GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: נתחיל את המלחמה אתה אומר, היום אנחנו מכריזים.
מישל סרוסי: אני מתרגש, כי אתמול בנמל אשדוד הוזמנתי לאירוע, אני איש ציבור שמנסה לעזור בנושא הקמת בית חולים באשדוד, מתנפלים עלי אנשים "אתה בלוף, ראש העיר שלך בלוף, יחיאל לסרי בכלל לקח את זה פוליטי, זה בלוף, הכל בלוף" וכשאני שומע היום את חברת הכנסת שלי מאשדוד וראש העיר בפתיחת דבריו, חבל שאי אפשר להקליט את השיחה הזאת ולשלוח אותה לכל תושבי אשדוד, כמה האנשים נלחמים באופן אמיתי בשביל הקמת בית חולים, לצערי אתם מכשילים את כולנו, את ראש העיר, את ממלא מקום ראש העיר, חברת הכנסת שנמצאת בכנסת כאן.
מישל סרוסי: אתם פשוט לא יודעים מה קורה בעיר אשדוד, אני, קוראים לי הקיצוני בועדה הזו של הקמת בית החולים, לצערי לא הקשיבו לי לפני חודש וחצי בנושא של סגירת כל העיר.
מישל סרוסי: אני ממלא מקום במועצת פועלי אשדוד והבאתי אישור רשמי ממזכירות מועצת העיר על סגירת כל העיר, אין ועד אחד שלא אמר כן לסגור גם לשבוע ימים, אין ועד אחד שלא קם, והמפעלים הכי רגישים, ולשמחתי, אני אומר בשמחה רבה, אתם כאוצר גובים מיסים מהעיר הכי הרבה בישראל, בשמחה משלמים את זה, בתי זקוק, נמל, חברת חשמל, המפעלים הכי רגישים פה, ואם חס וחלילה יגיעו לכאן פגזים ויקרה מה שיקרה ואין בית חולים.
מישל סרוסי: אני לא יודע אם לא נגיע לבתי משפט לתבוע את שר האוצר.
מישל סרוסי: הייעוץ למשרד האוצר הוא לא תמיד חיובי, תמיד לדחות, תמיד לדחות, תמיד לדחות.
מישל סרוסי: אני אומר לך ראש העיר ולחברת הכנסת, לכם אני פונה, אם אתם רוצים שיהיה בית חולים, תסגרו בעוד שבוע אם לא יהיה בית חולים, אמרתי בכנסת בצעקות, זה הופיע בכל כלי התקשורת בארץ, שנה וחצי עברה מאז, אמרו לא, בעוד חצי שנה יהיה, שנה וחצי עברה, ואם אנחנו נסגור את העיר יום יומיים, יש אישור לכך, עופר עיני מסכים, מזכירות מועצת העיר מסכימה, למה לא עושים את זה?
מישל סרוסי: למה לא עושים את זה?
מישל סרוסי: ורק ככה לצערי במדינת ישראל, רק ככה מביאים את הנושא הזה.
מישל סרוסי: ראש העיר כל הכבוד על הדברים שלכם פה, אני לא האמנתי, אני הולך להיות שגריר שלכם, אני לוקח את השיחה הזאת, לא יודע מאיפה וגם אם זה יעלה לי כסף, לפחות שישמעו שאנחנו לא באים פה לשחק.
הלן גלבר: זו הפעם השניה שאנחנו נמצאים פה בכנסת, אנחנו שומעים אתכם אומרים לנו שסוכם עם שר האוצר שהשבוע אנחנו נקבל תשובות, היום אחרי ששמעתי את צבי צילקר ודוד הרטום, שיש אישור הסכמה למה שאתם אומרים, זה מודל כמו "הדסה" וכרגע נדחה את ה- MRI, למה אם כך אתם לא אומרים אוקיי יוצאים לדרך, לא ברור לי, למה זה לא פשוט כל כך, יש החלטה, יש טלפון.
קריאה: את לא מבינה באמת, יש להם הנחיה לא להקים בית חולים באשדוד, לעשות הכל להכשיל.
543: גם משרד הבריאות מתנגד.
קריאה: משרד הבריאות גם מתנגד, משרד הבריאות אומר לא יקום בית חולים באשדוד, זאת האמת צריך להודות בה, צריך להתייחס.
מיכאל דור: אתה אומר דברים שאינם אמת.
543: גם שתי הקבוצות האחרות נדל"ן אלקטרה ופרופסור שפירא, אסותא מוכנים להצטרף להצעה, הם מוכנים להתאחד כגוף אחד, לא צריך מכרז.
543: חותמים איתם הסכם, הם בונים, החברה שלהם עם חלוקת מניות שהם ירצו בינם לבין עצמם, אפשר לצאת לדרך להתחיל לבנות תוך שלושה חודשים.
543: אני מודיע בשם פרופסור שפירא, נפגשתי איתם בשבוע שעבר, אני מודיע שחבר כנסת לשעבר, מאוד מכובד, מודיע בשמם שהם כולם מוכנים להתאחד בהצעה אחת.
543: מה שאני אומר זו אמת לאמיתה, אני מוכן לצטט אותם, אמרו לי לצטט אותם.
קריאה: יחיאל לסרי, תאמין לי, מה שאמרה חברת הכנסת, ראש העיר ואתה, זה לסגור את העיר ביום ראשון נקודה.
