GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב פוליקביץ: אמרתי שוב גם הייעודיות הן מחלקות פסיכיאטריות ולכן פתחנו בהצעות שלנו.
יעקב פוליקביץ: ויש לציין דבר נוסף.
יעקב פוליקביץ: בנושא הרפורמה והמגמה להעביר, השאלה היא למה וכו' רבותיי במסגרת תוכנית הרפורמה ובבסיס ועדת נתניהו שהתכנסה בשנת 1990 בראשות השופטת נתניהו ההמלצה הבסיסית במערכת הבריאות היתה לנסות להעביר את חוק בריאות הנפש לבתי החולים הכללים.
יעקב פוליקביץ: אז אם אנחנו פותחים יחידות נוספות של פסיכיאטריה בבתי חולים כלליים אז גם על זה מלינים.
יעקב פוליקביץ: אני לא מבין על מה התלונה.
יעקב פוליקביץ: מעבר לכך ובכל פרויקט שהצגנו כאן יושבים כאן נציגים של קופות החולים שיכולים לומר שיש מספר נקודות בארץ, יחידות של קופות חולים שגם הן מציעות טיפול.
יעקב פוליקביץ: יש המאוחדת בירושלים ויש מכבי ברמת השרון ויש מאוחדת ברחובות.
יעקב פוליקביץ: יש.
יעקב פוליקביץ: כל קופה יש לה את השירותים שלה שהיא נותנת שירותים במסגרת הזאת.
סופה לנדבר: אתה יכול להגיד נכון להיום מה התור?
סופה לנדבר: כמה זמן אנשים מחכים?
יעקב פוליקביץ: לגבי המתנה בתור.
יעקב פוליקביץ: כיום ההמתנה אצל איתן גור למשל לאשפוז מלא לאותן נשים שזקוקות לאשפוז מלא הוא סדר גודל שנע בין חודשיים לשלושה.
יעקב פוליקביץ: איתן גור זה מבוגרים תל השומר, דני שטיין קטינים תל השומר.
יעקב פוליקביץ: עכשיו אין להתעלם מהעובדה שחלק מהנערות שמגיעות לתור המתנה זה לאשפוז.
יעקב פוליקביץ: בין היתר גם באמת לא היו מספיק שירותים בקהילה ואם אנחנו עכשיו מפתחים עוד שירותים וטיפולי יום, וטיפול יום משמעותו טיפול שמתחיל בבוקר ונגמר אחר הצהריים המאוחרות.
יעקב פוליקביץ: היא רק הולכת לישון בבית.
יעקב פוליקביץ: זאת אומרת אנחנו מדברים על מערך אשפוזים נוסף שהגיבוי המלונאי שלו הוא בבית.
יעקב פוליקביץ: כל היום, הארוחות, הפעילות, הטיפול, הוא נמצא בתוך בית החולים במשך שעות היום.
יעקב פוליקביץ: כך שאנחנו מדברים על כך שיש תגבור משמעותי של הטיפולים בקהילה וההנחה שלנו, והיא תיבדק ותיבחן תוך מספר חודשים בהפעלה של כל היחידות, שתור המתנה באותן יחידות שפועלות כיום מזה מספר שנים, ירד.
יעקב פוליקביץ: אני לא אומר שאין תור המתנה.
יעקב פוליקביץ: לצערי הוא קיים וחבל שהוא קיים.
יעקב פוליקביץ: אבל ההנחה שלנו שזה ילך ויצטמצם עם פיתוח של כל השירותים שאנחנו מדברים עליהם כאן.
יעקב פוליקביץ: ואני חושב שאין מה לרוץ ולומר תפתח עוד ועוד מיטות שבסוף יעמדו ריקות.
יעקב פוליקביץ: אלא אנחנו צריכים לעבוד באמת בשיטה מבוקרת ולראות איך אנחנו באמת מפתחים.
יעקב פוליקביץ: אמירתו של עדי שאנחנו מדברים על מגפה של אלפים ואנחנו נעמוד במצב של אני לא יודע מה, אז יש מצבים שישנן כאלה שלא רוצות לבוא לטיפול ואמר את זה עדי.
יעקב פוליקביץ: הן לא רוצות לבוא.
יעקב פוליקביץ: אני לא יכול לקחת אותן בכוח ביד ולהכניס אותן לטיפול.
יעקב פוליקביץ: זאת אומרת הטיפול קיים למי שרוצה טיפול.
יעקב פוליקביץ: מי שלא רוצה לצערי רבותי, יש גם חולי סרטן שלא רוצים טיפול אז אני לא אקח אותם בכוח.
יעקב פוליקביץ: הבית השיקומי זה עומד על 12 ו-14.
טניה ליף: בניסוי בבית השרון זה 10, ולגבי חיפה 10, והן אמורות להיכנס לשיקום ממשרד הבריאות.
טניה ליף: וגם בעיית השיקום היא בצפון.
טניה ליף: ובצפון המשרד רצה שיהיו 15 והוועדה הציבורית ביקשה מאיתנו לבחון את הסוגיה של היקף אוכלוסיה, לבית, כי הוועדה חשבה שאולי המספר גדול מדי.
טניה ליף: כמות המשתקמות.
שר הבריאות יעקב בניזרי: הוועדה חשבה שאולי המספר הוא גדול מדי.
טניה ליף: לבית אחד, למשתקמות.
