GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: אני פותחת את ישיבת הוועדה לפניות הציבור בנושא פניות ציבור לגבי אי יישום תקרת דמי השתתפות עצמית עבור תרופות לחולים כרוניים על ידי קופות החולים.
סופה לנדבר: כמו כן עולה מהפנייה כי נכון לחודש דצמבר 2007 אף לא אחת מהקופות ניסחה נהלים שסיפקו את מרד הבריאות.
סופה לנדבר: בנוסף לכך, לא הוסדרה סוגיית החזרת כספים שנגבו ביתר ממבוטחים העונים להגדרת חולה כרוני.
סופה לנדבר: אני פונה לכן למשרד הבריאות ולקופות החולים לפרסם בכל דרך אפשרית את זכויות החולים הכרוניים.
נילי אייל קרקו: חוזר סמנכ"ל משרד הבריאות לפיקוח על קופות החולים ושירותי בריאות נוספות שהתפרסם באפריל 2007, מטיל את האחריות לאיתור ולזיהוי מבוטחים העונים להגדרת חולה כרוני על קופות החולים, על מנת לעזור למבוטחים לממש את זכותם להחזרים כספיים מהקופה בה הם מבוטחים.
נילי אייל קרקו: באותו חוזר נקבעה דרישה מפורשת מהקופות לנסח נהלים שיבטחו את איתורם ואת זיהויים של החולים הכרוניים.
נילי אייל קרקו: אני מבקשת מקופות החולים ליידע את האזרחים ולפרסם את גובה התקרה של החולים הכרוניים גם על המרשמים וגם על הקבלות משקבלים החולים עם רכישת התרופות.
דניאל פייגה: במכבי שירותי בריאות דמי ההשתתפות העצמית לחולה כרוני עומדת על כ-251 שקלים לחודש ודמי ההשתתפות העצמית עבור כל סוגי התרופות הכלולות בסל הבריאות, גם אם אינן חלק מהטיפול במחלה, עומד על 125 שקלים לחודש בחישוב חצי שנתי.
דניאל פייגה: בקופת החולים מכבי המעקב אחר החולים הכרוניים נעשה באופן פרטני ולא בדרך ממוחשבת.
דניאל פייגה: אכן ישנם מבוטחים רבים הזכאים לקבלת קוד זה אבל הם אינם מודעים לזכאותם זו ולכן לא קיבלו בפועל את הקוד המגיע להם.
30083: בקופת חולים לאומית דמי ההשתתפות העצמית לחולה כרוני עומדת על כ-276 שקלים לחודש בחישוב רבעוני לחודש ודמי ההשתתפות העצמית עבור כל סוגי התרופות הכלולות בסל הבריאות, גם אם אינן חלק מהטיפול במחלה הכרונית לאדם שמוגדר חולה כרוני שהגיע לגיל פרישה ומשתלמת עבורו גמלת הבטחת הכנסה, עומד על 138 שקלים לחודש בחישוב חצי שנתי.
יניב קורן: דמי ההשתתפות העצמית לחולה כרוני עומדת בקופת חולים מאוחדת על סכו של כ-276 שקלים לחודש.
יניב קורן: דמי ההשתתפות העצמית עבור כל סוגי התרופות הכלולות בסל הבריאות, גם אם אינן חלק מהטיפול במחלה הכרונית לאדם שמוגדר חולה כרוני שהגיע לגיל פרישה ומשתלמת עבורו גמלת הבטחת הכנסה, עומד על 138 שקלים.
יניב קורן: דמי ההשתתפות העצמית.
יניב קורן: הגבייה בקופה נעשית מדי חודש.
נועה פרסטר: בשירותי בריאות כללית דמי ההשתתפות העצמית לחולה כרוני עומדת על כ-238 שקלים לחודש.
נועה פרסטר: דמי ההשתתפות העצמית עבור כל סוגי התרופות הכלולות בסל הבריאות, גם אם אינן חלק מהטיפול במחלה הכרונית, לאדם שמוגדר חולה כרוני שהגיע לגיל פרישה ומשתלמת עבורו גמלת הבטחת הכנסה, עומד על 119 שקלים.
נועה פרסטר: בקופת חולים כללית הנושא מוסדר באמצעות מאגר ממוחשב, כך שהזכאויות האלו ניתנות למבוטחי הקופה באופן אוטומטי.
נועה פרסטר: יידוע חולים כרוניים נעשה באמצעות עלונים הנשלחים לבתי המבוטחים אחת לשנה בהם מפורטים השירותים החייבים בתשלום, וכן באמצעות פוסטרים התלויים במזכירויות סניפי קופות החולים, בשפה העברית, הערבית והרוסית.
נועה פרסטר: הנוהל לא הועבר למשרד הבריאות כי אין נוהל כתוב והמנגנון פשוט עובד.
כרוני היא: - חולה המטופל באופן קבוע באחת התרופות הנכללות ברשימת קבוצת התכשירים הרפואיים הטיפוליים שקבע משרד הבריאות.
כרוני היא: - חולה שלא נכלל בשתי הקבוצות לעיל, אך מקבל תרופה קבועה על פי מרשם רופא במשך חצי שנה לפחות ברציפות.
כרוני היא: הבעיה קיימת לא ברגע שהחולה מוגדר כחולה כרוני אלא ברגע שהחולה לא מוגדר.
