GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: אבל אני מרגישה שלא עשינו מספיק, בגלל שהאנשים האלה, כל עוד הם חיים, הם צריכים להעביר את ההיסטוריה הזאת ויש לנו הזדמנות שתלמידים בבתי הספר של מדינת ישראל ילמדו.
סופה לנדבר: יש מה ללמוד, תאמינו לי שיש מה ללמוד.
סופה לנדבר: אני מבטיחה.
סופה לנדבר: אנחנו יוצאים לפגרה ואנחנו נעשה ישיבה כאן, או בכנסת, אבל אנחנו נעשה ישיבה על הנושא ואני מקרוב אדבק לעניין צעד צעד וכל צעד שתתקדמו אנחנו נלווה אתכם.
סופה לנדבר: אנחנו נעשה ישיבה מיד אחרי שנצא מהפגרה.
סופה לנדבר: אני חושבת שאחת מהישיבות הראשונות.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לאנשי העמותה, אתם ידעתם להילחם במלחמות של מדינת ישראל, אני מאמינה שאתם יודעים להילחם בביורוקרטיה של מדינת ישראל, אבל קיבלתם שותף אחד.
סופה לנדבר: אני שותפה לעניין.
סופה לנדבר: אני יודעת להילחם, אני חושבת שהביורוקרטיה במדינת ישראל היא מוגזמת מאוד וזאת תהיה המלחמה החדשה שלנו ואני מאמינה שכולנו נצליח, ותודה רבה על כל המאמצים שעשיתם, אני מקווה שהאישור משר הביטחון יגיע השבוע.
סופה לנדבר: רבותיי בוקר טוב, אנחנו נתחיל את הישיבה.
סופה לנדבר: סיכמנו לפני מספר שבועות שלפני הפגרה נעשה ישיבת מעקב.
סופה לנדבר: סוכם שבעצם הסיפרייה תהיה סגורה עד ה-15 לספטמבר וכי תהיה הסכמה לארוז את הספרים רק בשעה שנדע בדיוק מה איך ומתי עתיד לקרות.
סופה לנדבר: עיריית ירושלים הודיעה כי אין לה שום בעיה עם שיפוצים ומקום, ואם יועבר לעיריית ירושלים מקום בשוקניון שגודלו כ-400 מטרים, לא תהיה שום בעיה עם שיפוצים היות ויש כסף ותקציבים, ובגדול לא יהיו שום תקלות עם המעבר הזה.
סופה לנדבר: זה מה שסוכם בישיבה הקודמת.
סופה לנדבר: קיבלנו העתק מהמכתב של מנהלת מחלקת סיפריות בעיריית ירושלים ושם כתובה המלצה לתת לכל לקוח של הסיפרייה כ-20 ספרים שלדעתי זה מוגזם, אבל רוקסנה אמרה שזה בעצם דבר מקצועי שאנחנו לא צריכים להתערב בו, על אף שלדעתי אם יינתנו לכל קורא בסיפרייה 20 ספרים אחר כך יהיה קשה מאוד לאסוף את הספרים, זו לפחות דעתי האישית.
סופה לנדבר: יחד עם זאת, לא הייתה הסכמה מאיתנו לסגור את הספרייה עד לחודש דצמבר.
סופה לנדבר: רוקסנה, ספרי לנו מה קורה עכשיו עם העניין.
רוקסנה פטלרסקי: אנו כעת בתהליך הכנה.
סופה לנדבר: תהליך ההכנה, מה הוא אומר?
רוקסנה פטלרסקי: זה אומר שבראשון לאוגוסט אנו צריכים להעביר את הסיפרייה, כי תקופת הזמן אשר ניתן לנו פגה, ואנחנו כבר צריכים לפנות את המקום.
רוקסנה פטלרסקי: לגבי הקוראים, אנו שמנו מודעה שתיידע אותם בדבר, והבנתי שגם מודיעים באופן אישי לכל קורא כיוון שהתרעה היא די קצרה, אז שיבואו וייקחו את הספרים.
רוקסנה פטלרסקי: בנוסף נתנו אפשרות להחליף את הספרים בספריות אחרות, עירוניות.
רוקסנה פטלרסקי: את קיבלת וקראת את המכתב.
רוקסנה פטלרסקי: זה פחות או יותר המצב.
סופה לנדבר: זה כנראה לא סוד, הרי כל קורא קיבל את ההזמנה או הממלצה.
רוקסנה פטלרסקי: פשוט שאלתי כי המכתב לא בדיוק נועד לקוראים, אבל אין בעיה.
30700: כל מכתב שאת מוציאה הוא public knowledge.
30700: זה רק שתדעי, שכל מכתב שאת מוציאה חייב להיות שקוף לציבור.
רוקסנה פטלרסקי: לגטימי לשאול.
30700: זה אפילו לא מכובד לשאול, אבל כן.
30700: לגיטימי.
רוקסנה פטלרסקי: למה אתם חושבים שזה מעניין בכלל את הקוראים או העובדים.
רוקסנה פטלרסקי: אם זה לקוראים זו קונוטציה אחרת אפשר לשמוע מה התגובה.
רוקסנה פטלרסקי: קוראים שפנו אליי בשאלות, יש להם את האפשרות לקבל יותר מידע בדבר הסגירה.