יעקב פוליקביץ: זה אומר שאנחנו יוצאים לפרויקט חדש שלא היה קיים קודם שהוא בעצם תוכנית המשך שאולי תעזור לקבוצת בנות מה שאומרים עליהן שהן בדלת המסתובבת, אלה שחוזרות הביתה ומצבן מתדרדר וחוזרות לאשפוז וכו', במסגרת הבית השיקומי יכול להיות שהן יצליחו בליווי מקצועי שימשיך להיות להן בתוך המסגרת.
טניה ליף: זה פיילוט.
טניה ליף: אנחנו צריכים ללמוד מי האוכלוסיה.
יוסי בראל: קודם כל ברמה הכללית העקרונית ואחרי זה אני אכנס לנושא של סורוקה ואזור הדרום.
יוסי בראל: ברמה הכללית העקרונית אני רוצה לחזק את מה שאמר ד"ר פוליקביץ שאנחנו רואים את הטיפול כעיקרון לטיפול אמבולטורי או במסגרת מרפאות או במסגרת טיפולי יום.
יוסי בראל: האשפוז הוא בעצם כישלון של המערך הזה.
יוסי בראל: אמר פה ד"ר גור בדיון הקודם שהיה לפני חצי שנה שסדר גודל של בין 10% ל-15% מהחולים באנורקסיה צריכים להיות מאושפזים וזה פחות או יותר הנתונים שלפיהם אנחנו עובדים.
יוסי בראל: יש לנו ניסיון, אמנם לא גדול, אבל יש לנו מרכז טיפולים ברעננה שיושב בקהילה, זה שלוחה בית חולים שלוותה ונותן שירות של טיפולים, ולכן אנחנו חושבים שהתפיסה באמת צריכה להיות תפיסה של טיפול אמבולטורי, ויכול להיות שמה שעדי מתאר, את העובדה שיש המון המון ממתינים לאשפוז נובעת מהעובדה שכרגע אין שירותים מספיקים בקהילה לטיפול אמבולטורי ולכן חלק מאלה שיוצאים מאשפוז או שלא מספיקים להיכנס לאשפוז זה יוצר עומס הרבה יותר גדול על הצורך באשפוז.
יוסי בראל: ההנחה שלנו שאם יהיו מספיק שירותים קהילתיים טובים גם הצורך במיטות אשפוז ילך ויקטן ויגיע לרמה של 10% שזה פחות או יותר מה שאנחנו יודעים היום.
יוסי בראל: אז זה ברמה הכללית וזאת התפיסה שלנו לגבי התכנון.
יוסי בראל: אנחנו רוצים לבסס את הטיפול בעיקר על טיפול אמבולטורי.
יוסי בראל: עכשיו לנושא אזור הדרום וסורוקה.
יוסי בראל: כמו שאתם יודעים בכל אזור הדרום למעשה אין לא מיטות לקטינים ולא מיטות למבוגרים לטיפול בהפרעות אכילה.
יוסי בראל: בבית החולים סורוקה אין בכלל מיטות אשפוז לתחום הפסיכיאטריה בכלל וגם נושא הקטינים למרות שיש שם יחידה של בית החולים שמטפלת בקטינים היא לא יחידה שמוכרת במשרד הבריאות, ובבית החולים הפסיכיאטרי בבאר שבע יש אמנם מחלקות לקטינים אבל כמו ששמענו זה לא הדבר המתאים ביותר לטיפול בהפרעות אכילה.
יעקב פוליקביץ: לא מועדף.
יוסי בראל: לא מועדף.
יוסי בראל: בעקבות הדיונים שהיו כאן לפני חצי שנה פנו אלינו ממשרד הבריאות, ביקשו שנבחן את הנושא של פתיחת יחידה בסורוקה.
יוסי בראל: זה יתן מענה לכל אזור הדרום, גם לקטינים גם למבוגרים.
יוסי בראל: אנחנו בדקנו את הנושא בעיקר לקטינים, בחנו מה היקף האוכלוסייה שנדרש, ישבנו במרץ עם ד"ר פוליקביץ ונציגי סורוקה וגיבשנו פחות או יותר מה שנראה לנו כמרכז כוללני שייתן שירות גם אשפוזים וגם אמבולטורי לקבוצת הגיל בין 12 עד 21 כי זה פחות או יותר מה שאנחנו מתכננים.
יוסי בראל: וקיבלנו לפני כחודש את האישור שנתן משרד הבריאות.
יוסי בראל: ביקשנו מספר הבהרות וקיבלנו הבהרות על העניין הזה ובסופו של דבר קיבלנו אישור באמת לפתוח יחידה אשפוזית של 8 מיטות ויחידה של טיפול יום של 8 עמדות.
יוסי בראל: אנחנו סך הכול מברכים על האישור הזה וחושבים שבית חולים סורוקה זה המקום הנכון להרחבה אמבולטורית.
יוסי בראל: אנחנו מברכים על זה כי אנחנו חושבים שזה המקום הנכון כי ההפרעה הזאת מחייבת טיפול גם על ידי רופאים בתחום בריאות הנפש וגם על ידי רופאים כלליים, כי יש הרבה מאוד הפרעות גופניות וצריכים רופאי ילדים להיות מעורבים.
יוסי בראל: יש רק שתי בעיות.
יוסי בראל: הבעיה הראשונה זה שבצורה מפורשת אישור זה תנאי אבל זה לא תנאי מספיק להקמת יחידה כזאת.