כרוני היא: מטרת משרד הבריאות היא לוודא שבכל קופה יהיה מנגנון שמזהה את החולים הכרוניים.
כרוני היא: נושא תהליך המחשוב לאיתור המטופלים נותר פתוח ובקופת חולים מכבי עדיין לא ממוחשבים.
מידד גיסין: לשם שינוי, אני מברך את משרד הבריאות, את המחלקה שמטפלת בקופות החולים שבכלל נכנסת לנושאים שעד היום לא טיפלו בהם כמו הנושא הזה של החוזרים על כל מיני בעיות שקיימות ויכולים לומר שהן כן קיימות או לא קיימות.
קריאה: הם היו פטורים גם קודם.
מידד גיסין: זה אתה אמרת.
מידד גיסין: יש קופות שמתווכחות על הנושא הזה.
מידד גיסין: אצל מכבי לא ברור בכלל, במאוחדת ולאומית יישמו את החוזר לא מה-1 בינואר אבל מה-10 בינואר, חוץ מקופת חולים כללית שיש לה ויכוח או בירור עם משרד הבריאות וזה בהחלט לגיטימי.
מידד גיסין: אני רק רוצה לקבל תשובה היום, אם אפשר, שאם יתברר שהתקנה הזאת כוללת גם את קופת חולים כללית, ואני חושב שכן וגם משרד הבריאות חושב שכן, האם מי ששילם אחרי ה-1 בינואר, יקבל החזר על התשלום שלו.
רויטל טופר חברטוב: מחר יש לנו פגישה בנושא הזה.
נילי אייל קרקו: שני דברים שהייתי רוצה שיצאו מהישיבה הזאת.
נילי אייל קרקו: ראשית, שכל אחת מהקופות תבדוק את נושא הפרסום כי אני פעם ראשונה רואה את הפוסטרים האלה ולא צריך להסתפק בפירוש רק בעלונים כי לא תמיד פותחים את העלונים אלא בהחלט צריך להיות פוסטר שצריך להופיע בקבלה.
נילי אייל קרקו: הדבר השני, עד כמה שאולי זה לא כל כך נוח לקופות שצריכות לתת החזרים, שהנושא של החזר רטרואקטיבי של שבע שנים יפורסם גם בכלי התקשורת וגם במכתבים ולא רק הודעה שמהיום אתה חולה כרוני ואתה זכאי להחזר אלא שיהיה גם החזר 7 שנים רטרואקטיבית.
נילי אייל קרקו: זה לעניין המכתב של לאומית והעתיד לבוא של מכבי.
נועה פרסטר: דרך אגב, היה פרסום גם של משרד הבריאות.
נועה פרסטר: משרד הבריאות שלח לכל תושבי מדינת ישראל עלון.
מידד גיסין: את מתכוונת לחוברת הזכויות?
נועה פרסטר: גם שם זה היה כתוב, באתרי האינטרנט זה כתוב.
נועה פרסטר: אני כל שנה שולחת את העלון הזה וזה עולה לנו הון.
מידד גיסין: מדובר שם על החזר של 7 שנים?
מידד גיסין: אנחנו מדברים על החזר 7 שנים אחורה.
מידד גיסין: .
נילי אייל קרקו: גם וגם.
נילי אייל קרקו: אני מדברת על שני דברים, גם על הפרסום וגם על ההחזר של 7 שנים.
נילי אייל קרקו: יש פוסטרים וכולי וזה עולה המון כסף, אבל המדיה הבולטת ביותר היא הטלוויזיה.
נילי אייל קרקו: בטלוויזיה שירותי כללית מפרסמת כמה יהיה לי טוב כשאני בהריון להיות חברה בכללית כי זה נותן לי מסגרת משפחתית.
קריאה: אי אפשר לשים מודעה כזאת בטלוויזיה.
נילי אייל קרקו: למה?
נילי אייל קרקו: זה לא מספיק מוכר?
קריאה: אנחנו מתמודדים בנושא הפרסום ואיך להגיע לאנשים שלוש פעמים בשבוע.
קריאה: זה נושא מאוד חשוב אבל הוא אחד מתוך הרבה מאוד נושאים וההתלבטות כמה הרופא יהפוך להיות הפקיד שמיידע את האנשים, היא התלבטות יום יומית.
קריאה: כמה פוסטרים לתלות, מספיק שעובר איזה ילד ומושך אותו או הפוסטר התבלה או יש נושא חדש ושמים במקום הישן.
קריאה: פרסום באינטרנט הוא נושא קבוע אבל הוא בעייתי.
קריאה: עובדה שיש פה פער בין האנשים שביקרו בסניפים ולא ראו.
קריאה: אני חושבת שצריכה להיות מודעות לשקיפות הזאת אבל אי אפשר לבנות על זה.
קריאה: כל מדינת ישראל קיבלה פעמיים שתי חוברות שמשרד הבריאות הוציא, חוברת שאני משתמשת בה בתשובותיי למבוטחים ואני מצטטת מהחוברת.
קריאה: תשאלי אדם מהרחוב, הוא לא ידע שהוא קיבל את זה.
נילי אייל קרקו: אין ספק שיש בעיה והשאלה אם לא צריך לשנות מדיה של פרסום.