רוקסנה פטלרסקי: כמו שאמרתי, הוזמנה כבר חברת ההובלה , ממשיכים את העבודה ביסודיות, גם עובדי הספרייה נרתמו למשימה מבחינת דברים טכניים, למשל הם צריכים לכתוב על גבי ארגז וארגז איזה ספרים נמצאים בפנים על מנת להחזיר אותם אחר כך למקום.
רוקסנה פטלרסקי: זהו.
רוקסנה פטלרסקי: זה מה שיש לי לומר.
יולי יואל אדלשטיין: מה הסטטוס של המקום החדש בשוקניון?
יולי יואל אדלשטיין: באיזה מצב זה נמצא, האם הוא יהיה מוכן לקלוט את הספרייה?
רוקסנה פטלרסקי: הוא יהיה מוכן לקלוט את הספרים בראשון לספטמבר.
יולי יואל אדלשטיין: אז את בעצם אומרת שהמקום יהיה כבר מוכן אחרי השיפוצים באחד בספטמבר?
רוקסנה פטלרסקי: רוב הדברים יהיו מוכנים, נכון שנצטרך להקים את הספרייה מחדש, להחזיר את הספרים וכו', הדבר ייקח כחודש ימים.
רוקסנה פטלרסקי: אם זה ייקח פחות זמן יהיה מצויין, וכמובן שנשתדל שזה ייקח כמה שפחות.
רוקסנה פטלרסקי: מובן שהספרייה תיפתח רק במצב שהיא תהיה מוכנה לקבל את הקוראים.
דפנה סידס כהן: כלומר בראשון בספטמבר אתם מוכנים לקלוט את הספרים אבל זה לא מבטיח את זה שפותחים את הספרייה.
סופה לנדבר: לא לא, בראשון בספטמבר הם מפנים את המקום הראשון.
רוקסנה פטלרסקי: קודם כל צריכים לארוז את הספרים.
רוקסנה פטלרסקי: בראשון לאוגוסט אנחנו מתחילים את התהליך.
רוקסנה פטלרסקי: חודש ימים זה ייקח, ונעביר את כל הספרים.
רוקסנה פטלרסקי: אמנם אני מניחה שזה לא ייקח בדיוק חודש ימים, אני מניחה שזה ייקח משהו כמו שלושה שבועות.
רוקסנה פטלרסקי: אם מישהו לא יודע, הספרייה היום נמצאת בבניין של שלוש קומות.
רומן גורביץ: אני רוצה לעדכן כי במקום החדש יש מחסן, והשיפוצים עדיין לא התחילו.
רומן גורביץ: המחסן אפילו לא פנוי עדיין.
סופה לנדבר: הם אפילו עדיין לא עברו את האישורים של העירייה.
רומן גורביץ: שום כלום לא עשו.
סופה לנדבר: מועצת העיר לא אישרה מה שהייתה צריכה לאשר בחודש הזה.
סופה לנדבר: האישורים יהיו רק בחודש אוגוסט למיטב הבנתי.
30700: את יודעת האם יהיה אישור לסיפרייה ליום חמישי הבא?
רוקסנה פטלרסקי: אני לא מטפלת בזה, מי שמטפל בזה זה קובי ואני יודעת שזה כן יטופל.
רוקסנה פטלרסקי: אני יודעת שהכל מוכן להעברה.
30700: המקום מוכן בראשון לספטמבר ואתם רציתם שהספרייה תיפתח בראשון לדצמבר.
30700: למה שלושה החודשים האלה?
רוקסנה פטלרסקי: נכון, השלושה חודשים דרושים כי צריך להקים אותה מחדש.
רוקסנה פטלרסקי: אם אנשי מקצוע, חברה של סבלים שמתעסקת בזה נותנת חודש ימים לארוז הכל, אני מניחה שלהעביר את זה ייקח לפחות חודש ימים.
30700: תראי, אפשר לקחת את הכל, לארוז, לשים בצד ולא לעשות עם זה כלום.
30700: אבל אפשר גם אחרת , אפשר לקחת ולהעביר את הספרייה בחלקים מפה לשם ומבחינת הציבור יש את הספרייה פתוחה.
רוקסנה פטלרסקי: קודם יש לקבל את האישור של המועצה.
30700: עזבי רגע את המועצה, אני צריך להבין למה לא לקחת מחלקה מחלקה, להשאיר את הספרייה פתוחה לציבור, ולהעביר אותה בחלקים.
30700: אני העברתי משרדים באופן אישי בעבר ואני יודע שזה אפשרי.
30700: למה לסגור את הספרייה לארבעה חודשים?
30700: אפשר להשאיר אותה סגורה שבוע.
רוקסנה פטלרסקי: גם אני העברתי ספריות באופן אישי.
רוקסנה פטלרסקי: אם נוכל לעשות את זה יותר מהר אני אשמח.
רוקסנה פטלרסקי: אני לא יכולה להסביר הכל, יש דברים שהם מעניינו של קובי, הוא יגיע וייתן לכם תמונה יותר כללית.
רוקסנה פטלרסקי: אני כמובן עוקבת אחרי המהלכים ומה שאני יודעת זה שהכל מוכן, וברגע שיהיה לנו אישור מועצה אנחנו סוגרים את החוזים.
רוקסנה פטלרסקי: אסור לנו לעשות את זה לפני.
רוקסנה פטלרסקי: אז זה מה שאני יודעת לומר, ותיכף קובי יגיע ותהיה לכם תמונה כללית יותר.
30700: אני לא מצליח להבין דבר אחד.
