להגיד שאני מאוד מרוצה.
סופה לנדבר: אנחנו מבקשים מכם לקצר את השלב הראשון.
סופה לנדבר: הוא שלב יותר מדי ארוך.
סופה לנדבר: אנחנו מתכוונים לעשות ישיבה מיד אחרי שאתם מפרסמים.
סופה לנדבר: הכנסת בפגרה אבל יש אנשים שאכפת להם מהעיר אשדוד ובמקרה מבית חולים הזה.
סופה לנדבר: אנחנו מתחילים את הישיבה.
סופה לנדבר: אנחנו היום מנהלים את הישיבה על עיכוב של הקמת אתר הנצחה בלטרון לזכר החיילים היהודים שנלחמו במלחמת העולם השנייה.
סופה לנדבר: בפתיחה אני צריכה לברך קודם כל את הוטראנים ואת האנשים שלקחו חלק בניצחון במלחמת העולם השנייה.
סופה לנדבר: אתם יודעים שיש לנו פינה חמה בלב ונפלה בזכותי אפשרות להיות אחת מהיוזמות של חוק על וטארנים.
סופה לנדבר: אני לא אשכח לעולם איך זה קרה.
סופה לנדבר: ואנחנו עמדנו כאן בכנסת וניסינו להשפיע על כל הכנסת על כך שצריכים להעביר את החוק שיתן את הזכויות לוטראנים.
סופה לנדבר: אבל אני זוכרת את פגישתי הראשונה עם יושב ראש ארגון הוטראנים כאשר ישב מולי רוזובסקי ז"ל ואז הוא אמר שני דברים חשובים.
סופה לנדבר: הדבר הראשון, להעביר את החוק ולתת הטבות, אבל הכי חשוב שבעצם בהיסטוריה יירשם את כל הדבר שקשור למלחמה הזאת, לחברים שנפלו, לחברים שעשו את ההיסטוריה.
סופה לנדבר: יושב כאן כל הצוות, יושב ראש הארגון, יושבי ראש הסניפים, אנשים מאוד מכובדים.
סופה לנדבר: אחד מהם מחדרה שהוא בעצם ניסה להשפיע על כולנו ופתח מוזיאון ונלחם בציפורניים וזה עלה לו בהמון בריאות, לרשום בהיסטוריה של המוזיאון את הפרקים שהצלחת לרשום.
סופה לנדבר: אבל עיכוב הקמת האתר הוא עיכוב כואב.
סופה לנדבר: אנחנו, סיעת ישראל ביתנו, העברנו בקדנציה הזאת שני מיליון דרך משרד האוצר.
סופה לנדבר: עכשיו אנחנו נבדוק איפה הכספים נמצאים.
סופה לנדבר: אני אתמול קיבלתי אישור מיושב ראש ועדת כספים ואנחנו מדברים על המון כסף שלפי הסכם קואליציוני העברנו ללטרון כדי לבנות את המוזיאון.
סופה לנדבר: יכול להיות שהכסף לא הגיע אבל אנחנו העברנו.
סופה לנדבר: אני כחברת כנסת בסיעת ישראל ביתנו, אתם יכולים להיות בטוחים שאנחנו בהסכם קואליציוני דאגנו להעביר שני מיליון.
סופה לנדבר: אנחנו עכשיו נבדוק איפה זה בגלל שאתמול קיבלתי כספים.
סופה לנדבר: הבעיה כאן היא בעיה בחוזה שנחתם לפני כמה שנים ובעצם החוזה מול עמותת לטרון מחייב את העמותה, קודם כל לגייס את הכסף, ומול שקל של מדינת ישראל שהעבירו 8 מיליון עד כה ונמצאים במשרד האוצר.
סופה לנדבר: הכסף לא חסר אבל בעצם החוזה היה חתום בצורה כזאת שאם לא לשנות את החוזה נכון להיום אז שום דבר לא ישתנה עוד כמה שנים.
מרינה סולודקין: קודם כל כל הכבוד לו שאנחנו מתכנסים בנושא זה.
מרינה סולודקין: לפני שנה, כמה ימים לפני דוח וינוגרד הראשון אני והעוזרת שלי היינו אצל מזכיר הממשלה והוא הבטיח לנו שקודם כל כסף יש, דבר שני, שכבר חותמים את החוזים ומתחילים לבנות.
מרינה סולודקין: אחר כך בגלל התדרדרות היחסים עם לשכת ראש הממשלה אני לא יכולתי לבדוק אבל לשמוע עוד פעם.