רויטל טופר חברטוב: ברגע שיש את זה אוטומטית, זה מופעל אוטומטית, אפילו אם המבוטח לא יודע שהוא מקבל, הוא מקבל.
נילי אייל קרקו: עדיין יש כאן עניין של שקיפות.
סופה לנדבר: אני שואלת את האוצר האם אפשר לעבור לגבייה חודשית והחזר חודשי?
סופה לנדבר: החלטתי לקיים את הישיבה הזאת כאשר שלומית, מנהלת הוועדה, אמרה לי שקיבלנו פניות.
סופה לנדבר: אמרתי לה שאני לא מכירה את הנושא הזה לגבי התקרה ולגבי החולים הכרוניים.
סופה לנדבר: תאמינו לי שבכל משפחה יש חולים כרוניים ואני לא ידעתי על כך.
סופה לנדבר: יכול להיות שיש עוד אנשים במדינה ששייכים לקטגוריה של חולים כרוניים ושייכים לקטגוריה של ההנחות הללו והתקרות, אבל הם לא מכירים ויודעים זאת.
סופה לנדבר: יכול להיות שבאיזשהו מקום החולים מחמיצים את הפרסום ואת הדברים היפים שאתם עושים בכל קופה וקופה.
סופה לנדבר: אני חושבת שאנחנו היום נשתדל להגיע לתקשורת וליידע את האנשים ששייכים לקטגוריה של החולים האלה כדי שידעו שיש להם בכל קופה וקופה הזכות להחזר של 7 שנים.
סופה לנדבר: אני חושבת שנקרא למשרד הבריאות ולקופות החולים לפרסם את זה כדי שהחולים ידעו שיש להם זכויות.
סופה לנדבר: אני חושבת שגם לקופה זה יכול לתרום.
סופה לנדבר: נכון שאתם תצטרכו להחזיר את הכספים, אבל כאשר חולה ידע שיש לו זכויות עליהן הוא לא ידע, אני חושבת שזה מושך את הציבור לאותה קופה.
אנואר חילף: תלוי במשרד הבריאות.
נועה פרסטר: לא, זה תלוי בעלויות.
נועה פרסטר: זה כסף.
אנואר חילף: תקרה רבעונית ותקרה חודשית זה כסף?
נועה פרסטר: בטח.
נועה פרסטר: זה מה שהסברנו כרגע.
מידד גיסין: זה לא בטח, גם אני לא מבין למה זה כסף.
אנואר חילף: גם אני לא.
אנואר חילף: מישהו יסביר למה זה עולה כסף?
אנואר חילף: תקרה רבעונית?
סופה לנדבר: גם האוצר פתאום לא מבין שזה כסף.
אנואר חילף: לחלק את זה לחודשי.
אנואר חילף: הרי עכשיו תרגמתם את זה למונחים חודשיים.
דניאל פייגה: אני אתן לך דוגמה.
דניאל פייגה: לקחתי תרופה ב-1 בינואר, בפעם הבאה ב-1 בפברואר, בפעם השלישית ב- במרץ ובפעם הרביעית ב-31 במרץ עבור אפריל.
דניאל פייגה: ברבעון ינואר-פברואר-מרץ קיבלתי ארבע מנות.
דניאל פייגה: עברתי את התקרה, קיבלתי החזר.
דניאל פייגה: אם לא הייתי לוקח את ארבע המנות, יכול להיות שלא הייתי מקבל שום דבר חזרה.
דניאל פייגה: לכן זה עולה כסף.
רביב מייזל: זה בגלל ה-28 כדורים?
דניאל פייגה: גם אבל לא רק.
נועה פרסטר: זאת התנהגות של ציבור.
קריאה: יוצאים שלושה מרשמים אצל כל רופא עם תאריך תוקף המרשם ופקיעת המרשם.
נילי אייל קרקו: בשנה תמיד יהיו לי רק 12 מרשמים.
דניאל פייגה: אבל אם את תרכזי חלק זמן קצר יותר, את עוברת את התקרה.
נילי אייל קרקו: תאמין לי עשינו על זה תחקיר מעמיק.
אנואר חילף: כבוד היושבת-ראש, נתנו בשנת 2008 חמישים מיליון שקלים להפחתת השתתפויות עצמיות.
אנואר חילף: אני מאמין שדרך תוכניות הגבייה ביחד עם משרד הבריאות ובתיאום עם הקופות, הם יכולים לעשות את הדבר הזה.
אנואר חילף: כסף ניתן.
נועה פרסטר: הם לקחו את זה להנחה של 10 אחוזים לאנשים מעל גיל 75.
רויטל טופר חברטוב: אתי סממה, נציגת קבילות הציבור של משרד הבריאות לא יכלה להודיע כי רק אתמול זימנו אותה לישיבה.
רויטל טופר חברטוב: היא ביקשה שאני אתן במקומה את הרקע והמידע על פניות הציבור שביקשו ממנה.
שלומית אבינח: מה היה המידע המבוקש?
רויטל טופר חברטוב: רצו לדעת מה זה הגדרה של חולה כרוני, מה מגיע להם, מה לא מגיע להם, מידע בנושא של תקרה לחולים כרוניים.
רויטל טופר חברטוב: שליש מהפניות היו נושא של ציוד שקופה זו או אחרת לא הכלילה בתוך התקרה.
קריאה: 60 פניות בשנתיים?