30700: למה הספרייה צריכה להיות סגורה.
30700: שוב, אפשר שהיא תהיה פתוחה, יודעים מה מעבירים, בשלבים.
30700: אפשר שהספרייה תהיה פתוחה.
רוקסנה פטלרסקי: זה לא כל כך פשוט.
רוקסנה פטלרסקי: הרי אנחנו סוגרים את המחשבים.
30700: למה אתם סוגרים את המחשבים?
רוקסנה פטלרסקי: אנחנו צריכים לארוז אותם.
30700: עם כל הכבוד, לא צריך לארוז מחשבים.
רוקסנה פטלרסקי: אבל אני עושה את זה בקומפלקס.
רוקסנה פטלרסקי: אני לא אתחיל לסדר את הספרייה ככה.
סופה לנדבר: אני מבקשת רגע תשומת לב, קובי הודיע כי הוא לא מרגיש טוב ולכן הוא יגיע תוך חצי שעה.
סופה לנדבר: יש שתי אפשרויות.
סופה לנדבר: נמשיך את הדיון וקובי יצטרף, או שנעשה הפסקה לחצי שעה וכאשר הוא יופיע, נמשיך את הישיבה.
סופה לנדבר: זאת על מנת שלא נמשיך לדבר דברי סרק.
מרק נשפיץ: אני רוצה לומר, אנחנו נותנים כסף ותמיכה לספרייה.
מרק נשפיץ: אני יודע שצריך לבוא קובי, ולמשרד הקליטה יש הרבה שאלות לקובי, ואנו נותנים את התקציב ואנו רוצים לדעת פרטים.
מרק נשפיץ: שתהיה תמונה ברורה.
מרק נשפיץ: לענות על שאלות טכניות, לפי מה שהבנתי זה לא מתפקידה של רוקסנה.
מרק נשפיץ: אני יודע שלא התקיימה עדיין ועדת כספים בעירייה, אני הייתי במקום שממליצים שתהיה בו הספרייה, שאומרים ששם יהיה שיפוץ, אני רוצה להעיד שראיתי ששם צריך לבנות תקרה, רצפה, וקירות.
מרק נשפיץ: אנחנו מדברים על מחסן.
מרק נשפיץ: מחסן של שופרסל.
מרק נשפיץ: עם כל הצינורות וכל מיני הדברים שתמצאו מחסן כזה.
מרק נשפיץ: הייתי שם.
מרק נשפיץ: לא יודע מאיזו סיבה העירייה הסכימה למקום הזה.
מרק נשפיץ: היה מתאים המקום בו ממוקם כיום בנק דיסקונט.
מרק נשפיץ: שם יכולים לעשות שיפוץ קוסמטי, והכל יהיה מוכן.
מרק נשפיץ: במחסן זה שיפוץ גלובלי.
מרק נשפיץ: אני אומר, ואני לא מאמין למה שאומר בעל הבית, שהוא יכול לעשות שם שיפוץ בסיסי.
מרק נשפיץ: חוץ מזה זה יעלה הרבה מאוד כסף להחזיק ספרייה במקום ההוא, ואני לא יודע איך אפשר בכלל להכניס למקום ההוא ספרייה, אין שם חלונות בכלל, ודמיינו כמה עולה שם מזגן גם בחורף וגם בקיץ.
מרק נשפיץ: אני חושב שעל כל השאלות צריך לבוא קובי ולענות.
מרק נשפיץ: זה בכלל לא מתחומה של רוקסנה.
סופה לנדבר: רבותיי שמעו, אנחנו כועדת פניות ציבור, יש דברים שמקובלים עבורנו.
סופה לנדבר: יש דברים למשל כמו שבישיבה הקודמת העירייה הודיעה לנו שב-15 בספטמבר הספרייה תיפתח , ואנחנו לא ראינו עד היום קיומה של אמרה זו, אז יכול מאוד להיות שהיום אנו נגיד לקלרה לא לסגור את הספרייה, ושלא תיתן לארוז את הדברים, וגם זה לא יתקיים.
סופה לנדבר: עריית ירושלים תבוא ותורה להעביר את הדברים ישירות.
סופה לנדבר: אבל אם הם חושבים שזה יעבור להם בקלות, אני מודיעה שזה לא יעבור בקלות.
סופה לנדבר: אז אנחנו טובים, אנחנו עדינים, אבל אנחנו לא אדישים.
סופה לנדבר: אני רוצה למצוא מילים מתאימות למה שקורה, אני מתאפקת שלא לומר דברים מפוצצים, אבל אני חושבת שלא לתת לארוז את הדברים בכל מחיר, ושעיריית ירושלים תשבור את הראש.
סופה לנדבר: שישברו את הראש.
סופה לנדבר: זאת ספרייה, היא צריכה לעבוד, היא לא צריכה להיות בקרטונים, לא צריכים להביא לשם את ההובלה.
סופה לנדבר: עד שלא הכינו את המקום החלופי הראוי, שישברו את הראש.
רוקסנה פטלרסקי: אני בכל זאת חושבת שצריך לארוז את הספרים ולבצע העברה.
סופה לנדבר: בסדר, את חושבת ואני חושבת, ואני הפסקתי לעשות את הטעות של להאמין לעיריית ירושלים.
סופה לנדבר: אנחנו דיברנו כאן איתך, ואמרת דברים מקצועיים וסיכמנו איתך את שסיכמנו, ואמרתי שאני אחשוב.