יוסי בראל: בתשובה לשאלה שלנו מנכ"ל משרד הבריאות הודיע שמשרד הבריאות לא מממן עלויות הקמה של מיטות אשפוז כאלה.
יוסי בראל: הכללית אין לה מקורות להקמת מיטות אשפוז כאלה ונדרש איזשהו מקור תקציבי כדי לממן את ההקמה.
יוסי בראל: מה שמדבר ד"ר פוליקביץ על ההרחבה הוא מדבר על התפעול השוטף, זאת אומרת על הרכש השוטף של השירותים של אשפוז וכו' את המימון של זה המשרד יממן.
יוסי בראל: אבל את ההקמה לזה לא ניתן תקציב.
יוסי בראל: תקציב הפיתוח של הכללית מוגדר על פי חוק לפי פרויקטים ונמצא במשא ומתן עם משרד הבריאות.
יוסי בראל: נכון להיום זה לא היה חלק מהנושא של הקופות ואנחנו אומרים שצריך להקצות לזה תקציב ייעודי על מנת לקדם את הנושא הזה.
יוסי בראל: אם זה לא יקרה יהיה קשה מאוד אלא אם כן תבוא איזושהי תרומה ממקור חיצוני כזה או אחר, אבל זה סכום לא מבוטל שצריך להקצות לעניין הזה.
יוסי בראל: אנחנו פנינו למרכז המידע בכנסת, ראש אגף רפואה בחטיבת בתי החולים אמר שעשו בדיקה של כלכלנים, מדובר על 8 עמדות.
יוסי בראל: יש עלות מסוימת כמה זה מיטה חדשה בבית חולים.
יוסי בראל: סדר גודל של 5.5 מיליון שקלים, כאשר אמרנו שבמידה ונקבל את זה ננסה למצוא איזשהו פתרון שיתן מענה יותר מוקדם.
יוסי בראל: כי אם אנחנו יודעים שבסוף הדרך יש לנו את התקציב הזה יכול להיות שאפשר למצוא הסבה של מיטות באופן זמני, ואפשר לקדם את זה ואפשר אולי תוך חצי שנה להקים באופן זמני את היחידה במקום אחר עד שייבנו המיטות.
סופה לנדבר: פתיחה של 8 מיטות זה 5.5 מיליון?
יוסי בראל: זה עלות בינוי, הצטיידות, ודאי.
יוסי בראל: אלה התעריפים.
יוסי בראל: יש תעריף של 120 אלף דולר למיטה חדשה בבית חולים.
יוסי בראל: זה התעריף.
יוסי בראל: המשרד ייתן את המספרים האלה.
יואב כהן: אני מסכים לכל מילה שד"ר פוליקביץ אומר שזה לא דבר רגיל שמשרד הבריאות והמטפלים מסכימים.
יואב כהן: במקרה הזה אני מסכים.
יואב כהן: אני יכול גם להתווכח עם חלק מהדברים.
יואב כהן: אני חושב שהדבר העיקרי כאן שחמור מאוד ששמענו בהתחלת הדיון זה הדברים של משרד האוצר.
יואב כהן: שמשרד האוצר אומר שהוא מתנה את העברת הכסף בתאום עם חוק העברת הרפורמה בחוק זה אומר שזה אף פעם לא יעבור.
יאיר זילברשטיין: אמרנו שאנחנו רוצים תוכנית שלא תפגע ברפורמה.
סופה לנדבר: מה הקשר עם רפורמה עכשיו?
סופה לנדבר: מה קשור?
סופה לנדבר: מה הסיפור?
יואב כהן: אני חושב שהם קושרים את זה עם הרפורמה כי הם לא רוצים לתת לזה כסף והם מחפשים תירוצים.
יואב כהן: יש משהו שהוועדה הזאת יכולה לעשות, זה להילחם במשרד האוצר כי הטיפה בים הזאת, אתה רואה שה-6.5 זה לא כולל את ה-5.5, הטיפה בים הזאת זה באמת טיפה בים ממה שצריך.
יואב כהן: אני רוצה לחזור על כמה דברים שד"ר פוליקביץ אמר כי חשוב לחזור עליהם.
יואב כהן: קודם כל אני מייצג את איגוד הפסיכיאטריה של הילד ושל המתבגר.
יואב כהן: אז זה הכותרת של הדיון היום.
יואב כהן: אני יודע שיש מצוקה מאוד גדולה בבוגרות.
יואב כהן: אולי טיפ טיפה פחות בנערות.
יואב כהן: אבל יש גם מצוקה בנערות.
יואב כהן: אם 20 או 30 נערות מחכות בתור אצל פרופ' שטיין ומדי פעם מגיעות גם אלינו כי הן לא יכולות להמשיך לחכות בתור שמה ואנחנו לשמחתנו מצליחים לקבל אותן בלי תור כזה ארוך.
יואב כהן: זאת אומרת שהבנות האלו, המחלה שלהן הופכת להיות יותר קשה ויותר כרונית ובסופו של דבר הן נהיות מבוגרות שמגיעות לאיתן גור כשמחלה שלהן כבר כרונית ואז אי אפשר לרפא אותן.
יואב כהן: וכשד"ר גור אומר שאי אפשר לרפא אז הוא אומר את זה בצער מאוד רב כי אנחנו הרופאים קשה לנו להודות בזה שאנחנו לא יכולים לרפא חולים שלנו אבל יש מצבים כאלו.