קריאה: זה הכל?
רויטל טופר חברטוב: כן.
רויטל טופר חברטוב: אנשים שהם חולים כרוניים והם לא יודעים שהם מוגדרים ככאלה או יכולים להיות מוגדרים ככאלה, מן הסתם גם לא ידעו לפנות.
סופה לנדבר: אני חושבת שחוסר המודעות של הציבור, כנראה הוא אחת הסיבות שהציבור לא פנה.
סופה לנדבר: אני חושבת שטוב שאנחנו מעלים היום את הנושא הזה בישיבה וטוב שאנחנו דנים בו.
סופה לנדבר: טוב לתת מחמאות לקופות החולים ולמשרד הבריאות, ואני אכן חושבת שנעשו דברים, אבל יחד עם זאת אני מבקשת וקוראת לקופות ולמשרד הבריאות לשקול לעבור לגבייה חודשית והחזר חודשי.
סופה לנדבר: באוצר לא יודעים שמדובר בעלות נוספת ואני חושבת שאלה דברים שהציבור ידע אותם.
סופה לנדבר: בין החולים הכרוניים האלו יש אנשים רבים שהם נזקקים והנושא החודשי עבורם הוא מאוד משמעותי.
סופה לנדבר: אני שוב רוצה לומר שאתם עושים ועשיתם עבודה טובה ועל כך מגיע שנאמר לכם תודה.
סופה לנדבר: תמשיכו באותה הדרך.
נילי אייל קרקו: אני מבקשת לומר משפט אחד כדי שלא תחשבו שאנחנו מתלוננים על כך שאתם לא מפרסמים מספיק.
נילי אייל קרקו: תדעו שבעקבות הנושא הזה של תקרת ההשתתפות, בבית הספר הדפסנו על חשבוננו פוסטרים ענקיים שפוזרו בכל בתי הספר למשפטים ויש לנו 10,000 סטודנטים.
נילי אייל קרקו: חילקנו פליירים לכל הסטודנטים בהם יידענו אותם על תקרת ההשתתפות.
סופה לנדבר: גם בשפה הרוסית?
נילי אייל קרקו: לא, אבל נעשה זאת.
נילי אייל קרקו: זה משהו שנעשה כל תקופה על חשבוננו.
סופה לנדבר: אני מבקשת להדגיש שאנחנו מדינה קולטת עלייה וכי ההסבר צריך להיות בכמה שפות.
סופה לנדבר: בוקר טוב לכולם אני מתכבדת לפתוח את הוועדה.
צבי צילקר: אני כל כך טעון שאני התחלתי לספור עד מאה, אני מציע שקודם כל ידברו אנשי האוצר, ניתן להם את כל הכבוד, אני פוחד שאני יודע מהן התוצאות, ואני מבקש לרשום את זה בפרוטוקול.
סופה לנדבר: רכבת יש ואנחנו יכולים לחסום את זה.
צבי צילקר: אפילו בגופנו.
סופה לנדבר: ככה אנחנו מתכוונים.
גיל שבתאי: תחילה נאמר את מה שהבטחתי בועדה הקודמת וגם את מה שהיה אתמול בועדת המכרזים.
גיל שבתאי: בועדה הקודמת עדכנתי את הוועדה, שועדת המכרזים יצאה בסוף השנה הקודמת.
גיל שבתאי: בתהליך הזה התקבלו שלוש פניות שבמסגרתן היו שתי הערות שאני קורא להן מהותיות, והרצון שלהם הוא להקים את בית החולים באשדוד.
גיל שבתאי: אחד הנושאים שהם ביקשו זה שנאפשר להם שירותים רפואיים פרטיים להפעיל בתוך בית החולים במתכונת הפעלה מסוימת.
גיל שבתאי: הנקודה השניה, היא שהם ביקשו רישיונות לכל מיני מכשירים רפואיים מתקדמים שהם תלויים ברישיונות, כמו: מכשירי MRI ועוד.
גיל שבתאי: בשבוע האחרון סיכמנו עם משרד הבריאות שני דברים: האחד, את מתכונת ההפעלה של השירותים הפרטיים בתוך בית החולים שיוקם באשדוד.
גיל שבתאי: והדבר השני הוא, שמשרד הבריאות יעביר לנו את עמדתו בנוגע להפעלת המכשירים המיוחדים בתוך בית החולים.
גיל שבתאי: שני הדברים האלו הם הוראות הסיכום של הימים האחרונים, עדיין אין סיכומים פורמליים, הם אמורים לצאת היום או מחר.
גיל שבתאי: בנוגע למה שהחלטנו אתמול, אנחנו נפנה לאנשים שפנו עם התשובות גם לגבי מתכונת הפעלת השירותים הפרטיים בבית החולים, וגם לגבי התשובות שיש לנו לגבי הפעלה של המכשירים הפרטיים.
גיל שבתאי: כמובן גם בנוגע לשאלות שהם שאלו, הם שאלו שאלות וביקשו הבהרה, אנחנו ניתן את ההבהרות בשבועות הקרובים, ואני מקווה שהם יראו בתשובות שלנו אפשרות, אנחנו נרצה לראות יחד איתם אפשרות, אם לאור התשובות שלנו אם הם מעוניינים להמשיך איתנו בתהליך.
סופה לנדבר: עוד לא הבנתי שום דבר.