סופה לנדבר: אני דיברתי אחר כך עם קובי, ואני ממתינה שקובי יגיע ויאמר בפורום זה את מה שהוא אמר לי בשיחה אז.
סופה לנדבר: אני לא רואה כאן בעיה להעביר ספרייה לאחר שיסתיים השיפוץ.
סופה לנדבר: אבל לא נסגור הספרייה טרם הושלם השיפוץ והוכן מקום ראוי, משום שאחרת אנחנו נסגור את הספרייה ואני לא יודעת אם ומתי נפתח ספרייה חדשה.
רוקסנה פטלרסקי: אני, אם זה מעניין אותכם, את דעתי אני אביע בכל זאת.
רוקסנה פטלרסקי: אני אומרת שהספרייה הינה ספרייה עירונית.
רוקסנה פטלרסקי: קלרה היא מנהלת ספרייה ואני מנהלת מחלקת הספריות.
רוקסנה פטלרסקי: אז אם אתם רוצים לבצע פניות מהסוג הזה, אני מעדיפה שתפנו אליי כיוון שזה קצת מנוגד לנהלים לפחות של עיריית ירושלים.
רוקסנה פטלרסקי: שנית, כמו שאמרתי לך בשיחה שלנו, שבאמת הייתה מאוד מקצועית ואני מודה לך שפנית אליי בנושא, אין אפשרות בכל מצב שספרייה יוצאת לשיפוצים, לא לסגור אותה.
סופה לנדבר: אז אפשר לסגור אותה למשך שבוע ימים, להעביר את הספרייה ממקום למקום כאשר המקום החלופי מוכן וזה יהיה דבר אחד.
סופה לנדבר: דבר אחר לגמריי זה כאשר המקום רק בגדר הבטחות, מי יודע מתי הוא יהיה מוכן.
רוקסנה פטלרסקי: אבל בעלי המקום מציבים ייעדים שאנחנו לא נוכל לעמוד בהם.
רוקסנה פטלרסקי: את מדברת על שבוע ימים, אני אומרת שבחיים זה לא יכול לקרות.
רוקסנה פטלרסקי: אם חודש ימים צריך רק לארוז את הספרייה, אז לפחות חודש צריך לסגור אותה.
סופה לנדבר: חודש ימים זה לא ארבעה חודשים.
סופה לנדבר: אני אומרת שוב, מקום מוכן אחרי שיפוצים זה דבר אחד.
סופה לנדבר: אבל כאשר מקום צריך לאשר ולשפץ ולהכניס אליו את כל הספרים זהו סיפור אחר לגמריי.
רוקסנה פטלרסקי: כמו שאמרתי לך בשיחה, אני מכירה ספריות ואני מכירה את הספרייה הספציפית הזאת.
רוקסנה פטלרסקי: אני יודעת בדיוק כמה זמן זה ייקח להעביר את הספרייה.
30700: לא לא, משהו פה לא הגיוני.
30700: לעיריית ירושלים יש גישה.
30700: היא עושה מה שנוח לה ולא מה שנוח לציבור.
30700: אתן לך דוגמא.
30700: על הרכבת עובדים על כל הציר במקביל במקום על קטעים.
30700: כך גם רוצים לעשות עם הספרייה, קודם כל לארוז אותה, לפני השיפוצים אפילו.
30700: זה לא עובד ככה.
30700: אפשר להעביר אותה בחלקים, ושלציבור זה יהיה פתוח המקום רוב הזמן.
30700: ואם הייתה פה גישה של לקוח, כלומר של הציבור, אפשר היה לחשוב על העברת הספרייה במודולים, מודול אחרי מודול.
30700: אמנם זה אולי קצת יותר מסובך למעבירים, אבל זה הרבה הרבה יותר נכון לתושבים.
30700: וכל הנושא הזה בכלל מחייב גישה עירונית אחרת.
30700: לא מה שנוח רק לעירייה, אלא גם מה שנוח לתושבים.
יולי יואל אדלשטיין: אפילו לפני הויכוח הזה, אני חושב שהבעיה העיקרית שאני שומע זו הערכה אופטימית מאוד שבראשון לספטמבר המקום יהיה מוכן לקלוט.
יולי יואל אדלשטיין: יחד עם זאת , אני שומע את מר נשפיץ אומר משהו אחר לגמריי.
יולי יואל אדלשטיין: ואני מאמין למר נשפיץ.
יולי יואל אדלשטיין: אני יכול לגלות כאן סוד, בזמנו כשהייתי אחראי על משרד הקליטה הייתי שולח את אותו מר נשפיץ להעריך לי כל מיני נכסים ובדרך כלל התחזית שלו הייתה מדויקת.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני אומר, זאת הבעיה, המצב נורא, וכולנו הודענו שלפחות פעם בחיינו חווינו ניסיון במעבר בין דירות.
יולי יואל אדלשטיין: ולהאמין לשיפוצניק שאומר שתוך שבועיים השיפוץ יהיה מוכן, זה לא תמיד חכם.
יולי יואל אדלשטיין: לפעמים השבועיים הופכים לחודשיים ואפילו לשנתיים.
יולי יואל אדלשטיין: לכן אני אומר, ומה שאמרה יו"ר הועדה סופה לנדבר זה נכון.
יולי יואל אדלשטיין: קודם כל צריכים להיות בטוחים שבשלב מסוים השיפוצים נגמרים.