צבי צילקר: אני חוזר וטוען שהשנה עד שיתחילו לבנות את בית החולים והכל , תתנו אישור לפתוח את שתי המחלקות הפשוטות ביותר, פנימית וילדים, החדרים ישנם, הציוד אנחנו יודעים מהו, לא צריך ציוד מורכב ביותר, אפשר לפתוח ולבנות בית חולים באשדוד.
צבי צילקר: אפשר השנה ולא בשנה הבאה.
צבי צילקר: מה שיחיאל לסרי אומר הוא צודק, אבל זה תהליך, הוא אומר תשע אני אומר שלוש שנים כמובן, בית חולים בונים ב- ארבעים, חמישים שנה זה לא משנה, אבל הדברים היסודיים שלוש שנים, שנתיים וחצי, ארבע שנים, אבל מחלקות שרותי בתי חולים יכולים להיות השנה.
גיל שבתאי: אני חושב שבחצי השנה ובחודשים האחרונים חלה התקדמות מאוד משמעותית בממשלה בפעולות שהיא עשתה בכיוון של הקמת בית החולים.
גיל שבתאי: כפי שאמרנו יצאנו לתהליך RFI מאוד מפורט, דבר שלא נעשה בעבר, קיבלנו הצעות ופניות מגופים רציניים, הגופים האלה העירו הערות מהותיות ואנחנו התייחסו להערות שלהם ואנחנו באמת מתכוונים בימים הקרובים לתת להם את התשובות שסיכמנו בתוך הממשלה גם לגבי הפעלת השירותים הפרטיים וגם לגבי מכשור MRI.
גיל שבתאי: לכן אני אומר התהליך הזה הוא עכשיו בשלבים האחרונים שלו, ותשפטו אותנו לפי התפתחות הדברים בימים הקרובים ולא לבוא ולהגיד שאנחנו שוב מורחים זמן, עוד פניה לפה ועוד פניה לשם, כמו שאתם רואים התהליך הזה מתקיים, הבטחנו שנצא ל- RFI, יצאנו ל- RFI, קיבלנו תשובות, קיבלנו שאלות רציניות , החובה שלנו להתייחס לשאלות האלה ברצינות ולתת תשובות רציניות לאותם גופים שפנו אלינו ועשו עבודה טובה בפניות אלינו, זה עניין של מספר ימים עד שההליך הזה יסתיים, ועד שאנחנו מקבלים מהם תשובות האם ניתן להמשיך איתם בתהליך הזה או לא ניתן, אבל אנחנו צריכים לעשות את זה באופן מסודר, זה לא טלפון לפה ולא להרים לשם, צריך לעשות את זה באופן מסודר וזה לוקח, לא הרבה זמן, לא שבועות, זה לוקח כמה ימים.
צבי צילקר: תן לוח זמנים של ימים, עשרה ימים?
גיל שבתאי: אני מעריך שבתוך עשרה ימים אנחנו פונים לגופים האלה עם ההתייחסות שלנו גם לגבי רפואה פרטית וגם לנושא המכשור.
גיל שבתאי: אני אמרתי שאנקוב בזמנים.
גיל שבתאי: אני אמרתי בועדת המכרזים שדנה בהחלטות לפני שבוע שבועיים, שקיבלנו לגבי הדברים שעלו ב- RFI, ב-RFI קיבלנו החלטה, אימצנו את עמדת משרד הבריאות לגבי שני הדברים האלה, ולכן אנחנו נערכים עכשיו לפניה לגופים שענו ב-RFI.
גיל שבתאי: בתוך עשרה ימים אנחנו עונים.
קריאה: מאוד מוגזם ומה שנראה לי מאוד משונה אחרי שאתמול קיבלו החלטות מפורטות, שלוקח עשרה ימים כדי להעביר אותן לאותם גופים, אם רוצים לעשות את זה היום, תשובות יכולות להיות גם תוך יומיים.
גיל שבתאי: המתנתם כל הרבה זמן.
צבי צילקר: אני בשלטון המקומי והציבורי כבר הרבה שנים, אני יודע שאחרי שהתקבלה החלטה ויש פרוטוקול, להעביר את זה לצד השני אפשר בו ביום לעשות את זה, אלא אם כן אתם רוצים למשוך זמן.
גיל שבתאי: הכוונה באמת לא למשוך את הזמן, אתם ראיתם את זה בשבועיים האחרונים, אני רוצה לציין ואני גם רוצה לעמוד במילה שלי.
סופה לנדבר: אתה רואה שהתשובה שלך היתה ב-24.
סופה לנדבר: אם לא יהיו הפרעות, אנחנו נקבל את ההחלטה.
גיל שבתאי: קיבלנו את ההחלטה.
סופה לנדבר: איזו החלטה?
גיל שבתאי: ההחלטה, מה אנחנו אומרים ומה התשובות שלנו לגבי אופן הפעלת השירותים הפרטיים.
סופה לנדבר: אתה היית בישיבה כאשר החליטו על ה-, RFI הרי ההחלטה על ה-RFI היתה כאן כשאנחנו ערכנו תת ועדה.
סופה לנדבר: כאשר יזמתי את הישיבה בועדת כספים אז הקמנו תת ועדה של ועדת כספים שבראשה עומד יעקב ליצמן.