גיל שבתאי: הם נתנו לנו שתי הערות מהותיות, אחד הפעלת השירותים הפרטיים.
קריאה: שלוש חברות?
גיל שבתאי: אחד מהם הוא לא גורם רפואי, אבל שני הגורמים הרפואיים העירו את שתי הסוגיות האלה.
גיל שבתאי: לגבי המכשור הרפואי ההערה הייתה זהה לשניהם, לגבי מתכונת ההפעלה של השירותים הפרטיים היו השקות בין שני הגופים האלה, שניהם ביקשו הפעלה של שירותים פרטיים, כמו שאמרתי, קיבלנו החלטה איך שני הדברים האלה יתבצעו במסגרת בית החולים באשדוד, אנחנו נודיע לפונים ב- RFI איזו החלטה קיבלנו, והם יצטרכו לומר לנו שאם לאור ההחלטה שלנו הם מתכוונים להמשיך איתנו בהליך להקמת בית החולים, בהנחה שהתשובה שלהם תהיה חיובית אז התהליך הזה יתקדם.
מיכאל דור: שתי נקודות שהן בתחום שלנו, האחת זה הנושא של רפואה פרטית, לנו אין בעיה עם רפואה פרטית.
מיכאל דור: יש לנו את האופציה של רפואה פרטית שתעזור לבתי החולים, אני מניח שמקובל עליהם הדגם הזה, גם בשיחות שהיו עם פרופסור שאשא בהחלט מקובל הדגם הזה.
מיכאל דור: הנקודה השניה של המכשירים הרפואיים היא, על פי החוק יש מכשירים מסוימים כמו MRI למשל, זה לא משהוא שאני יכול להבטיח היום מפני שזה לא יהיה לפי החוק.
מיכאל דור: אמרתי להם דבר אחד, אנחנו מדברים על בית חולים שיתחיל לפעול במקרה הטוב בעוד 3,4, או 5 שנים, בינתיים יתווספו MRI למערכת.
מיכאל דור: כיום קיימים בכל מיני מקומות MRI ניידים, כמו "שערי צדק", אשקלון.
סופה לנדבר: גם אנחנו בועדת רווחה הוספנו לפני כמה שבועות MRI.
מיכאל דור: חמישה מכשירים עכשיו נוספו.
קריאה: אי אפשר לדעת מה יקרה בעוד 4, 5 שנים שבית החולים יפעל.
מיכאל דור: להערכתי, אי אפשר להתחייב לזה.
מיכאל דור: אנחנו נשאר בשימוש מוגבל ב- MRI כמו ש-CT היה יוצא דופן בעבר והיום יש בחדרי מיון CT.
מיכאל דור: זוהי התקדמות טבעית, אנחנו לא עשינו פה לא עיכוב ולא מכשולים.
מיכאל דור: אני חושב שהיתה התקדמות, אומנם לא כמו שהיינו רוצים אבל יש התקדמות.
סופה לנדבר: גיל שבתאי בישיבה הקודמת שהיתה לפני כמה שבועות, אמרת שב-24 בפברואר נקבל החלטה אם לא יהיו הפרעות.
סופה לנדבר: אלו הפרעות היו בזמן הזה?
גיל שבתאי: בזמן A אנחנו קיבלנו החלטה על איך אנחנו מקדמים את מה שאמר מיכאל דור, איך אנחנו מתכוונים להפעיל את השירותים הפרטיים, אנחנו צריכים לחזור לפונים ב- RFI ולשאול אותם האם שתי התשובות שלנו מספקות אותם, והאם לאור הנתונים האלה, ולאחר שהם מקבלים את התשובות שלנו האם הם מתכוונים להמשיך איתנו את התהליך.
גיל שבתאי: בהנחה שהתשובה תהיה כן התהליך ימשך בהחלט, אם התשובה תהיה לא אנחנו נצטרך לחזור לפה ולהגיד מה אנחנו מתכוונים לעשות.
גיל שבתאי: לעשות את הפניה הזאת עם התשובות.
סופה לנדבר: למה לא עשיתם את זה במשך שבועיים מאז שהתקיימה הישיבה?
גיל שבתאי: אנו סיכמנו עם משרד הבריאות את שני הדברים האלה.
גיל שבתאי: אתמול התקיים דיון בועדת המכרזים שבעצם אישרו את שני הדברים האלה, ובתוך שבוע שבועיים תצא פנייה מסודרת לפונים האלה, ההליך הזה נמשך.
מרינה סולודקין: לפני שנה השתתפתי בישיבה במשרד האוצר ושם רצו לבטל את החוק שלנו, אך לא אפשרנו זאת בגלל שזה הפריע להם מאוד.
מרינה סולודקין: הם עומדים על תהליך של הקמת בית חולים באשדוד ואנחנו ביחד עם סופה לנדבר יודעים שזהו מאבק שנמשך יותר מעשר שנים, גם של תושבי אשדוד וגם של ערים אחרות.
מרינה סולודקין: אני אומרת לכם שבאשקלון נמאס לנו ממחלקות הגריאטריות שנראות כמו בית חולים זוטר.