יולי יואל אדלשטיין: הלאה אני סומך עלייך מבחינה מקצועית במאה אחוז שאת יודעת איך להעביר סיפרייה, אבל לא תוכלי לעשות שום דבר אם פתאום יסתבר שהקירות עדיין ללא טיח והרצפה עדיין מורמת.
לידיה בלוצקי: כפי שאני רואה את התמונה לפי הניסיון שלי, המדיניות של עיריית ירושלים זה לפנות את המקום וזהו.
לידיה בלוצקי: בכל מחיר.
לידיה בלוצקי: והמחיר זה להעביר את הספרים למקום שאינו מיועד לספרייה, כי מחסן של סופר ללא חלונות אינו תואם כלל למבנה שניתן למקם בו ספרייה, ולכל אחד שמבין משהו במציאות ברור שזה מקום המיועד למחסן לכל היותר, ובו תמות הספרייה לנצח.
לידיה בלוצקי: הספרים יהיו שם שנה, שנתיים, ארבעה חודשים.
רוקסנה פטלרסקי: למה את חושבת שעיריית ירושלים החזיקה ספרייה 10 שנים ועכשיו פתאום היא לא רוצה להחזיק אותה יותר?
לידיה בלוצקי: אני לא חושבת שום דבר, לא צריך לדעת לחשוב אפילו, אני פשוט רואה את התמונה כפי שהיא.
לידיה בלוצקי: אם אנחנו מעבירים ספרים למקום שאין שם חלונות, אין שם ריצוף, תקרה, קירות, ומה שיש זה רק ריח של סופר, של בשר ודגים, וחולדות ועכברים ששורצים במקום, זה לא מקום שמיועד לסיפרייה ציבורית.
לידיה בלוצקי: זה מקום שמיועד לאחסון.
לידיה בלוצקי: אחסון של בשר ודגים ולא ספרים.
אירנה דרשבסקי: אני רוצה להוסיף שאני מאוד מזדהה עם המילים של יושבת הראש של הועדה ועם דבריו של חבר הכנסת אדלשטיין, אני רוצה לומר שלא צריך להיות מהנדס בניין כדי להבחין בין אם יש חלון או אין חלון, יש גג או אין גג.
אירנה דרשבסקי: ואם הבניין בנוי כך שאין שם חלונות וגג, הוא אינו ראוי להיות בניין לשום ספרייה, בטח ובטח לא ספרייה ארצית.
אירנה דרשבסקי: מהפן שלי, של החינוך והתרבות, אני רוצה להגיד שזה משקף את היחס כלפי כל הציבור של עולים דוברי רוסית.
אירנה דרשבסקי: למה מצאו דווקא בניין שאין בו גג ויש חולדות ועכברים ודווקא על יד השוק, לספרייה ארצית המוכרת כספרייה הגדולה ביותר בכל העולם מחוץ לתחומי ברית המועצות לשעבר?
אירנה דרשבסקי: ודווקא במקום כזה רואה עיריית ירושלים את המקום ה"ראוי" להעביר את הספרייה?
מרק נשפיץ: בתיק אחד יש ספרייה, בתיק ליד יהיו דגים.
אירנה דרשבסקי: אז אני חוזרת, אם הבניין האמור הוא ה"ראוי" בעיני עיריית ירושלים לעלייה דוברת רוסית, מחסן ללא גג באמצע שוק עם ריח של דגים ובשר וחולדות ועכברים שורצים שם, בעיניי זה בהחלט משקף איזשהו יחס של העירייה כלפי כל הציבור של עולים דוברי רוסית.
אירנה דרשבסקי: אנחנו עם הספר.
אירנה דרשבסקי: זה ידוע.
אירנה דרשבסקי: קל וחומר, העלייה הדוברת רוסית.
אירנה דרשבסקי: העלייה הדוברת רוסית מגיעה דרך הספר לזהות היהודית וישראלית החדשה שלה.
אירנה דרשבסקי: אנחנו, אנשי חינוך , תרבות וחברה מחפשים בכל הכוחות איך לחבר את העלייה הרוסית לחברה הישראלית, אם בדרך חברתית, תרבותית וכו'.
אירנה דרשבסקי: ופה, על ידי הביזור הזה בעצם, זה בעצם להפריד בין אנשים שנרקמה רקמע עדינה בינם במשך עשרות שנים שקלרה בנתה את זה לאט לאט בקידוש השם וכוחות נפש אדירים.
אירנה דרשבסקי: וזה לא רק מקום אליו באים אנשים, לוקחים ספר והולכים הביתה.
אירנה דרשבסקי: זהו בעצם מקום מפגש בין העולים החדשים לעולים הותיקים, בין החברה הותיקה של הישראלים לבין חברת העולים החדשים.
אירנה דרשבסקי: לבוא ולהרוס את כל מה שנבנה בכוחות אלה, הוא פשוט דבר שלא ייעשה.
אירנה דרשבסקי: לכן אני חושבת שהשאלות לקובי צריכות להיות מאוד ברורות, ולצערי אני לא אוכל לשאול אותן כיוון שאני אצטרך לעזוב, איך אפשר לקחת ולהרוס דבר שאי אפשר לבנות אותו אחר כך?
30700: את צודקת בכל דבר שאמרת, הבעיה היחידה שזה לא קובי.