סופה לנדבר: כדי שהמדינה תאשר את הקרקע להקמת בית חולים ותאשר אותה בתנאים שאנחנו חושבים, הרי זה פרויקט פרטי, הרי החוק מחולק לשני חלקים, חלק אחד שאם המכרז לא התקיים תוך חצי שנה אז יוקם בית חולים ציבורי על חשבון מדינת ישראל, כאן אנחנו לא מבקשים לעשות על חשבון מדינת ישראל, אבל המדינה חייבת לתת קרקע להקמת בית החולים, ואז החליטו לתת את התנאים של RFI כדי למצוא את המעוניין בהקמת בית החולים.
סופה לנדבר: יש בתוך שלושת הגופים שהשתתפו במכרז גוף רציני, אני לא רוצה כעת לקבוע מי זה הגוף הרציני, אבל אני חושבת שמתוך השלושה יש גוף רציני שיכול להרים את הפרויקט.
סופה לנדבר: אני שואלת אותך, לפני שאני מחליטה שאנחנו מקיימים ישיבה ביום רביעי או שנערוך אותה תוך מספר שבועות, מספר ימים עם החלטות, אני לא רוצה יותר שתמרחו אותנו, אני חושבת שיש כאן הזמנה ברורה של ממשלת של ישראל, מישהו מהשרים, אני לא רוצה להאשים אף אחד, אבל זה דבר מגעיל, הדבר הוא בעייתי, פלילי כלפי תושבי העיר אשדוד, זה דבר שלא יכול להיות במדינה מתוקנת, אני לא רוצה לתת לזה יד.
סופה לנדבר: אם אתה מכריז על תאריך שתוך שבוע ימים אתה אומר שאתם כועדה תסיימו את כל הדברים שנדרשים ושלא הספקת לעשות, אני מוכנה לתת לך עוד שבוע, אם לא אז אני ביום רביעי.
גיל שבתאי: אני לא יכול להתחייב כמה זמן יצטרכו המשתתפים ב-RFI לתת לנו תשובה, יתכן שהם יצטרכו עוד כמה ימים.
צבי צילקר: אנחנו נדאג שתקבלו תשובות.
גיל שבתאי: אני לא יכול להתחייב בשמם, אני כן יכול להגיד שבתוך מספר ימים, אנחנו עובדים על זה יומם ולילה, ואני לא אומר את זה סתם מפה לחוץ, אנחנו באמת עובדים על זה.
סופה לנדבר: היא צריכה לצאת היום אחרי שאתם חוזרים.
גיל שבתאי: תוך מספר ימים.
סופה לנדבר: מה כל קשה להפנות לאותם גופים?
מרינה סולודקין: צריך להיכנס למשא ומתן.
מרינה סולודקין: ביום רביעי נערוך את הישיבה.
סופה לנדבר: אם ראש העיר מבקש אני אסכים, אנחנו נצא למאבק.
צבי צילקר: אתם לוקחים אחריות פוליטית גדולה מאוד, פוליטית, תזכרו מה שאני אומר לכם.
גיל שבתאי: צריך זמן כדי לעשות את הדברים לעומק, את האחריות לפעולות שלך.
צבי צילקר: זאת מריחה.
גיל שבתאי: זאת לא מריחה.
סופה לנדבר: אנחנו כל אחד ממפלגה אחרת, ואל תפנה אלינו, יש לנו אחריות בדיוק כמו לאנשים האלה.
גיל שבתאי: אני לא יודע מה התשובה שהם יתנו לי, אני יודע שהם בתהליך ה-RFI ביקשו.
אסתרינה טרטמן: אני אינני חברה קבועה בועדה הזאת, אני חברת הכנסת מטעם סיעה אחרת.
אסתרינה טרטמן: יש לי בלוח הזמנים עוד שתי ועדות שאני כן חברה בהן, והנושאים מאוד חשובים ואני חייבת גם להימצא שם, בכל זאת בחרתי לדלג ולהיכנס לועדה הזו משום שידעתי שדנים בנושא, ראשית אני רוצה לומר לכם, אני לא יזמתי את הקמפיין ברדיו אבל הוא מצוין, והוא היה צריך להתחיל כבר קודם והוא יוצא מן הכלל ואני מקווה שהוא ישיג את המטרה.
אסתרינה טרטמן: את הדברים שלי אני מפנה לנציגי משרד האוצר.
אסתרינה טרטמן: אנחנו מכירים את הסיבות הכלליות של משרד האוצר, ואני בהחלט לא מקלה ראש בנושא הכסף כי כסף הוא הדבר שמניע את העולם, אני מכירה את ההתחבטויות שלכם במנגנון, ולא מעט משאים ומתנים ניהלתי מול המשרד הזה, ולמרות זאת מצאתי לנכון להיכנס להנה, לא כדי שאני אתן פוש, כי יש לכם, לצוות, יושבת ראש ועדה שהיא בולדוזר בזכות עצמה ואני לא מנסה לא להחניף ולא להחמיא אלא לומר דברים כהוויתם, תבורכי ותמשיכי כך.
אסתרינה טרטמן: באתי מתוך מניע אמוציונאלי ולוגי, יש מקום לבוא ולתמוך ולהביע תמיכה במהלך החשוב הזה, הוא מהלך שגם אתם כנציג אומר, ואני שותפה להתלבטויות הכלכליות שלכם, אין לי ספק שאתם קודם כל בני אדם, ויש לכם לב שפועם בקרבכם ואין לי ספק שיש לכם גם מוח שחושב, וכולכם, ולא חשוב מה התפקיד שלכם, כולכם חלק ממרכיב שנקרא משפחה, כולנו ילדים להורים, בשלב כזה או אחר, רובנו יודעים מה זו זוגיות.