מרינה סולודקין: אני רואה שלאחר שנה של מאבקים העניינים הזוטרים, רפואה פרטית, לא רפואה פרטית, העם רוצה בית חולים, כל העניינים, אולי זה צורה להשבית, לחסום את התהליך, אני מאוד לא אוהבת שמתחילים את העניין מעניינים שוליים, מפני בשביל הציבור שאנחנו חברי הכנסת כאן מיצגים, יש לעשות את זה בהסדרי העבודה שכן יהיה בית חולים.
מרינה סולודקין: יש לטפל קודם כל בעניינים גדולים כמו מימון, מקום ואחר כך להתעסק בעניינים הקטנים, כאן אני רואה דרך לסחוב ולסגור את כל התהליכים.
צבי צילקר: דיברתי עם דוד הרטום, ואמרתי לו מה יקרה פה, איך אני יודע מה אתם חושבים?
צבי צילקר: המהלכים מוכרים לי, אתם כבר הבנתם שכאשר יקום בית חולים זה לא יעזור לכם, מכיוון שיש חוק, אתם עוזרים למישהו להפר את החוק או למרוח אותו עד שתהיה התפוצצות מסוימת.
צבי צילקר: יכול להיות שההתפוצצות מתחילה עכשיו בעזה ואתם אפילו לא יודעים, גם אנחנו לא יודעים מה יקרה, יכול להיות שבעוד שבועיים מאתיים פגזים יגיעו לאשקלון, כי אנחנו כבר מופיעים במעגלים.
צבי צילקר: אתם מתכוננים למלחמה של 1948 כי זה 60 שנה למדינה, אולי נתכונן למלחמה של עוד שנה שנתיים, זה לא מעניין אף אחד.
צבי צילקר: אני מזכיר את זה כי אני מדבר גבוה, גבוה כשאני מתפלל לשלום, אבל חיפה כבר היתה תחת מטר פגזים, שני פגזים כבר הגיעו לאשקלון, שדרות מופגזת 7 שנים, תראו כמה יפה פה, כמה נוח כמה מואר פה.
צבי צילקר: ידעתי מה יהיה היום כי עכשיו אתם מתחילים להרוויח ימים וזה לא הוגן, אני חושב זאת מפני שאני מתעסק בזה רק שלושים שנה, ושלושים שנה אני שומע כל פעם שהדור הצעיר מתחלף, מתחלף ועושה זאת בתום לב כאילו שמישהו אומר לו לעשות, ואני שואל את עצמי, אם אצלי הפקידים היו מתנהגים ככה אני הייתי דואג שהם לא יהיו יותר בעירייה, לא יכול להיות שמפירים את החוק, מושכים את החוק, מורחים אותו, ואני אומר את זה גם למיכאל דור, יש פה אי הבנה, היו פה שני מכרזים לבית חולים, היה אפשר ביום ראשון שעבר להרים טלפון לשלושת החברות המכובדות, להגיד רבותיי, קראתם את החומר, למדתם אותו, אתם בקיאים, אנחנו רוצים תוך עשרים וארבע שעות לקבל תשובה כן או לא.
צבי צילקר: עם רפואה פרטית, בלי MRI, דגם "הדסה" בלי MRI, כן או לא, ואז היית מקבל תשובה, הם יגידו שהם צריכים עוד ארבעים ושמונה שעות.
צבי צילקר: אני בא אל "רפואה וישועה" שכבר מתחילים לצפות את הקירות.
צבי צילקר: חבר הכנסת יעקב ליצמן הודיע שזה יהיה גמור באפריל, מאי, אני מודיע באוגוסט ספטמבר ליתר בטחון, אני הייתי מקים ב- 9 קומות במבנה המוגן ביותר במדינת ישראל שתי מחלקות: מחלקה פנימית ומחלקת ילדים.
צבי צילקר: אני יודע שמחלקת יולדות זה מסובך, עם הפגים ועם כל הבדיקות.
צבי צילקר: בית החולים יבנה גם כן במשך שלוש שנים, אנחנו יודעים שאפשר לבנות בית חולים גם בשנתיים וחצי, ולא בחמש או שבע שנים כמו שהיה פעם, אבל בית חולים יכול לפעול השנה, רק תתנו את האישור, תשאלו מי מוכן להפעיל את בית החולים השנה, תתפלאו ש"רפואה וישועה" יגידו לכם בטלפון כן.
צבי צילקר: דיברתי אתמול עם צחי הנגבי ואני מורשה לצטט אותו, הוא נדהם, הוא אמר "צבי אני לא בעניינים, היום אני בתור שר בריאות כתבתי לך מכתב שמאשר הקמת בית חולים".
צבי צילקר: דני נווה היה שר בריאות, הם לפחות ענו לי, צר לי לומר שמכתבים רבים, אני אומר את זה פה לפרוטוקול, רבים ששלחתי לשר הבריאות לא נענים, לא פניתי לשום מוסד כדי לא לפגוע בכבודו.
סופה לנדבר: בגלל שהוא לא אמיתי?
צבי צילקר: אני לא אמרתי שום דבר, אמרתי שמכתבים שאני שלחתי לשר הבריאות לא נענו.
צבי צילקר: יש כל מיני דברים שאפשר לעשות אבל אני גם לא מקבל תשובות, זה לא יכול להמשך ככה, מחר אנחנו צריכים להיות בבית הדין הגבוה לצדק, ואני מבין שאתם רוצים למחוק את העתירה, על מה ולמה?