אירנה דרשבסקי: יכול להיות, אני לא יודעת, אני רק שומעת ממנהלת מחלקת הספריות, שבעצם דנים בדברים טכניים לחלוטין, שתהיה הובלה, ששמות הספרים יהיו רשומים על גבי כל ארגז, אלה דברים חשובים מאוד ובעלי ערך, אבל רק אחרי שפותרים בעיה מהותית.
אירנה דרשבסקי: והבעיה המהותית היא האם בכלל יש לנו זכות להרוס דבר שנבנה במשך עשרות שנים.
רוקסנה פטלרסקי: לא יודעת אם בכלל להיכנס לזה, בכל זאת אומר שסיירתי בכל מיני מקומות בחוץ לארץ והסיפריות הכי פעילות הן סיפריות הנמצאות בקניונים או במקומות כמו זה שאנו מדברים עליו.
רוקסנה פטלרסקי: זו בדיוק הסיבה שהסכמתי למקום הספציפי הזה.
רוקסנה פטלרסקי: את עושה תמונה שחורה, אבל את לא ראית את המקום.
אירנה דרשבסקי: אני הייתי שם עוד בפתח העניין כולו.
אירנה דרשבסקי: ראיתי טוב מאוד באיזה מקום מדובר.
רוקסנה פטלרסקי: במיוחד אם ראית את המקום.
רוקסנה פטלרסקי: כאשר את מדברת על עכברים וכל זה, יכול להיות את צודק בפן כלשהו, אבל בעיני זאת דמוגוגיה.
סופה לנדבר: לא רוקסנה, זו לא דמוגוגיה, זו עובדה.
סופה לנדבר: עיריית ירושלים התחילה לחפש מקום ברגע האחרון, לא מצאה, ועכשיו בוחרים בין מה שיש.
רומן ארבל: אני שומע את ההסברים המאוד הגיוניים של רוקסנה, שהמקום החדש עוד יותר מפואר מהמקום הישן, אני לא מתווכח על כך.
רומן ארבל: פשוט יש לי תחושה מאוד קשה.
רומן ארבל: יש לי תחושה שאנו עכשיו עומדים לאבד את הסיפרייה.
רומן ארבל: אני צריך לומר שאני לא כל כך רואה פיתרון זמין.
רומן ארבל: אני רואה לפי מהלך הדברים שישנו חשש ממשי שנאבד את הספרייה.
רומן ארבל: אנו צריכים לבנות איזושהי תוכנית פעולה.
רומן ארבל: מה אנחנו עושים עם זה בפועל כדי לא לתת לזה לקרות?
רומן ארבל: אולי לא לתת להוציא ספרים.
רומן ארבל: כי אם לא נבלום את ההריסה, בסוף נאבד את הספרייה וזהו.
סופה לנדבר: נכון מאוד, לא ניתן להוציא ספרים.
סופה לנדבר: עד שיביאו את המקום חדש למצב ראוי, הספרייה תיוותר איפה שהיא נמצאת.
סופה לנדבר: אנחנו לא מאיימים.
סופה לנדבר: יחד עם כל חברי הכנסת נגיע לשם ולא ניתן להרוס את הספרייה.
סופה לנדבר: עד שהמקום החדש לא יהיה מוכן, הספרייה תעמוד בהגנתם של כל חברי הכנסת שיחסמו את ההריסה בגופם.
30700: אנחנו מוכנים להציע את החדרים שלנו במועצה אם צריך, יש לנו חדרי מועצה, לכל פיתרון זמני אם יצטרכו, ברמה כזו או אחרת כמובן בהתאם לחוק.
סופה לנדבר: קודם כל צריכים להעביר דחוף את האישורים במועצת העירייה.
סופה לנדבר: זה לא מובן למה העירייה לא עשתה את זה עד כה.
סופה לנדבר: למה במועצת העיר לא אישרו את הדברים שהיו צריכים לאשר?
סופה לנדבר: דבר שני, אנחנו רוצים לראות את תוכנית השיפוצים, מתי מתחילים ומסיימים את השיפוצים, ואחרי שהשיפוצים יסתיימו, נסכים לארוז את הדברים ולהעביר אותם.
30700: יש לי רק הצעה אחת, ושימו לב, אני מכיר את זה מהאופוזיציה בעירייה כיוון שאני מכיר את המערכת העירונית, וכחבר אופוזיציה אני יכול להעיד שמכל 70 הצעות לסדר ששמנו עד היום, קיבלו 0.
30700: ולא הייתה הצעה אחת שלא הייתה עניינית.
30700: כולן היו ענייניות.
30700: אני מציע לכם בסגנון של המשא ומתן מול עיריית ירושלים, קצת להבין במה מדובר.
30700: במקום כל פעם לבקש ולהתאכזב מחדש שאין נציג עירוני, ועוד פעם לבקש ושוב להתאכזב.
30700: הבחירות הם ב-11 בנובמבר, אבל זה לא פותר לנו את הבעיה נכון להיום.
30700: אני מציע להיות מאוד מאוד נחרץ ולחפש את המנופים שיש לכנסת על מנת שהעירייה תבין ששווה לה לשלם קנס לבעל הבית שקנה את המקום ולא לפנות את הספרייה.
סופה לנדבר: אני חושבת שהייתי מאוד ברורה.
סופה לנדבר: אנחנו לא ניתן להרוס את הספרייה.
30700: אני צופה שיצפצפו עלינו.