יואב כהן: זה לא אומר דרך אגב שלא צריך להשקיע גם בבוגרות.
יואב כהן: גם מחלות כרוניות צריך לטפל בהן ונשים עם מחלות כרוניות חלקן לצערנו הרב מתות אבל חלקן מצליחות לחיות, לתפקד, ולקיים חיים אפילו יצירתיים ומלאים למרות מחלה מאוד קשה וצריך להשקיע גם בטיפול שלהן.
יואב כהן: לגבי העניין של בית חולים פסיכיאטרי, מחלקה פסיכיאטרית בתוך בית חולים כללי, אני בתור הנציג של אגוד הפסיכיאטריה של הילד והמתבגר רוצה שיהיה כאן ברור אנורקסיה זו מחלה פסיכיאטרית.
יואב כהן: למה זאת מחלה פסיכיאטרית?
יואב כהן: ככה אני מלמד את הסטודנטים שלי, מה זה מחלה פסיכיאטרית?
יואב כהן: מחלה פסיכיאטרית זו מחלה שפסיכיאטרים יודעים לטפל בה.
יואב כהן: ואין רופאים אחרים.
יואב כהן: יש כמה רופאי ילדים שלמדו קצת את המקצוע הזה אבל גם להם קשה כי יש הרבה דברים באנורקסיה שרק פסיכיאטרים למדו, גם כן, לא כל הפסיכיאטרים.
יואב כהן: זה נכון בבתי חולים פסיכיאטרים ישנם רופאים שלא יודעים מה לעשות עם אנורקסיה ולכן הם גם לא רוצים לקבל אותם.
יואב כהן: ואם לקבל אותם זה רק בגלל שאין ברירה.
יואב כהן: בבתי חולים כלליים בחלק מהם, לא בכולם, עובדים פסיכיאטרים שלמדו לעשות את העבודה הזאת יחד עם צוות מאוד מאוד גדול של אנשים מהרבה מקצועות אחרים.
יואב כהן: זו עבודה עם פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, דיאטנים, רופאי ילדים, מורים, מרפאים בעיסוק.
ליאת זוהר: הערה קטנה, מה עם הבולימיות?
ליאת זוהר: אתה מדבר רק על האנורקסיות פה.
ליאת זוהר: מה עם הבולימיות?
יואב כהן: אני מדבר באופן כללי.
יואב כהן: אבל הכותרת הזאת צריכה להיות תחת פסיכיאטריה כי פסיכיאטריה זה רפואת הנפש ואנורקסיה זו מחלה של הנפש.
יואב כהן: אם נעביר לזה את הגוף.
יואב כהן: הנפש והגוף הולכים ביחד.
יואב כהן: אי אפשר להפריד ביניהם.
יואב כהן: אבל זה לא מחלה של מערכת העיכול.
יואב כהן: זה לא מחלה של מערכת אחרת.
יואב כהן: זו מחלה של הנפש.
שר הבריאות יעקב בניזרי: זו גם הסיבה לרפורמה.
יואב כהן: כמו משרד הבריאות אנחנו תומכים ברפורמה ואנחנו תומכים בהעברת הטיפול בחולים הפסיכיאטרים לקהילה.
יואב כהן: על אחת כמה וכמה בהפרעה כזאת.
יואב כהן: הטיפול יכול להיעשות רק במחלקה פסיכיאטרית.
יואב כהן: אם יהיה כסף אז יהיה אפשר להקים מחלקה רק להפרעות אכילה.
יואב כהן: בבית חולים הדסה יש היום במחלקה של המבוגרים 20 מיטות.
יואב כהן: יהיו 22 או 24.
יואב כהן: אי אפשר לתת את כול המיטות להפרעות אכילה כי יש גם חולים אחרים שצריכים לבוא להדסה ולקבל טיפול.
יואב כהן: לפעמים יש גם חולי סכיזופרניה והם זקוקים באותה מידה.
יואב כהן: וגם בנערים ומתבגרים.
יואב כהן: אנחנו לא יכולים לקבל רק הפרעות אכילה כי אנחנו צריכים לעזור גם לחולים אחרים.
יואב כהן: אם היה מספיק כסף כאן והיו בונים מחלקה רק להפרעות אכילה כמו שיש לפרופ' שטיין בתל השומר יכול להיות שזה טוב, יש ויכוחים אם כן או לא.
יואב כהן: פרופ' שטיין מטפל בנערות רק עם הפרעת אכילה, ולפעמים קצת נערים.
יואב כהן: יש חילוקי דעות מקצועיים אם זה באמת טוב מבחינת הטיפול, מבחינת מה שהמטופלות האלה מקבלות, שהן מקבלות את הטיפול הזה לבד בלי שהן רואות מטופלות עם חרדה, עם דיכאון.
יואב כהן: יש דעות לכאן ולכאן.
יואב כהן: עוד עניין לגבי הפריפריה.
יואב כהן: אני רק רוצה להסביר לכם מה זה אומר כשאנחנו למשל מקבלים חולה מצפת, חולה מבאר שבע, או חולה מאילת בירושלים.
יואב כהן: אני לא מדבר על הטרטור שנגרם למשפחה שצריכה לבוא ולבקר את הבת שלהם, ונסיעות וכמה כסף, וחולים שלא יכולים לעמוד בזה, אני מדבר על איכות הטיפול.