מרינה סולודקין: נכון שאני יודעת שישראל ביתנו הכניסו את הסעיף של 2 מיליון בהסכמים קואליציונים.
מרינה סולודקין: זה נחתם ובגלל זה הצביעו ישראל ביתנו בעד התקציב.
מרינה סולודקין: גם אני רוצה לשאול את השאלות, את משרד האוצר.
מרינה סולודקין: איך זה קורה שמנסחים את החוזים בצורה כזו שאחר כך זה מפריע להשתמש בכסף שיש.
מרינה סולודקין: אנחנו צריכים להפסיק את המסורת הזאת.
מרינה סולודקין: מי בדק את החוזה מטעם משרד האוצר?
מרינה סולודקין: ומי נתן שדבר כזה יקרה.
מרינה סולודקין: כי סופה אם אנחנו לא נעשה עד הסוף עכשיו אז עוד פעם יעשו לנו כאילו אנחנו טמאים.
מרינה סולודקין: אז בתוך החוזים מכניסים את העכברוש, אחר כך אומרים כמו שהיה בית חולים באשדוד, את זוכרת, עם המכרז.
סופה לנדבר: עוד שבועיים אנחנו עושים ישיבה.
סופה לנדבר: המכרז כבר בדרך.
סופה לנדבר: אנחנו מקווים שעם לחץ ועקשנות שלנו הגענו למשהו.
מרינה סולודקין: בגלל שיש לי חוק, הכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הרווחה על אמהות חד הוריות הזכות ללמוד.
מרינה סולודקין: אתם מכירים את הנושא.
מרינה סולודקין: אם אני לא אשמע את התשובה אז אני רוצה במסקנות הוועדה קודם כל לבדוק מי ממשרד האוצר וממשרד ראש הממשלה עשו ניסוח כזה שעכשיו משבית את הכול.
מרינה סולודקין: בגלל שאנחנו רוצים להיות אחראים.
מרינה סולודקין: כי בוועדת הקליטה ובוועדת הכספים נמאס לנו.
שרה מרום שלו: קודם כל אני מברכת את כל היושבים פה.
שרה מרום שלו: מאחר ואתם וטארנים, אני ניצולת שואה.
שרה מרום שלו: חלק מכם יודעים ואני מכירה לצערי הרב את כול ההתלבטויות וכול הדרכים שאנחנו מנסים להוציא משהו מהאוצר במשך שנים.
שרה מרום שלו: אלה שהיו לפנינו ובמיוחד אנחנו שאנחנו גמלאים וניצולי שואה, אין צעירים.
שרה מרום שלו: צעירים בינינו אין.
שרה מרום שלו: זה רק גמלאים.
שרה מרום שלו: היה לנו הסכם עם הממשלה על הטבות לנצולי השואה.
שרה מרום שלו: עד עכשיו לא נגמר הסיפור.
שרה מרום שלו: לצערנו זה שמחליטים, זה שהצעת חוק מאושרת זה עוד לא אומר כלום.
שרה מרום שלו: אם לא תעמדו ותדרשו את זה בתוקף, כולל אנחנו חברי הכנסת, לא יצא מזה כלום כי 70% מהחוקים לא מבוצעים.
שרה מרום שלו: כל דבר שנוגע לכסף האוצר רוצה.
שרה מרום שלו: אתם חייבים לעמוד על המשמר ולהתריע אצל חברי הכנסת, תטפלו בזה.
שרה מרום שלו: זה דבר מאוד חשוב.
שרה מרום שלו: זה זיכרון עולם.
שרה מרום שלו: אני הייתי בשנה שעברה ביום השואה בגרמניה.
שרה מרום שלו: שם יש הרבה יותר אנדרטאות לניצולי שואה מאשר במדינת ישראל.
שרה מרום שלו: אנחנו במדינת ישראל לכבוד ניצולי השואה לא יכולנו להקים יותר מקומות.
סופה לנדבר: הפרדוקס הפעם שהאוצר לא מעביר.
סופה לנדבר: כספים נמצאים אבל פשוט אי אפשר להשתמש בכספים האלה.
שרה מרום שלו: זה מה שצריך לבטל סופה.
שרה מרום שלו: אנחנו חייבים באיזשהו מקום לבטל את זה שכן נוכל להשתמש בכספים.
שרה מרום שלו: זה כל הסיפור.
שרה מרום שלו: אני מקווה שנצליח לעשות את זה בכנסת הנוכחית.
סופה לנדבר: אני מקווה.
סופה לנדבר: נעשה הכול כדי שיתחילו לבנות.
