GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נח פלוג: מרכז הארגונים של ניצולי השואה, כשהוקם, חצי מהחיים בישראל שהיו בגטאות ובמחנות לא קיבלו שום רנטה, כי ממשלת ישראל שילמה רנטות לאלה שהגיעו עד 53' והחוק הגרמני נגמר ב-69'.
נח פלוג: אנו התחלנו משא ומתן עם גרמניה והשגנו לכל אלה שהיו במחנות ובגטאות, במחנות מעל ששה חודשים ולגטאות מעל 18 חודשים, רנטות לכל החיים, 270 יורו.
נח פלוג: סך הכל בעולם 95 אלף איש שקודם לא קיבלו דבר, קיבלו רנטות.
נח פלוג: בארץ חיים עוד היום 25 אלף איש שמקבלים רנטות מקרן סעיף 2.
נח פלוג: 270 יורו פעם בשלושה חודשים.
נח פלוג: במשא ומתן עם הגרמנים, זה משא ומתן לא קל, אני משתתף בזה, היתה קבוצה של כאלה שהיו במחנות ריכוז ובגטאות והגרמנים לא הכירו בהם לתת להם רנטה.
נח פלוג: איזה סוג זה היה?
נח פלוג: למשל, אנשי גטו בודפשט, שהיו בגטו פחות מ-18 חודש או אנשים כאלה שהיו בברית המועצות באזורים שהיו כבושים פחות מ-18 חודש במזרח הרחוק או כאלה שהרוויחו קצת מעל למשהו, זה גם שונה לאחרונה, במשא ומתן לאחרונה הגרמנים הסכימו לא לכלול כהכנסה לא רנטה, לא ביטוח לאומי, רק שכר והון, וזה אפשר לעוד כמה אלפי אנשים לקבל רנטות.
נח פלוג: נשארה קבוצה שהיתה בגטאות, במחנות ולא קיבלה רנטות.
נח פלוג: הערכנו את זה כ-8,000 איש.
נח פלוג: השגנו בשביל אלה שהיו במחנות ובגטאות גם מקרן מיוחדת עבור עבודת כפייה.
נח פלוג: כל אחד קיבל 15 אלף מרק מגרמניה ועוד 1,400 דולר.
נח פלוג: כאלה בארץ היו 75 אלף.
נח פלוג: בדקנו כמה יש כאלה מה-75 אלף שמקבלים רנטות, או מגרמניה או מקרן סעיף 2 או מהאוצר.
נח פלוג: מהסיכומים יצא שיש כאלה כ-67 אלף.
נח פלוג: הממשלה הסכימה לכל אלה שהיו במחנות ובגטאות לפי התביעה של מרכז הארגונים לתת מכיוון שהגרמנים לא נותנים את הרנטות, לתת את הרנטות.
נח פלוג: זה ה-8,000 איש.
נח פלוג: כל הנתונים נמצאים בקליימס קונפרנס – הרי האיש כתב שזה סודי.
נח פלוג: במקום ידידי מכן לזקן, לכתוב, ואיני מבין את המילה, מעשה חלם, רשעות לשמה, איני יודע לכמה איש עזרתם.
נח פלוג: איני יודע מה השגתם.
נח פלוג: אנו השגנו ל-200 אלף יוצאי ברית המועצות תשלומים חד פעמיים, ל-75 אלף איש, לכל אחד 50 אלף עבור עבודות כפייה, השגנו את הרנטות מגרמניה ולאלה שלא קיבלו מממשלת ישראל.
נח פלוג: אל תיקחו טרמפ על בעיות של ניצולי השואה.
סופה לנדבר: יש לי הערכה לכל הדברים שעשיתם וממשיכים לעשות.
סופה לנדבר: כחברת כנסת מסיעת ישראל ביתנו, וזה התחיל מיורי שטרן, לכן חשוב לי לציין, עד כמה חשוב לתת לכם תמיכה והערכה.
נח פלוג: באופן פרקטי סיכמנו שיהיה פרסום בכל העיתונות, יהיו הודעות באמצעות כל הארגונים, סיכמנו עם אהוד מוזס שתהיה הדרכה לכל המתנדבים שיבואו לכל אלה, כלומר אנו באופן פרקטי עוזרים במילוי השאלונים.
נח פלוג: לא צריך לעשות דברים מכלום.
סופה לנדבר: משרד הפנים, מאיפה נוצרה הבעיה שאנשים שמתו קיבלו טפסים?