יואב כהן: הפרעת אכילה זו הפרעה שיש בה בעיה משפחתית.
יואב כהן: בויכוח אם הבעיה היתה קיימת לפני ההפרעה או שההפרעה יצרה אותה זה ברור שכדי לעזור לנערה עם הפרעת אכילה וזה הוכח מבחינה מחקרית אחד הטיפולים הנהוגים יותר זה טיפול משפחתי.
יואב כהן: משפחה צריכה לבוא פעמיים שלוש בשבוע מבאר שבע, מקריית גת, מצפת, ממקומות כאלו למרכז הארץ, הם לא תמיד עומדים בזה ואיכות הטיפול נפגעת.
יואב כהן: אז החשיבות של המקומות האלו שבצפת עומד להיפתח, אבל זה לא יפתח כי משרד האוצר לא מעביר את הכסף, ובבאר שבע זה עומד להיפתח אבל זה לא יפתח כי אף אחד לא יעביר להם את הכסף, הם ימשיכו לחכות בתורים במרכז הארץ, וגם כשהם יגיעו למרכז הארץ הם יקבלו טיפול פחות טוב מהטיפול של הנערות הירושלמיות או הנערות שגרות בתל אביב רבתי.
יואב כהן: לגבי הנושא של הסכמה לאשפוז אני לא חושב שזה צריך להיות המוקד כאן אבל אני שמח שיש מחשבה על זה כי זו סוגיה מאוד קשה לשיטתי.
יואב כהן: אנורקסיה זו מחלת נפש כמו סכיזופרניה.
יואב כהן: כי כשנערה ששוקלת 20 קילו חושבת שהיא שמנה ושהיא צריכה לרזות, כאן אני נכנס לדיון מקצועי, אז בקורת המציאות שלה והשיפוט שלה פגועים כמו חולה סכיזופרני שחושב שהוא המשיח.
יואב כהן: מבחינה חוקית ולטעמי אפשר לכפות עליה טיפול כמו שאפשר לכפות את זה על חולה סכיזופרניה.
סופה לנדבר: דרך חקיקה או איך?
יואב כהן: לטעמי, ואני לא באמת מתמצא בחלק המשפטי, הפרשנות של החוק צריכה להיות אותו דבר לסכיזופרן או לאנורקסיה.
יואב כהן: אם אי אפשר לעשות את זה בפרשנות של החוק הקיים צריך לשנות את החוק.
אליעזר חבשוש: חבר כנסת לשעבר דני יתום קראתי בעיתון שהוא הכין הצעה בנושא הזה בדיוק של אשפוז בכפייה.
שר הבריאות יעקב בניזרי: ישבנו איתו ודיברנו איתו.
יואב כהן: העניין הוא שהוא שר לשעבר.
אליעזר חבשוש: השאלה אם מישהו אחר לקח את זה במקומו לטיפול?
שר הבריאות יעקב בניזרי: אני יודע שחבר כנסת דני יתום ביקש שיחה אצל שר הבריאות והצוות שלו בעניין הזה.
שר הבריאות יעקב בניזרי: קיימנו את השיחה.
שר הבריאות יעקב בניזרי: הסברנו לו.
שר הבריאות יעקב בניזרי: חלק מההסברים המקצועיים ניתנו על ידי ד"ר פוליקביץ.
שר הבריאות יעקב בניזרי: אמנם הוא לא קיבל כמו שהדברים האלה מוסברים מקצועית על ידי מומחים למטריה אבל אנחנו הודענו שיהיה המשך לדיונים האלה כולל הדיון הזה.
יואב כהן: אני רוצה מילה אחת לעדי ברקן.
יואב כהן: יש מגפה.
יואב כהן: אני לא חושב שהמספרים אפשר לזרוק אותם בלי מחקרים.
סופה לנדבר: אבל מישהו צריך לדעת במדינת ישראל כמה אנשים חולי אנורקסיה יש.
עדי ברקן: גם אם עושים את הפילוח של משרד הבריאות של חצי אחוז אנחנו עושים חשבון זה 150 אלף.
יואב כהן: המגפה שאתה מדבר עליה היא מגפה של דימוי עצמי, דימוי גוף, אידאל היופי.
יואב כהן: רוב האוכלוסייה לוקה במגפה הזאת.
יואב כהן: 80% מהנשים לא מרוצות מהמשקל שלהן ועושות דיאטה והמספרים עולים.
יואב כהן: הרוב המכריע של האנשים האלו לא חולים באנורקסיה.
יואב כהן: בשביל אנורקסיה צריך גם את זה וגם עוד משהו.
יואב כהן: עכשיו מה שאתה מדבר ומה שאתה עושה זה נכון, צריך לחשוב על תוכניות מניעה שעולות הרבה כסף אבל הן חוסכות בסופו של דבר.
יואב כהן: זה נאמר בפעם הקודמת ואני לא יודע עד כמה אתה מוכן לקבל את המסר הזה, יש משהו מאוד מסוכן בדרך שחלק מהאנשים עם הרצון הטוב בתקשורת עושים את הקמפיינים האלו כי הקמפיינים האלו לא משפיעים על הציבור הרחב אולי כן אולי לא.
רונית אנדוולט: אני נציגת מכבי והייתי ראש הוועדה של 20/20 בנושא של הפרעות אכילה.
רונית אנדוולט: זו ועדה שמשרד הבריאות מינה והיו שם אנשי מקצוע מכל התחומים, פסיכיאטרים, פסיכולוגים, דיאטנים וקובעי מדיניות במשרד החינוך.