מרינה קונצביה: למה בעצם קלרה, אני רוצה להגיב על מה שרוקסנה אמרה.
מרינה קונצביה: רוקסנה מנהלת מחלקת הספריות וקלרה בעצם עובדת תחת הפיקוד שלה.
מרינה קונצביה: באותו רגע שיתחילו לעשות את הדברים הללו קלרה פשוט תחת סכנה של פיטורין.
רוקסנה פטלרסקי: על מה את מדברת, את יש לך יציאות.
רוקסנה פטלרסקי: ..
סופה לנדבר: אנחנו נגן על קלרה.
סופה לנדבר: אם רק תעיז עיריית ירושלים לפטר אותה יהיה להם עסק איתנו, אנחנו בכל זאת ועדת כנסת ישראל, ולכן לא יעיזו אפילו לנקוט בצעדים כאלה.
30700: בכל מקרה, יש פה ועד פעולה.
30700: יש ציבור.
30700: צריך לעבוד במיוחד עם הציבור, זה לא עניין של קלרה.
30700: פליקס, אתם צריכים לארגן את הציבור ביחד עם רומן שהוא ועד הפעולה, ואחנו, לידיה ואני, נעזור לכם לארגן את חברי הכנסת שלהם יש חסינות, ונתייצב מאחורי הספרייה ומאחורי קלרה.
30700: אין שום בעיה.
מרינה סולודקין: רציתי להוסיף, אנחנו וסופה היינו בקונגרס של תרבות רוסיה במוסקבה.
מרינה סולודקין: היינו בעיריית מוסקבה.
מרינה סולודקין: חבל שלא שמעתם, כאשר דיברנו על סיפרייה ירושלמית בשפה רוסית, הכי גדולה במזרח התיכון, איזו חשיבות כבירה הם נותנים לדבר.
מרינה סולודקין: הם אומרים שהם לא יכולים לשמור ולטפל באחזקה של המקום, אבל הם מוכנים מ-2009 לשלוח מתקציביה של עיריית מוסקבה ספרים חדשים וחומר נוסף לסיפרייה.
מרינה סולודקין: ואני מקווה שאתם מבינים איזו חשיבות יש לדבר.
מרינה סולודקין: איזה מקום חשוב יש לדו שיח בין מעצמת על, שלא כל כך ידידותית למדינתנו, ולעובדה שיש לה אינטרס לשמור ולפתח את הספרייה שלנו, ואני חושבת שחשיבות הדברים ברורה.
סופה לנדבר: אנו ממתינים לקובי, לכן נעשה הפסקה עד 10:30 ואז כאשר קובי יגיע נמשיך בועדה.
סופה לנדבר: הפסקה
סופה לנדבר: קובי, תאר לנו איפה הדבר עומד היום.
סופה לנדבר: סיכמנו בפרוטוקול כי ב-15 בספטמבר נפתח את הסיפרייה לקוראים.
קובי סדן: מאחר והתבייתנו, והתרכזנו בסיפור של השוקניון, יצאנו לשם, גם קלרה הייתה וגם מאריק ממשרד הקליטה, וראינו את המקום.
קובי סדן: למעשה יש שני מקומות.
קובי סדן: יש את השטח של בנק דיסקונט, שחשבנו שיתפנה באוגוסט אך הסתבר לנו כי מאריכים את תקופת השכירות עד לחודש נובמבר.
קובי סדן: ..
30700: הוא יותר טוב?
קובי סדן: השטח של בנק דיסקונט הוא הרבה יותר טוב.
קובי סדן: יש שטח צמוד אליו, שהוא פנוי, יכול להיות מוכשר תוך שבועיים שלושה, ועליו אנחנו מדברים היום בגלל האילוצים.
קובי סדן: אני הייתי מעדיף לקבל את השטח של בנק דיסקונט, אבל הוא לא זמין.
קובי סדן: ישנו פער של שלושה חודשים שצריך לראות איפה שמים את הדבירם.
קובי סדן: מה שחשבנו בהתחלה אך התוכנית הזאת לא צלחה, זה לקחת את המקום של ה-300 מ' שזה השטח הצמוד ואחר כך לעבור.
קובי סדן: הם לא מסכימים לדבר כזה.
קובי סדן: מה שהם מסכימים אליו כדי למלא את ה-400 מ' זה לתת לי את ה-300 מ' האלה, וכשבנק דיסקונט מפנה הם יתנו לי עוד 100 מ'.
קובי סדן: וכך אנחנו מצרפים את זה ל-400 מ' שהם צריכים לתת לנו, שמתאימים להקמת הספרייה.
30700: אבל זה פחות טוב.
קובי סדן: זה אותם בעלים, זה פשוט שטח צמוד.
קובי סדן: מה לעשות, השטח של בנק דיסקונט לא פנוי.
קובי סדן: אם לא תסכימו אני מניח, הרי אי אפשר להעביר ספרייה לשלושה חודשים לאף מקום.
30700: אם כך, צריך להשאיר את זה פתוח.
קובי סדן: אין בעיה.
קובי סדן: תפנה אל בעל הנכס, תגיד לו, תעשה טובה לעיריית ירושלים, ואז עיריית ירושלים אפילו תהיה מוכנה לשלם לך שכר דירה גבוה, תאפשר להם שלושה חודשים.
דוד שמואל: פניתם אליהם?
קובי סדן: בודאי שפנינו, וקיבלתי הודעה חד משמעית בפקס, המועד האחרון האחרון ואל תבקשו יותר, הוא הראשון לספטמבר.