יולי יואל אדלשטיין: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו.
יולי יואל אדלשטיין: פשוט חלק מהאנשים שיושבים על יד השולחן הזה כבר ישבנו זה ליד זה בטקס אבן פינה ובטקס הקמת המוזיאון ובאלף ואחת הזדמנויות, ולגבי הנושא שכבר החברים דיברו עליו צריך להיות ברור שכל שנה לקופת האוצר חוזרים עשרות, מאות מיליוני שקלים ממשרדים שונים.
יולי יואל אדלשטיין: המשרדים קובלים על מצוקה.
יולי יואל אדלשטיין: התקציב הזה היה כמו במקרה דנן, האוצר כביכול העביר כסף אבל בגלל כל הקריטריונים שלפעמים גם נועדו לא לאפשר את הביצוע, אז אחר כך העודפים הלא מחויבים חוזרים לקופת האוצר.
יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד רוצה להשתכנע שכאן לא היתה שום כוונה להפריד בין יד שמאל ליד ימין של הממשלה, ושהכוונה באמת עכשיו לעמוד על הטעות הזאת ולאפשר את ההתקדמות של הפרויקט.
אברהם גרינזייד: אני כבר פוחד להגיד משהו.
סופה לנדבר: אתה פוחד להגיד משהו?
אברהם גרינזייד: כבוד יושבת ראש הוועדה הגב' סופה לנדבר, חברי הכנסת, תאמינו לי שקשה לדבר.
אברהם גרינזייד: אנחנו לא מבינים את המצב.
אברהם גרינזייד: איפה אנחנו?
אברהם גרינזייד: אני ברחתי מהבולשביקים, לאן הגעתי?
אברהם גרינזייד: לפני כמה שנים הייתי פוחד להגיד את זה.
אברהם גרינזייד: עכשיו אני אגיד את זה.
אברהם גרינזייד: רעש הרבה.
אברהם גרינזייד: יולי חבר הכנסת יש לו אינטרס אישי בזה שהם הקימו את האבן.
אברהם גרינזייד: אני אמרתי אתמול בוועדת הקליטה אנחנו לא ניצולי שואה.
אברהם גרינזייד: אנחנו גיבורי מלחמת העולם השנייה.
אברהם גרינזייד: אנחנו לא דורשים כסף, לא דורשים זכויות.
אברהם גרינזייד: אנחנו רוצים שההיסטוריה תמשיך ושידעו, אסתר המלכה עשתה נס לפני אלפיים שנה, נס, וחוגגים עד היום את פורים.
אברהם גרינזייד: מיליון וחצי יהודים היו במלחמת העולם השנייה, 200 אלף נפלו, ושלושה גנרלים לקחו אחריות עליהם לפתוח את המוזיאון.
אברהם גרינזייד: יש תוכנית, יש מקום, יש אפשרות, יש כסף, וזה לא זז.
אברהם גרינזייד: תשמעו, אתמול היתה ועדה אחת אחרי השנייה.
אברהם גרינזייד: אנחנו נשארנו מעט אנשים.
אברהם גרינזייד: תיקחו את ההיסטוריה.
אברהם גרינזייד: אני סיפרתי.
אברהם גרינזייד: נסעתי ביחד עם בן אדם צעיר בגיל 60 באוטובוס.
אברהם גרינזייד: והוא שואל אותי מה זה?
אברהם גרינזייד: אותות.
אברהם גרינזייד: איפה היית בצבא האדום?
אברהם גרינזייד: ביחד עם הגרמנים נגד האמריקאים?
אברהם גרינזייד: זאת היסטוריה של העם היהודי?
אברהם גרינזייד: יש המון אתרי ניצחון.
אברהם גרינזייד: יש כמה מוזיאונים.
אברהם גרינזייד: בחדרה יש מוזיאון וכאן יושב הדירקטור שלו.
אברהם גרינזייד: עשו המון דברים.
אברהם גרינזייד: יש הרבה ספרים.
אברהם גרינזייד: יש אנשים חיים.
אברהם גרינזייד: התחלנו כולנו לעשות.
אברהם גרינזייד: אנחנו נתקלים בביורוקרטיה.
אברהם גרינזייד: חברי הכנסת מה אתם חושבים שאנחנו לא מבינים את המצב?
אברהם גרינזייד: אתם אומרים שאנחנו צריכים לעמוד על המשמר, איך נעמוד?
אברהם גרינזייד: בגלל זה אנחנו פונים אליכם.
אברהם גרינזייד: יש כסף או אין כסף?