רונית אנדוולט: כולם.
רונית אנדוולט: קודם כל אני שמחה לשמוע שנפתחו מיטות לאשפוז יום.
רונית אנדוולט: אני חושבת שזה מבורך וזה חשוב.
רונית אנדוולט: במהלך הדיון כאן העלה ד"ר יוסי בראל מקופת חולים כללית את הנושא הזה של טיפול בקהילה.
רונית אנדוולט: אני חושבת שזה המוקד והקושי הכי גדול של בנות עם הפרעות אכילה.
רונית אנדוולט: אם אנחנו מדברים על השמונים, עשרים, או על שמונים וחמש, חמש עשרה, שחמש עשרה צריכות את האשפוז יום ושמונים וחמש צריכות את הטיפול בקהילה אין לנו מענה נכון להיום טוב בקהילה.
רונית אנדוולט: בכללית יש שתי מרפאות נהדרות אחת ברמת השרון אחת בצפון, מרפאות נהדרות, לא מספיק.
רונית אנדוולט: תורי ההמתנה הם גדולים ולא פותחים בקופות החולים מרפאות נוספות בגלל הרפורמה שעומדת באוויר, שעוד מעט זה עובר לקופות החולים, ואז יפתחו, ובינתיים משרד הבריאות מחויב לתת את זה, בקיצור הנושא הזה נופל בין הכיסאות.
רונית אנדוולט: מצד אחד לא ניתן מענה בבתי החולים למרפאות חוץ מספיק.
רונית אנדוולט: גם בית חולים הוא לא מקום נכון לטפל בקהילה בנערות עם הפרעות אכילה.
רונית אנדוולט: הפרעות אכילה כמו שכל המומחים אמרו קודם לכן כשמטפלים בזה מוקדם מצליחים.
רונית אנדוולט: כשמטפלים בזה מאוחר לא מצליחים.
רונית אנדוולט: וכאשר החולות האלה מגיעות כבר לבית חולים סיכויי ההצלחה שלהן לצאת מזה הם יותר קטנים.
רונית אנדוולט: ואם נוכל לטפל בהן בקהילה כשההפרעה רק מתחילה נוכל לטפל טוב יותר ונכון יותר.
רונית אנדוולט: וצריך תקציב ייעודי לזה.
רונית אנדוולט: שיעבירו לקופות החולים שיפתחו מרפאות בפריסה ארצית בצורה הולמת והוגנת או לעשות קשרים עם מרפאות קיימות כבר שנותנות טיפול להפרעות אכילה בסקטור הפרטי שרוב האנשים לא יכולים לממן אותם, שכן אפשר יהיה לממן אותם באמצעות משרד הבריאות ולתת מענה בקהילה.
רונית אנדוולט: גם כאשר ניתן תקציב לטיפול לאשפוז יום משרד הבריאות צריך לבדוק שבאמת מתקיים שם אשפוז יום.
רונית אנדוולט: כי אנחנו כבר שמענו על מספר מקומות כאלה שמתפקדים כמרפאה ולא ממש כאשפוז יום.
רונית אנדוולט: ולכן חשוב שאם זה אשפוז יום שזה יהיה ממש אשפוז יום.
רונית אנדוולט: עכשיו גם בנושא של המניעה דרך משרד החינוך אולי המקום של קרנות כאלה כמו של ביטוח לאומי אבל בטח צריך להיות לזה תקציב ייעודי של משרד החינוך, לעשות טיפול שורש בנושא של מניעת הפרעות אכילה אם באמצעות חיזוק דימוי עצמי ודימוי גופני, ויפה שעה אחת קודם.
רונית אנדוולט: כי כמו שאמרתי ועדי כאן שם את הדגל של הפרעות אכילה ומדבר מליבו כי הוא באמת מכיר חלק גדול מהבנות, אני יכולה להגיד לכם שגם אני כדיאטנית ראשית של מכבי וכמי שמרכזת ביחד עם מי שאחראית במכבי על הנושא של מניעת הפרעות אכילה נתקלים בהרבה מאוד מקרים.
רונית אנדוולט: עכשיו הסיבה שאין סטטיסטיקה היא סיבה מורכבת.
רונית אנדוולט: רוב הנערות שיש להן הפרעות אכילה מבקשות שזה לא יהיה כתוב בתיק הרפואי שלהן.
רונית אנדוולט: כי הן חושבות שזה סטיגמה.
רונית אנדוולט: הם פוחדות שזה יגיע לצבא.
רונית אנדוולט: ואחרי זה יהיה להן סטיגמה שהן סובלות מהפרעות אכילה, ולכן אין לנו מידע היום מהו האחוז של הנערות שסובלות מהפרעות אכילה.
רונית אנדוולט: יש לנו קצת נתונים משאלונים שנעשו.
רונית אנדוולט: פרופ' לצר הוציאה מחקר לאחרונה על אחוזים של הפרעות אכילה באוכלוסיה.
רונית אנדוולט: יש מספר מחקרים שהתפרסמו.
רונית אנדוולט: זה נע סביב החצי אחוז של אנורקסיה, סביב שני אחוז של בולימיה, הנתונים האלה לא מוחלטים.
רונית אנדוולט: עדיין באמת זה אחוז ניכר.