אסתרינה טרטמן: מכיוון שכולנו חלק ממרכיב משפחתי וכולנו בני אדם, הצרכים של סיוע רפואי לא פוסח על אף אחד ואחת מאיתנו, לכן אין לי ספק שגם אתם בתוך תוככם, בציפור הנפש הקטנה שלכם מודעים באמת לחיוניות ולדחיפות של המהלך החשוב הזה של הקמת בית החולים באשדוד, הן מבחינת המיקום הגאורפי של העיר, והן מבחינה אלקטוראלית, מספר אדיר של אנשים המתגוררים באזור הזה.
אסתרינה טרטמן: אני בטוחה שאתם מכירים את הצורך הזה, גם כשיציעו פתרונות חלופיים ואני עמדתי עליהם, "קפלן" וכיוצא בהם, הצורך קיים, לכן כל מה שאני מנסה לומר הוא שני דברים, א' – אני תומכת במאבק, אני מקווה ומתפללת שנגיע כמה שיותר מהר לפתרון המיוחל והדבר השני זה לפנות אליכם כאדם אל אדם, אני יודעת שיש לכם חובה קשה על הכתפיים, שיקולים כספיים, שימו קצת לתוך החובה הזאת, שימו קצת יותר, וגם את זה אני בטוחה שיש לכם, את הצד הרגשי וההגיוני לצרכים האלה, אנא בואו לצד שלנו ושתפו פעולה, האיצו מהלכים, תעשו את זה כמה שיותר מהר וגם אתם יחד איתנו נזכה להנות מהזכות הגדולה בלהקים מקום.
סופה לנדבר: אני אקיים את הישיבה ביום רביעי ואני דורשת תשובות מחרתיים, אני חושבת שתוך יום וחצי ניתן במדינת ישראל בשנת 2008 לקבל את התשובות.
סופה לנדבר: ואם לא אז אין ברירה לצבי צילקר.
סופה לנדבר: אני יודעת עד כמה אתה אחראי ואני מבינה את הרגשות של ממלא המקום שלך יחיאל לסרי ואני מבינה את הרגשות של כל מי שהגיע כנציג העיר אשדוד, מטה המאבק, אבל אני חושבת שתחזרו לשקול, תודיעו לשרים שזה לא איומים, העיר אשדוד עומדת להכריז על כך שאנחנו סוגרים את העיר, אני פונה עכשיו אליך, אני מאמינה מאוד שתוך יום וחצי מה שנשאר, אתם תהיו מסוגלים להחליט ולהביא לכאן החלטה, אם לא ביום רביעי אנחנו נפנה עם מרינה סולודקין לדבר עם חברי הכנסת יחד עם חברי מטה המאבק ונציגי העיר אשדוד להכריז על כך, לא בגלל שזה איום, אל תביאו לכך רבותיי.
סופה לנדבר: יהיה פיצוץ באשדוד, זו תהייה אחריות אישית, לא רק של השרים, גם של הפקידים, ואני מבינה גיל שבתאי את המצב, אבל אני אומרת, יש כאן הזמנה ברורה של שרים, של ממשלת ישראל, אחרת אני לא מבינה איך ראש הממשלה לפני כמה חודשים עמד על במת העיר אשדוד ואמר "אני מכריז שיהיה בית חולים באשדוד" אם זה לא שקרים, אני לא רוצה שאנחנו נעמוד מול ועדה דומה לועדת וינוגרד שאחר כך יכתבו לא הפסדנו לא הרווחנו, לא הצלחנו, אני חושבת שזה דבר מיותר ותנסו למנוע אותו.
סופה לנדבר: אני יודעת איך אנחנו ניכנס לזה אבל אני לא יודעת איך המדינה תסגור את המאבק הזה, כי העיר היא חמישית בגודלה.
סופה לנדבר: ביום רביעי ב- 09:30 אני מכריזה על ישיבה נוספת.
סופה לנדבר: ואני מבקשת שבישיבה הזאת תתנו לנו תשובות ברורות, אם לא אנחנו נצטרך לסגור את העיר.
סופה לנדבר: אני ומרינה סולודקין נעמוד יחד אתכם, לא נשכב על הארץ אבל נעשה הכל.
סופה לנדבר: צהריים טובים, אני פותחת את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.
סופה לנדבר: הנושא שלנו היום הוא הנושא של שדרות והחלטנו לקיים את הישיבה על הקפאת משכנתאות וסיוע כספי עבור המגורים החלופיים לתושבי שדרות ועוטף עזה.
סופה לנדבר: ראשית אני רוצה לומר לתושבי שדרות שליבי איתם אבל לדעתי המעשים של ממשלת ישראל לא תמיד איתם.
סופה לנדבר: היינו בהפגנה, אני כתושבת אשדוד ותושבת הדרום וסיעת ישראל ביתנו, אני רוצה להגיד שהיינו בשדרות לא פעם ונפגשנו עם התושבים.
סופה לנדבר: אני חושבת שההחלטות בכנסת הן נפרדות והמעשים לעיתים קרובות גם הם נפרדים.