צבי צילקר: גם את ההגנה היחידה האחרונה אתם לא רוצים לתת?
צבי צילקר: אולי אתה לא יודע מזה, הפרקליטות רוצה למחוק את העתירה שלנו, לא יקום ולא יהיה, ואם יקום ויהיה אז אני לא יודע מה נעשה.
צבי צילקר: מאבדים את האמון בפקידות המדינה, בכנסת.
צבי צילקר: אני פשוט לא מבין את זה.
צבי צילקר: אני אמרתי לדוד הרטום, אני יודע מה בדיוק תהיה היום התשובה, צריך לבדוק עוד פעם, צריך להעריך עוד פעם, בינתיים יבטלו את העתירה, חבר'ה זה לא הולך כך, אם אתם אומרים שתוך שבוע יש לכם את כל התשובות, בשבוע הבא, אני אבקש מהיושבת ראש לקיים ישיבה ביום שני, ואת כל התשובות אפשר לקבל.
סופה לנדבר: יש דיון בבית הדין הגבוה לצדק בעוד יומיים, בינתיים זה לא מונע ממשרד האוצר, מהוועדה הבינ-משרדית ביחד עם משרד הבריאות לתת לנו תשובות, אני לא רוצה להיות בוטה, נמאס לי, די מספיק, אני ומרינה סולודקין לא מבקשים, דורשים ממך לסגור את העיר, אם הם ביום רביעי לא נותנים לנו תשובה שמספקת אותנו, אנחנו פונים אליך כבוד ראש העיר ואומרים, הבריאות של תושבי העיר אשדוד חשובה לך ולנו, ואין מוצא, הוועדה הבינ-משרדית מנסה למרוח אותנו, די מספיק, אני מתאפקת לא לומר.
סופה לנדבר: מיכאל דור, אתה יודע איך אני מתייחסת אליך ובגלל זה ובגלל הכבוד שבעצם אתם מיצגים כאן את השרים, את הפוליטיקה ואת המדיניות של השרים בממשלת ישראל, קשה לי להגיד כאן, אנחנו ישבנו אחד ליד השני לפני מספר חודשים כאשר ראש הממשלה אהוד אולמרט עמד על הבמה ואמר יוקם בית חולים באשדוד, אני שואלת מה הוא שיקר לציבור?
סופה לנדבר: הוא שיקר לתושבי אשדוד?
סופה לנדבר: אני לא רוצה להאמין שאני חיה במדינה הזאת, איזה מדינה יכולה להתייחס לתושבים בזלזול כזה, זה זלזול באנשים, אתם לא מבינים באיזה מצב אנחנו נמצאים?
סופה לנדבר: מיכאל דור, אתה נדהמת, אנחנו גם כתושבי אשדוד אושפזנו לא פעם אחת ב"קפלן", אני לא רוצה לתת ציון בגלל שהעובדים שם הם מעולים ומומחים אבל הם לא אשמים שמדינת ישראל מזלזלת בבריאות של האנשים, אלו לא תנאים, זה לכבוד האדם ששוכב שם?
סופה לנדבר: אתה יודע שאני באשפוז האחרון שלי, כאשר הייתי עם אינפוזיה ביד קמתי ועזבתי את בית החולים, חתמתי שאני מסכנת את עצמי, וידעתי, אך לא הייתי מסוגלת לשכב שם בבזיון כזה, איזה כבוד אנחנו נותנים לחולה?
סופה לנדבר: אתם לא יודעים מהם התנאים.
סופה לנדבר: בנאדם שמשלם למערכת בריאות, מערכת ביטוח הלאומי, כספים כל כך אדירים, והוא לא מקבל את השירות שהוא ראוי לקבל, זה פשוט לא יכול להיות.
סופה לנדבר: למה אני מבקשת לערוך ישיבה ביום רביעי הזה?
סופה לנדבר: אני חושבת שצבי צילקר ראש העיר מאוד צודק, במערכת הקיימת היום במדינת ישראל, יכולתם אם רציתם לתת, ואני מתאפקת לא לומר דברים שיפגעו בכם, אנחנו נפגענו די מספיק, לא רוצים יותר לסבול ובגלל זה אני מבקשת תחזרו היום למשרדים, תשלחו SMS, תתקשרו לכל הגורמים, אני גם מבקשת, אני יכולה להזמין ליום רביעי את כל הגורמים שרצו ונגשו ל-RFI, אני רוצה לשמוע מהם.
צבי צילקר: כרגע דוד הרטום דיבר עם ד"ר רוטק.
צבי צילקר: ד"ר רוטק מקבל את עניין המודל של "הדסה", מוכן להמתין לתשובה, טלפון אחד, שתי דקות.
מרינה סולודקין: אני ואתה ראש העיר ומטה המאבק כבר הרבה שנים בנושא הזה, אנחנו יודעים שיש התנגדות של הרשויות הרפואיות לבית חולים באשדוד, אם את לא תצליחי בשבוע שבועיים הקרובים, יש לנו את ראש הוועדה לביקורת ויש לנו מבקר מדינה, אנחנו יכולים ראשית לבקש ועדה משותפת וגם יש זכות לועדת חקירה.
סופה לנדבר: אני הגשתי וכבר קיבלתי אישור להצעה רגילה לסדר היום על אי סדרים בהקמת בית החולים באשדוד.