רונית אנדוולט: וחייבים להקדיש סכום משמעותי גם למניעה דרך מערכת החינוך וגם לטיפול במרפאות.
רונית אנדוולט: הטיפול הזה המרפאתי לוקה בחסר בצורה מאוד משמעותית.
רונית אנדוולט: אם אפשר היה להקים 10 מרפאות בכללית ו-10 מרפאות במכבי ובמאוחדת ובלאומית היינו פותרים את הבעיה של הטיפול בקהילה.
סופה לנדבר: שאלות אחרונות כי אנחנו מסיימים.
גלית אלדרנטי: אני מייצגת את עמותת "שחף".
גלית אלדרנטי: רונית הזכירה, אני מסכימה עם כל מילה.
גלית אלדרנטי: אני בהחלט חושבת שבודאי רוב הבנות לא זקוקות לאשפוז.
גלית אלדרנטי: דבר אחד לא הוזכר כאן, הטיפול בהפרעות אכילה הוא ארוך טווח.
גלית אלדרנטי: גם אם מאשפזים יש מגבלה למשך תקופת האשפוז, במשך שנה.
גלית אלדרנטי: משתחררים על פי משקל.
גלית אלדרנטי: זה נכון שבמהלך האשפוז נותנים גם טיפול משפחתי שזה בודאי מחויב ונותנים טיפול קבוצתי אבל לא ניתן לצאת מבית החולים לאשפוז בריא.
גלית אלדרנטי: צריך לחשוב גם על המשך טיפול אחר כך בקהילה.
גלית אלדרנטי: הוא חסר.
גלית אלדרנטי: אלינו מגיעות שעברו אשפוז.
גלית אלדרנטי: אחת, שתיים או יותר חזרו אחרי האשפוז בדיוק למצב הראשוני ואז הגיעו אלינו.
גלית אלדרנטי: הטיפול יקר כי הוא רב-צוותי והוא דורש הרבה שעות טיפול.
גלית אלדרנטי: הוא ארוך טווח.
גלית אלדרנטי: יש בנות שצריכות שנתיים.
גלית אלדרנטי: לעיתים שלוש רק למעקב.
גלית אלדרנטי: לא טיפול אינטנסיבי.
גלית אלדרנטי: הראייה צריכה להיות הרבה יותר רחבה.
גלית אלדרנטי: זו לא מחלה שזבנג וגמרנו.
עדי ברקן: השאלה איך אנחנו מתייחסים לאותן בנות שיורדות לשירותים ואיך הבנות אמרו לי, אימא שלי היתה יורדת לשירותים כדי לעשן, אנחנו יורדות להקיא.
עדי ברקן: האם זה הפרעת אכילה?
עדי ברקן: והאם כשבחורה אומרת אני מקיאה רק שאני אוכלת משהו כבד זה יוצא פעמיים בשבוע, האם זו הפרעת אכילה?
עדי ברקן: שם המסות.
עדי ברקן: עכשיו מה יקרה עם אותן בנות שמקיאות פעם או פעמיים בשבוע?
עדי ברקן: או שאוכלות רק משהו כבד איפה נמצא אותן אם לא נטפל בהן היום בעוד שנתיים שלוש?
עדי ברקן: עכשיו לדעתי זו המחלה היחידה בעולם שמאה אחוז תמותה.
עדי ברקן: ביום שהן נכנסות להפרעות אכילה נפשית היא מתה.
עדי ברקן: היא מתפקדת.
עדי ברקן: את רואה אותה, היא בן אדם מת.
עדי ברקן: גם לזה צריך להתייחס.
עדי ברקן: עכשיו לגבי מניעה.
עדי ברקן: היה קמפיין טלוויזיה.
עדי ברקן: תרומות.
עדי ברקן: אני אספר לכם את הנתונים.
עדי ברקן: אספנו 0.00 שקלים.
עדי ברקן: גייסנו 82 ילדות חדשות שנמצאות בהפרעות אכילה ורוצות עזרה, והבאנו 47 אמהות שזיהו פעם ראשונה שהילדה בבעיה.
עדי ברקן: אז נכון עוד לא נעשתה בדיקה האם הקמפיין שאנחנו עושים הוא מפחיד או מרתיע או לעומת זאת גורם לה להיכנס פנימה, אבל צריך לנסות כי עד היום לא נעשה שום ניסיון.
עדי ברקן: עכשיו הקמפיין האחרון שעשינו זה היה בגרושים האחרונים של העמותה שאנחנו הקמנו שלא הצליחה לגייס שקל.
עדי ברקן: יש לנו אפס שקלים כדי להרים את הקמפיין הבא.
עדי ברקן: מיטה בתל השומר אם אני לא טועה עולה בסביבות 300 אלף שקל.
עדי ברקן: אני מאמין שאנחנו ב-300
עדי ברקן: אלף שקל היינו מסוגלים כמה קמפיינים ובזכות 300 אלף השקל האלו היינו מצליחים למנוע ממאות בנות להגיע לשם.
יואב כהן: צריך להוכיח.
סופה לנדבר: טוב רבותיי, אני חושבת שתצטרכו לקיים יום עיון ולהתווכח אחד עם השני.
רות אלבג: אני סמנכ"ל תקציבים של משרד הבריאות.
רות אלבג: הבנתי שהיתה אי הבנה לגבי התקציב המיועד.
רות אלבג: התקציב המיועד סגור ומאושר על ידי האוצר.