קובי סדן: אם מישהו מסוגל לבקש ולשכנע אותם להשאיר אותנו עוד שלושה חודשים, מה טוב.
30700: מי ביקש?
קובי סדן: אני ביקשתי.
30700: אתה ביקשת.
30700: ראש עיריית ירושלים ביקש?
קובי סדן: לא יודע.
סופה לנדבר: ואז מה אנחנו עושים?
קובי סדן: אם תהיה תקופה של רגרסיה עוד שלושה חודשים ארבעה חודשים, אז נוכל להתארגן על השטח של בנק דיסקונט שהוא הרבה יותר טוב, וגם זמן אורך המעבר יהיה הרבה יותר סביר, זה ברור.
קובי סדן: אבל את זה אני חושש שפשוט לא נצליח להשיג.
סופה לנדבר: אבל מה שנמצא מתחת לבנק דיסקונט זה עוד 100 מ' שאתה פשוט מוסיף ל-300 מ' שאתה מתחיל לשפץ.
קובי סדן: יש 300 מטר שהם צמודים לבנק דיסקונט שזה מה שהוא יכול לתת עכשיו, את זה הוא משפץ תוך שלושה שבועות לפי הערכה שלהם, וזה מה שהובטח לי.
קובי סדן: המאה מטרים הנוספים על מנת להשלים למה שחסר לנו יינתנו בעוד שלושה חודשים.
30700: לא זה לא בסדר.
30700: צריך לחשוב לטווח הרחוק יותר.
30700: הרי הספרייה לא עוברת לשבועיים.
30700: היא עוברת לתקופה ארוכה, כולנו מקווים.
30700: אתה לא יכול בגלל שלושה חודשים ללכת על מקום פחות טוב.
סופה לנדבר: אומר איך אני הבנתי את הדבירם.
סופה לנדבר: קיימים 300 מטרים, וצריכים אחר כך כאשר הם מתפנים להוסיף 100 מטרים נוספים.
30700: רגע, החלק הטוב יהיה מיועד לספרייה?
30700: אתה לוקח את השטח הכי טוב לספרייה או את השטח הפחות טוב?
סופה לנדבר: סך הכל הוא לוקח 400 מטרים.
30700: לא את טועה סופה, שלא תתבלבלי.
30700: הוא אומר לך שבגלל שיש פער של שלושה חודשים הוא לא לוקח את השטח הטוב.
30700: הוא לוקח שטח פחות טוב.
30700: זה מה שהוא אומר.
קובי סדן: אני מודה.
קובי סדן: הייתי יכול להגיד שזה שווה לזה, אבל רואים שהשטח הלא זמין עדיף.
30700: שעדיף השטח של בנק דיסקונט.
קובי סדן: אני רוצה לקחת את הטוב ביותר, אבל לא תמיד יש לך את הטוב ביותר בזמן שאתה רוצה.
30700: אז יש מה לעשות בנידון.
קובי סדן: ניר, האפשרות היחידה שזה לא יהיה סגור.
30700: ה-400 מטרים הטובים שהספרייה ראוייה להיות בהם, זה לא מה שמציעים לנו לקחת בתחילת אוגוסט או ספטמבר לשיפוץ, שזה מחסן.
30700: השטח הטוב, מגיע שלושה חודשים אחרי.
קובי סדן: גם זה יהיה מחסן של בנק דיסקונט.
מרק נשפיץ: אבל יש שם צנרת של תשתיות חשופה.
מרק נשפיץ: אם יקרה משהו?
קובי סדן: מה אתה דואג?
סופה לנדבר: אם לא ראיתם את המקום הזה, אני רוצה להגיד שלפני כמה חודשים, לפני סגירת המקום, הוא היה נראה קטסטרופה.
סופה לנדבר: הרי זה כמו אתר.
סופה לנדבר: זה היה אתר.
סופה לנדבר: אז מרק אומר דבר נכון, שזה צריך לקחת זמן, עד שעוטפים את הקירות, זה קירות גבס, ויש שם עוד עבודה רבה ומרובה.
קובי סדן: אבל באיזה מין מקום אין צינורות.
קובי סדן: איזה מן תלונות.
מרק נשפיץ: קובי, אני רוצה לשאול דברים מקצועיים.
מרק נשפיץ: קודם כל, הייתה ועדת כספים של עירייה?
קובי סדן: תהיה בשלישי באוגוסט.
מרק נשפיץ: כלומר לא הייתה.
מרק נשפיץ: זאת אומרת שלא הייתה ועדת כספים.
מרק נשפיץ: ומה משתמע מכך?
מרק נשפיץ: שעדיין אין החלטה.
מרק נשפיץ: העירייה רוצה לקנות, או להשכיר, זה לא ידוע, אין תוכנית ואין לוח זמנים מתי זה יהיה מוכן וכמה כסף צריך להקציב על מנת לקנות או להשכיר.
מרק נשפיץ: כשתהיה ועדת כספים, אתה צריך לבוא לועדת הכספים ולהגיד כזה דבר- יש שתי אופציות.
מרק נשפיץ: או שאנחנו לוקחים את המחסן, או שאנחנו לוקחים את הבנק דיסקונט.
קובי סדן: על מה אתה מדבר, מה, ועדת הכספים תחליט אם זאת תהיה האופציה הראשונה או האופציה השנייה?