סופה לנדבר: אני צריכה להגיד שאנחנו מבינים ומכירים כיצד חיים וגרים תושבי שדרות ואני מאמינה שממשלת ישראל צריכה לעשות הכל כדי להחזיר את החיים הנורמלים לעיר שדרות.
סופה לנדבר: אבל בינתיים, כשהקסמים נופלים, אני כיושבת ראש הוועדה פניות הציבור שאנחנו צריכים לעשות הכל כדי לתת אפשרות ותמיכה לאנשים שלא מסוגלים לשלם היום משכנתא.
סופה לנדבר: לפנות באמצעות ועדת פניות הציבור לבנקים, למשרד השיכון, לעמיגור ולגורמים רלוונטיים כדי שיעזרו לכם לעבור את המצב הקשה שלכם.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר שפנינו למשרד הביטחון שסירבו להגיע ולמשרד ראש הממשלה שסירבו אף הם להגיע.
סופה לנדבר: זה מעצבן, יש עוד כמה דברים שמעצבנים אבל אני רואה בחומרה שמשרד ראש הממשלה אין להם עניין בתושבי שדרות, כך אני אומרת כיושבת ראש הוועדה לפניות הציבור, אחרת אני לא יכולה לפרש כיצד משרד ראש הממשלה החליט שלא להגיע לדיון.
סופה לנדבר: נכון שבנק ישראל לא יכול לפנות לבנקים ולתת הוראה על הקפאה אבל יש צורת עבודה וכולנו אזרחי מדינת ישראל וכולנו יודעים מה קורה היום בשדרות ושהמצב הנורמלי צריך לחזור לשם.
סופה לנדבר: בינתיים בזמן שקורה מה שקורה כולנו צריכים להתגייס, לא רק בהכרזות ולא רק בהחלטות שאין יישום להחלטות האלה.
סופה לנדבר: יש לפני כאן החלטה של ועדת חוץ וביטחון אבל היישום של הדברים אינו קיים.
סופה לנדבר: לכן הגיעה לכאן עמותת ידיד.
סופה לנדבר: אני נותנת למנכ"ל העמותה אפשרות להציג את הדברים.
סופה לנדבר: אני מבינה שהדברים קשים וחמורים ואני יודעת שאתה תציג אותם במלוא החומרה, בבקשה, מנכ"ל עמותת ידיד.
רן מלמד: תודה רבה.
רן מלמד: אנחנו מטפלים בנושא של בעיות אנשים משדרות כבר מחודש מאי שאז באמצעות ליז, המנהלת שלנו בשדרות ודימונה התחלנו לקבל עשרות פניות של תושבי שדרות, גם תושבים בדיור הציבורי, גם תושבים שמשלמים משכנתא, עם אמירה מאוד פשוטה.
רן מלמד: אנחנו לא ממוגנים ואנחנו גם לא מסוגלים לצאת משדרות.
רן מלמד: צריך להבין שאנשים יוצאים משדרות.
רן מלמד: אנשים עוזבים את שדרות.
רן מלמד: בערך 25% מתושבי העיר נמצאים באיזה שהן סיטואציות שהם גרים כרגע מחוץ ליישוב במקומות רחוקים יותר או קרובים יותר.
רן מלמד: הבוקר קיבלתי טלפון מאישה שאמרה שעברה לעין צורים והיא מאוד רוצה לחזור בחזרה לשדרות אבל כרגע היא לא מוכנה לעשות את זה, היא דואגת לילדים, אבל היא לא עומדת בתשלומי המשכנתא שלה יותר, היא לא יכולה לשלם כפול.
רן מלמד: אתייחס לשני נושאים, נושא המשכנתא ונושא סיוע בשכר דירה ודיור ציבורי.
רן מלמד: אנשים יכולים לא לשלם משכנתא 6 חודשים בלי שהבנק יכול לפנות אותם מהבית, אבל החוב צובר ריבית.
רן מלמד: הוא צובר הצמדות וכל מיני היטלים כשלא בהכרח הם צריכים לשלם אותם.
רן מלמד: כבר בחודש מאי פנינו אל המפקח על הבנקים בנושא הזה וקיבלנו תשובה שעלינו היא לא מקובלת, שהמפקח על הבנקים אינו יכול להתערב בהחלטות של הבנקים בנושא הזה.
רן מלמד: הוא כן יכול להגיד להם: תפתחו את הסניפים.
רן מלמד: הוא כן יכול להגיד להם: תמלאו את הכספומטים בכסף, הוא לא יכול להגיד להם: יש מצב חירום בשדרות, ככה הממשלה אגב הכריזה - - -
דפנה סידס: היא לא הכריזה כך, זה נקרא מצב מיוחד בעורף.
רן מלמד: אני לא נכנס כרגע להגדרה אם זה מצב חירום או מצב מיוחד בעורף.
רן מלמד: על פי הניתוח המשפטי שעשינו ואנחנו עומדים להגיש בקרוב עתירה בנושא נגד המפקח על הבנקים – למפקח על הבנקים יש את הסמכות ושיקול הדעת להורות לבנקים לעשות כל מיני דברים, לא רק להגיד להם תמלאו את הכספומטים בכסף.
רן מלמד: ואם המפקח על הבנקים בוחר שלא להתערב בנושא – אנחנו סבורים ששיקול הדעת שלו לקוי ואנחנו מתכוונים לתקוף את זה בבית המשפט.