רות אלבג: יש בינינו לבין האוצר מחלוקת איפה השירותים האלה צריכים להינתן בהתחשב ברפורמה של בריאות הנפש שנמצאת ברקע של הדברים.
רות אלבג: אני מאוד מקווה שכעבור 12 שנה תהיה רפורמה.
רות אלבג: מכל מקום יש בינינו לבין האוצר הבנה שכל ההרחבות העתידיות עושים דרך או גופים פרטיים או באמצעות קופות חולים.
רות אלבג: ומכיוון שכך והנושא הוא חיוני וחשוב בסיס ההיקף שדרש האגף לבריאות נפש 12 מיליון שקל, גם לא היתה מחלוקת.
רות אלבג: כל ההתקשרות שהתבצעה היא התקשרות על בסיס שנתי לכשתעבור הרפורמה.
סופה לנדבר: יש כסף או אין כסף?
סופה לנדבר: יש אישור או אין אישור?
רות אלבג: יש כסף בדיוק לפי מה ההיקף של האגף לבריאות הנפש ביקשו.
רות אלבג: אנחנו סיכמנו עם סורוקה על הרחבת השירות בבית החולים סורוקה.
רות אלבג: הם הודיעו לנו שהם יהיו ערוכים החל מנובמבר.
רות אלבג: אני מצטערת על זה כי דיברנו על זה קודם.
רות אלבג: התשלום שישולם גם הוא סוכם.
רות אלבג: כמות הילדים שיטופלו, הנערות שתטופלנה, גם היא סוכמה.
רות אלבג: ההסכם נמצא על השולחן לחתימה וההסכם שלנו עם סורוקה מתייחס בכלל למערכת הרבה יותר גדולה.
רות אלבג: אז אני לא כל כך רואה את המחלוקת.
רות אלבג: בבית החולים זיו שזה בית חולים ממשלתי ובבית החולים רמב"ם שזה בית חולים ממשלתי ההיערכות כבר קיימת.
סופה לנדבר: אבל בקופת חולים כללית הציגו לנו דברים שיש כסף או אישור להפעלה ואין כסף להקמת תשתית.
רות אלבג: אני לא אתקוף את שירותי בריאות כללית כי הם באמת בסדר בדרך כלל.
רות אלבג: מה שהם ציפו זה שאנחנו נגיד שהם עובדים מינואר.
רות אלבג: אז אנחנו לא נשקר והם לא עובדים מינואר.
רות אלבג: וההסכם המוצע להם הוא לשלם עבור השירותים שהם נותנים.
יוסי בראל: חבל שרות לא הייתה כאן כשאני הצגתי את הדברים.
יוסי בראל: אני הצגתי שתי בעיות.
יוסי בראל: בעיה אחת זו הבעיה של הטיפול השוטף, מה שרות מדברת זה על טיפול שוטף.
יוסי בראל: אם אנחנו מדברים על הקמה של מיטות אשפוז מדובר בעלות הקמה שיש לה איזושהי עלות שמישהו צריך לתקצב אותה לממן אותה.
יוסי בראל: זה תקציבי פיתוח.
יוסי בראל: זה לא תקציבים שוטפים.
יוסי בראל: בלי זה אי אפשר להקים את מיטות האשפוז.
סופה לנדבר: אני הבנתי ותרשו לי לסיים.
סופה לנדבר: אני רוצה אדוני השר קודם כל לברך אותך ולהגיד לך תודה שהגעת.
סופה לנדבר: אמנם המחלה קשה מאוד.
סופה לנדבר: אנחנו רואים את ההתקדמות מנובמבר שנת 2007 ותודה שאתה וד"ר פוליקביץ עשיתם מה שעשיתם ואני חושבת שהוועדה המקצועית שלו תורמת להתקדמות של דברים.
סופה לנדבר: יחד עם זאת אני רוצה לבקש ממך שבעצם הדברים עם 6.5 מיליון שקל יהיו לנו יותר ברורים ולהסביר לנו לוועדה בעצם איפה הדברים עומדים.
שר הבריאות יעקב בניזרי: תקבלי מכתב מפורט בעניין הזה.
סופה לנדבר: אדוני השר שגם יהיה לנו ברור מה עם המקורות של התשתיות של סורוקה בקשר להקמת המיטות האלה, מפני שאם יש כסף להפעלה ואין כסף לדבר בסיסי אז מאיפה יהיו המיטות האלה.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים תשובה יותר ברורה, מתי ואיך דברים נעשים שם.
עדי ברקן: אולי גם נקבל תשובה מתי אפשר לנסות למנוע את המחלה.
עדי ברקן: בוא נשקיע עלות של מיטה אחת במניעה.
שר הבריאות יעקב בניזרי: גם נושא מניעה צריך להיבדק בצורה הרבה יותר מקצועית כי כמו ששמעתי כאן מפי אדם מומחה לעניין זה עלול, רחמנא ליצלן, להשיג תוצאות הפוכות לחלוטין.
סופה לנדבר: רבותיי, אני ממליצה לכם בגלל שאתם ערים לעניין ולמחלה לקיים יום עיון ותתווכחו שם.
סופה לנדבר: אני אסירת תודה, אדוני השר.
סופה לנדבר: נתחיל את הישיבה.
סופה לנדבר: אני רוצה לברך אתכם על זה שהגעתם לכאן.
סופה לנדבר: אני רוצה להמשיך את הישיבה שהיתה בחודש נובמבר.