סופה לנדבר: ביום רביעי אנחנו נבקש את ועדת החקירה או ועדה אחרת, אנחנו נמסור את זה לועדה לביקורת מדינה.
מרינה סולודקין: זה נמשך כל כך הרבה שנים, זה זלזול במאות אלפי אנשים, בהרבה ערים בדרום וזה גם זלזול במצב האסטרטגי, יש שינוי דרסטי בשנים האחרונות, כמה בתי חולים יש בחיפה?
מרינה סולודקין: שניים שלושה, למה?
מרינה סולודקין: בגלל שהצפון תמיד היה בעדיפות, עכשיו הזמן של הדרום להגיע לעדיפות, ובית חולים באשדוד, אני חושבת, זו משימה אסטרטגית שאנחנו מתכוננים למלחמה ממש.
אבי הלוי: המלחמה הבאה אם תהיה, יש ציטוט שפורסם השבוע בערוץ 7, קצין בכיר הודיע "כיום יש בידי הרשות הפלשתינאית מעל אלף רקטות קאסם ועוד מאתיים רקטות ארוכות טווח המסוגלות להגיע מעבר לאשקלון, אנו משערים שבקרוב מאוד גם אשדוד וקרית גת יכנסו לטווח הרקטות".
אבי הלוי: אני חושב שהמצב הביטחוני השתנה כרגע, אנחנו מקווים שהוא לא יהיה חמור יותר, צריך להדליק נורית אדומה גם לפקידי האוצר וגם לפקידי הבריאות, כולנו ראינו מה היה במלחמה האחרונה בצפון, איך חיפה היתה בטווח הטילים.
אבי הלוי: אשדוד היא עיר אסטרטגית יש בה מתקנים אסטרטגים, אני חושב שסחיבת הזמן בהקמת בית החולים מסכנת את תושבי אשדוד במודע, אני חושב שאנחנו נעבור את השבוע הזה בבית דין לצדק ונראה שהאוצר ממשיך למשוך את הנושא ולמרוח את הנושא, גם אני פונה לראש העיר בשם חבריי למטה, שאם לא תהיה בררה, יש לסגור את העיר, לסגור את הכניסה הדרומית, לסגור את הנמל בהשתתפות ההסתדרות, הרכבת כניסה דרומית וכניסה צפונית, וגם עוד אפשרות דרך היושבת ראש לבדוק את הנושא של ועדת החקירה שתבדוק את כל הכשלים, מי הכשיל את הנושא הזה, ואם אין כאן מעשה פלילי, שלמעשה פקידים במדינה, ואני לא פונה אליך באופן אישי, וכל מי שאחראי על יישום החוק צריך להיכנס לועדת חקירה.
543: ראשית בנוגע לדברים של אבי הלוי, אני מסכים עם כל מילה, אנחנו צריכים להזכיר לעצמנו כל הזמן שבית חולים באשדוד צריך להיות בלי קשר של האיומים, כי האיומים האלה יכולים לחלוף, אנחנו עיר גדולה כרבע מיליון תושבים, בית חולים הוא מרכיב בסיסי, יסודי וחשוב בעיר בסדר גודל כזה, אנחנו חושבים גם על הדורות הבאים, זה תפקידנו לחשוב היום מה יהיה בעוד עשרים , שלושים ארבעים שנה, שבעיר יהיו ארבע מאות ואולי חצי מיליון תושבים, צריך לזכור את הטענה היסודית, והטענה על המצב הביטחוני היא טענה חולפת שכבודה במקומה מונח, מה גם שבית חולים יבנה בעוד שמונה שנים, כולנו מקווים שהמצב הביטחוני ישתפר.
543: בנוגע לאישור עצמו, אנחנו לא מופתעים שלא קיבלנו את התשובה שהבטיחו לנו, הבטיחו לנו שיבדקו את ההצעות של ה- RFI, יפגשו עם האנשים, יגבשו את ההמלצות ויביאו אותם לכאן, לא הביאו, לא שחשבנו.
543: אנחנו קיבלנו אתמול מכתב שהיא קיבלה תשובה מפרקליטות המדינה שהמדינה מתכוונת להודיע בבית הדין הגובה לצדק מחר, שבסך הכל פועלים בכיוון הכנת מכרז ולא יודעים מתי זה יהיה ומדובר בבדיקה מאוד מורכבת, מסובכת שלוקחת המון זמן.
543: אנחנו חוזרים לתהליך שבו הינו לפני חצי שנה שבו יצאנו למאבק הציבורי, אנחנו חוזרים לאותו תסריט שכולנו עברנו בשנים האחרונות, לא תהיה בררה אלא לחזור למסלול של המאבק, המתנו למצות את התהליך של ה-RFI, המתנו לפעילות הוועדה החשובה הזאת, אנחנו ממתינים לבית הדין הגבוה לצדק מחר, לא נראה שתבוא הישועה, אנחנו נתקדם להחרפת המאבק הציבורי, שלא נצטרך להמשיך לעמוד מול הפקידים שהם אנשים נחמדים ומקצועיים, אלא נעמוד מול המנהיגות, מול ראש הממשלה בכבודו ובעצמו, מול הממשלה כמובן בכנסת ישראל, אני מודיע כאן לפרוטוקול שאנחנו בישיבה הבאה של מטה המאבק הציבורי שלנו, נחזור למלחמה.