רן מלמד: במקביל אנחנו פונים לבנקים למשכנתאות ואומרים: אם אתם רוצים לקרוא לזה לפנים משורת הדין, תעשו את זה לפנים משורת הדין.
רן מלמד: אם אתם רוצים לעשות את זה בלי לפרסם את זה ברשומות ובגדול אלא לטפל באנשים אחד אחד – תטפלו באנשים אחד אחד.
רן מלמד: העובדה די פשוטה.
רן מלמד: כשמקרים יוצאים לתקשורת ברמה אישית ונחשפים או שמופעל לחץ כזה או אחר על בנק לגלות מידה של סובלנות אל מישהו שאומר: אני לא מסוגל לגור בשדרות, אני רוצה לעבור לגור עכשיו בחולון ותנו לי בבקשה 6 חודשים של גרייס ואחרי זה אחזור לשלם - הבנקים עושים את זה על בסיס חד פעמי, ואני חושב שצריך לעשות את זה על בסיס חד פעמי.
רן מלמד: פנינו למשרד השיכון בנושא הזה בשני היבטים.
רן מלמד: האחד, חלק מכספי המשכנתאות שאנשים לוקחים זה כספי מדינה ולכן לטעמנו למדינה יש אחריות גם על הנושא של המשכנתאות.
רן מלמד: החלק השני הוא הנושא של הסיוע בשכר דירה של אנשים שלא יכולים היום לממש את הזכאות שלהם בעיר אחרת, בעיקר בתחום הדיור הציבורי אבל גם בתחום סיוע בשכר דירה כי הם לא יכולים להפר הסכמים וגם מפחדים שהדירה תילקח מהם אם הם יעזבו אותה.
רן מלמד: התשובה שקיבלנו, ולצערי קיבלנו אותה מישראל שוורץ שלא הוא היה צריך להשיב כי הפנייה הייתה לשר השיכון, היא תשובה פוליטית: הממשלה לא רוצה להגיע למצב שייתפס בציבור כאילו מפקירים את שדרות ושולחים את התושבים החוצה.
רן מלמד: זאת תשובה פוליטית.
ישראל שוורץ: זה מה שקראת, לא מה שכתבתי.
רן מלמד: זאת תשובה שמבחינתנו היא תשובה פוליטית.
רן מלמד: התוצאה בשטח היא מאוד ברורה.
רן מלמד: מי שיכול לממן לעצמו שהייה מחוץ לשדרות – עושה את זה.
רן מלמד: מי שנשאר דפוק זה אלה שהיו דפוקים תמיד.
רן מלמד: דיירי הדיור הציבורי, אנשים שקנו בחסכונות שלהם דירות ונאבקים לשלם באופן שוטף ומסודר את תשלומי המשכנתא ולהם אין פיתרון.
רן מלמד: אני חושב שהמצב של שדרות ויישובי עוטף עזה מספיק מיוחד כדי שיעשו פה דברים יצירתיים.
רן מלמד: לא חייבים לשנות חוקים בנושא הזה.
רן מלמד: אנחנו אגב, הגשנו הצעת חוק בנושא סיוע בשכר דירה ליישובים שנמצאים במצב חירום או במצב אחר.
רן מלמד: משה כחלון הגיש את זה, הממשלה החליטה להתנגד וההצעה נפלה בקריאה טרומית.
רן מלמד: אנחנו נמצא פטנטים אחרים כולל אותן 2 עתירות שאנחנו מתכוונים להגיש.
רן מלמד: אחת כנגד משרד השיכון והשנייה כנגד המפקח על הבנקים כי אנחנו חושבים ששיקול הדעת אינו נכון ואפשר לעשות פעולות כדי לעזור לאזרחים האלה.
רן מלמד: נמצאים פה 3 אנשים תושבי שדרות שהם חלק מהפונים שלנו ואני חושב שכדאי לתת להם להגיד מה הם מרגישים וחושבים.
סופה לנדבר: ברצון, באנו לשמוע ולהיות משענת לאנשים, בבקשה, סמיון.
סופה לנדבר: מתי עלית לארץ?
סמיון שובלוב: לפני 13 שנים ועליתי ישר לשדרות.
סמיון שובלוב: זו הייתה עיר שקטה ויפה והייתה שם התקדמות, בנו דירות חדשות.
סמיון שובלוב: לקחנו משכנתא וקנינו דירה באהבה ושמחה.
סמיון שובלוב: לא רצינו לעבוד את העיר.
סופה לנדבר: את עובדת?
סמיון שובלוב: עכשיו אני באבטלה.
סופה לנדבר: עבדת?
סמיון שובלוב: כן, עבדתי במרכז, זה לא היה מקום ממוגן, זה היה עסק פרטי שבעל הבית סגר אותו כי אין הזמנות ובינתיים אני בלי עבודה.
סמיון שובלוב: אני דואגת לא רק לעצמי אלא יש לי בת קטנה.
סמיון שובלוב: בזמן שעובר אני רואה את השינוי איך היא מתנהגת.
סמיון שובלוב: היא בת שמונה ומציירת ציורים שאפילו פסיכולוגים מנתחים, יש עכשיו ציור שלה באינטרנט עם קסמים על הראש וכו'.
סמיון שובלוב: אני חושבת שאנחנו חייבים לצאת מהעיר.
סמיון שובלוב: אנחנו לא רוצים לצאת אבל אין לזה פיתרון.
סמיון שובלוב: המשכנתא אצלנו גבוהה.
סופה לנדבר: כמה את מחזירה כל חודש?
סמיון שובלוב: 2300 ₪.
סופה לנדבר: והיום את חיה מדמי אבטלה.
סופה לנדבר: כמה את מקבלת?
סמיון שובלוב: בינתיים עוד לא קיבלתי כלום כי רק התחלתי לפנות ללשכה.
סמיון שובלוב: בעלי עובד אבל בישראל אי אפשר לחיות ממשכורת אחת.
סמיון שובלוב: אנחנו צריכים לצאת מהעיר.
סמיון שובלוב: עכשיו בגלל שאני מובטלת יש לי אפשרות לחפש עבודה במקום אחר.
סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שאני חושבת שכל הנוכחים וכל חברי הכנסת וגם ממשלת ישראל לא רוצים ששדרות תהיה ריקה ויחד עם זאת אנחנו מרגישים אחריות ומי שנמצא פה ומי שלא נמצא פה, אנחנו לא רוצים ששדרות תהיה ריקה.
סופה לנדבר: יחד עם זאת אנחנו מרגישים אחריות שהחלטה צריכה להיות ממשית שתעזור לאנשי שדרות לעמוד במצב הנוכחי.
סופה לנדבר: אני מבינה שהמצב שלך דומה למשפחות אחרות.
סופה לנדבר: לפני שבועיים יצאנו בפניה לתושבי שדרות שהוועדה לפניות הציבור מוכנה לעזור ולפנות לבנקים ולמוסדות.
סופה לנדבר: אתם יכולים לפנות אלינו ולבקש עזרה ואנחנו נשתדל לסייע.
סופה לנדבר: לכן פרסמנו את הטלפונים והכתובת של הוועדה לפניות הציבור ובהזדמנות זו אני רוצה להגיד לאזרחי מדינת ישראל ובמיוחד לתושבי שדרות, הטלפונים שלנו הם:6408209/10 02.
סופה לנדבר: מספר הפקס של הוועדה לפניות הציבור הוא: 6408931 02 .
סופה לנדבר: אם אתם צריכים עזרה שלנו, בבקשה, אתם יכולים לפנות ואנחנו נשתדל לעזור.
סמיון שובלוב: אני חושבת שהממשלה יכולה למצוא פיתרון.
סמיון שובלוב: אולי יהיה מבצע בעזה, אולי יהיה עוד משהו, ובזמן הזה שתהיה לנו אפשרות לצאת מהעיר ולחזור אחר כך.
סמיון שובלוב: גם אנחנו לא רוצים שהעיר תהיה ריקה כי גרנו שם הרבה שנים וזה קשה, קשה לעזוב את הבית.
סמיון שובלוב: כבר עזבנו פעם, עלינו לארץ - - -
סופה לנדבר: בעצם את מבקשת סיוע בהחזר משכנתא או הקפאת של המשכנתא לטווח זמן מסוים וסיוע בשכירות בסביבה.
סמיון שובלוב: להקפיא משכנתא אני חושבת שזה לא פיתרון.
סמיון שובלוב: סיוע בשכירות בסביבה אולי כן.
סמיון שובלוב: יש הרבה קיבוצים ליד שדרות ששם לא נופלים קסמים ואולי אפשר לצאת לשם, לא לזמן ארוך אלא לכמה חודשים כדי שנוכל לנוח.
סופה לנדבר: תודה רבה, בבקשה ליז.
ליז אליזירוב: אני תושבת שדרות למרות שבשנתיים האחרונות אני לא נמצאת בשדרות ביחד עם המשפחה.
ליז אליזירוב: באופן זמני אני גרה שנתיים בבאר שבע.
ליז אליזירוב: אנחנו מרגישים שם מאוד אאוט סיידרים כי לא בחרנו במיוחד את באר שבע אלא היו נסיבות כתוצאה מהמצב הביטחוני.
ליז אליזירוב: בתי שכיום היא בת תשע וחצי נולדה לתוך זה.
ליז אליזירוב: מגיל שלוש הזיכרונות שלה זה כל נושא הקסמים והפחד מכל דבר.
ליז אליזירוב: כשהיא הגיעה לכיתה א' ויכלה להביע את עצמה היא פשוט אמרה בבית הספר שהיא מפחדת ובכתה כל היום.
ליז אליזירוב: היא ילדה שכל הזמן בוכה.
ליז אליזירוב: יום אחד כשהיא הרגישה שהיא מספיק חזקה להגיד את זה, ובאותו שבוע נהרגו ילדים שהיא מכירה היא אמרה: אמא, אני לא רוצה למות כמוהם, אני פשוט לא רוצה להישאר בשדרות.
ליז אליזירוב: היא לקחה את התיק של בית הספר ובמקום ספרים הכניסה לשם בגדים ואמרה: אני הולכת לסבתא בבאר שבע.
ליז אליזירוב: היא אמרה לנו: אני אוהבת אתכם ואם אתם רוצים תבקרו אותי בסופי שבוע אבל אני הולכת לסבתא.
ליז אליזירוב: היא אמרה: אני מקווה מאוד שלא תחליטו לעזוב כשיהיה מאוחר מדי.
ליז אליזירוב: זה היה כמו סטירת לחי בשבילנו כי כל הזמן חשבנו כן לעבור, לא לעבור, אבל הילדה העירה אותנו כי באמת, זה לא חיים.
ליז אליזירוב: היא בבית ספר, כל פעם כשיש אזעקה כל ההורים רצים לקחת, אי אפשר היה לחיות כך.
ליז אליזירוב: נכון להיום, בית הספר הזמני קרוב מאוד לבית אבל היא עדיין פוחדת ללכת לשם.
ליז אליזירוב: אנחנו צריכים לקחת אותה בבוקר, להחזיר אותה בצהריים.
ליז אליזירוב: זה לא עובר.
ליז אליזירוב: אני יכולה לדבר על הפוסט טראומה שמדברים עליה היום.
ליז אליזירוב: היא לא יכולה לעשות צעד אחד בלי שנהיה סביבה כי הפחד הוא חלק מהחיים שלה, היא לא מכירה משהו אחר.
ליז אליזירוב: כל דבר קטן, כל רעש קטן, בלילות היא מדברת, ממשיכה לדבר על הנושא הזה.
ליז אליזירוב: הלילות שלה הם פוריים מאוד מבחינת החרדות והיא חייבת להחזיק ולחבק אותי ולישון איתי, ילדה כמעט בת עשר.
ליז אליזירוב: הדברים האלה לא עוברים.
ליז אליזירוב: גם אמא שלי רצתה לבוא היום לוועדה.
ליז אליזירוב: מאז שהתחילו הקסמים עלה לה לחץ הדם ולא רק אמא שלי.
ליז אליזירוב: אני מתכוונת גם לגברת שושנה שובלוב ובעלה שיושבים כאן לידי ועוד הרבה אנשים.
ליז אליזירוב: תבדקו את הנתונים של משרד הבריאות, כל מה שקשור בכדורים ובבריאות - הרמות באחוזים של בעיות בריאותיות באזור עוטף עזה ושדרות הן הרבה יותר גבוהות מכל מקום אחר.
ליז אליזירוב: לאנשים יש לחץ דם והתקפי לב וכל מה שרק אפשר להגיד בגלל המצב אבל אף אחד לא מכיר בהם.
ליז אליזירוב: אף אחד לא מוכן לקום ולהגיד שהאנשים האלה סובלים.
ליז אליזירוב: מה שעוד יותר כואב הוא שאף אחד לא שואל מה נשמע?
ליז אליזירוב: אולי אתם צריכים עזרה בתרופות?
ליז אליזירוב: יש אנשים שמתקיימים מהביטוח הלאומי, חולים, נכים, אף אחד לא מתייחס אליהם.
ליז אליזירוב: אתמול אימי אושפזה בחדר מיון, נפל קסם ליד הבית שלה.
ליז אליזירוב: לא תאמינו אבל אנשים שמחים להיות בחדר מיון כי זה רחוק מהבית ושם מטפלים בהם, מישהו מתייחס אליהם.
ליז אליזירוב: בבית הלחץ דם עולה, הם קרובים לנפילות קסמים.
סופה לנדבר: מאוד קשה לשמוע את זה ואני מתארת לעצמי שלחיות את החיים האלה קשה פי כמה מאשר לשמוע ולראות.
ליז אליזירוב: זה אכן מאוד קשה.
ליז אליזירוב: האנשים האלה שעכשיו הולכים בצעדות ובמחאות, אין להם משהו אחר לעשות.
ליז אליזירוב: הם כבר משתגעים, יוצאים מדעתם, כמה אפשר לחיות על כדורים?
ליז אליזירוב: כמה אפשר כל הזמן לחשוב על הבית, גם בתוך העבודה ובכל מקום.
ליז אליזירוב: אי אפשר לנהל שם שיעורים, אי אפשר לנהל שם חוגים, על מה אני מדברת.
ליז אליזירוב: אבל גם שיעור רגיל אי אפשר להעביר, הילדים בקושי מגיעים לבתי הספר.
ליז אליזירוב: עמותת ידיד מפעילה פרויקט לסיוע לימודי וחברתי לילדים בשדרות כבר 10 שנים.
ליז אליזירוב: כדי להביא את הילדים למרכז אנחנו הולכים לבתיהם, מביאים אותם לבתי הספר ומחזירים אותם, ממש מחזיקים אותם ביד אחרת ההורים לא מסכימים.
ליז אליזירוב: התחושה היא שאם מישהו יבוא וייקח את הילדים עם אוטובוס ליומיים שלושה זה לא פיתרון.
ליז אליזירוב: צריך להיות איזשהו פיתרון של סידור לחצי שנה, שנה, לתת להם לצאת, להתאוורר, לנשום קצת.
ליז אליזירוב: לתת להם להיות בריאים בנפשם, לנשום אוויר צח במקום אחר ואז לחזור.
ליז אליזירוב: אני מתה לחזור לעיר שלי אבל אנחנו פשוט לא יכולים כי אני דואגת מאוד לבריאות של הילדים.
ליז אליזירוב: אני אומנם ממשיכה, אני עובדת, אני חוזרת לשם, אני לא דואגת לעצמי באופן אישי אבל כל האנשים שלא יכולים לצאת משם - זה מאוד חורה לנו.
סופה לנדבר: שושנה שובלוב את רוצה להוסיף?
שושנה שובלוב: כן, אבל רק בשפה הרוסית.
סופה לנדבר: בסדר, תדברי ברוסית ומנהלת הוועדה שלומית אבינח תתרגם.