עירית וייסבלום: קיבלנו בקשה לבצע אימות קבצים.
עירית וייסבלום: יש 82 אלף רשומות שהתקבלו אצלנו, נעשתה בדיקה, מתוכם מצאנו ש-13,090 נפטרו.
עירית וייסבלום: נעשתה פנייה ובוצעה בדיקה.
סופה לנדבר: משרד הקליטה, אמרתם בוועדה שאתם מסוגלים לתרגם.
שרה כהן: אמרנו את זה בוועדה שריכז מנכ"ל משרד הרווחה, נחום איצקוביץ'.
שרה כהן: הצענו את עזרתנו בהכנת חוברות מידע, בתרגום מידע.
שרה כהן: ההצעה שלנו מבחינת היכולות שלנו להתאמת המסמכים לשפה הרוסית קיימת, וההצעה שלנו בעינה עומדת.
רפי פינטו: אנו מתלבטים אם לעשות טופס ברוסית או לעזור לאנשים למלא את הטופס- -
סופה לנדבר: בגלל שאתם מכבדים את האנשים שעברו כל כך הרבה, אני חושבת שזה צריך להגיע ברוסית.
סופה לנדבר: הם אומרים שהם לא הבינו למי שלחו את הטפסים.
רפי פינטו: התחלנו מהקבוצה שקיבלה מקרן הזיכרון.
רפי פינטו: יש שם כ-75 אלף איש.
רפי פינטו: אגב, עכשיו מספרים לנו שכן נעשתה הפגשה.
רפי פינטו: אנו נתייעץ, איך לפנות לקהל הרוסי.
רפי פינטו: אנו שולחים טופס לכולם.
רפי פינטו: אני נוטה לצרף מלל ברוסית, ולומר למי שקורא רוסית: אם אתה רוצה טופס ברוסית, תתקשר.
סופה לנדבר: אמרת שממשלת ישראל כל כך דואגת לאותם אנשים, ולכן צריכים לקחת בחשבון שחלק לא מבוטל מהם לא יודעים עברית, לכן צריך או להשאיר שם טלפונים, לאן אפשר לפנות.
רפי פינטו: אנו מדברים על טכניקת הביצוע.
רפי פינטו: צריך לחשוב חכם.
רפי פינטו: אם נשלח את הטופס הרגיל, יהיה מצורף דף הסבר ברוסית, שמסביר למי מגיע, ומספר טלפון ששם עונים ברוסית.
רפי פינטו: הוא יכול גם לבקש שישלחו לו טופס ברוסית, ונעשה זאת.
סופה לנדבר: אבל תעשו את זה במהירות, כי יש פה ליקוי בתפיסה.
רפי פינטו: זה לוקח זמן.
דפנה סידס-כהן: יש לי הצעה לגבי פרקטית, איך לאתר את אותם אנשים שמדברים שפה אחרת למעט עברית; כידוע, אותם 7,500 איש, הם לא רק דוברי רוסית, יש ביניהם דוברי רומנית והונגרית וצ'כית ועוד שפות רבות.
דפנה סידס-כהן: מה דעתכם לקחת את אלו שלא ענו לכם על הטפסים, לאמת את ארץ העלייה שלהם מול משרד הפנים ולאותם אנשים לשלוח לפי שפת ארץ המוצא?
משה בר סימנטוב: הבעיה היא רוסית, לא שפות אחרות.
משה בר סימנטוב: העליות מצ'כיה ומרומניה הם משנות החמישים.
סופה לנדבר: הם דוברים עברית, הבעיה עם הגל האחרון, שגם אם הם דוברי עברית, קשה להם למלא את הטפסים בעברית.
רפי פינטו: לכל אלה שלא הגישו מתוך ה-7,500, אליהם נתקשר, ואליהם יגיעו פיזית.
רפי פינטו: כאן זו לא הבעיה.
רפי פינטו: הבעיה הזו נפתרה.
רפי פינטו: הבעיה היא האחרים.
פיאנקו משה: לקחו 130 ילדים מדכאו לאושוויץ.
פיאנקו משה: לידי היה החבר הכי טוב שלי.
פיאנקו משה: שאלו אותי בן כמה אני.
פיאנקו משה: אמרתי: 16.
פיאנקו משה: נשארתי בדכאו.
פיאנקו משה: נשארו בחיים 30 ילדים.
פיאנקו משה: החבר שלי לא נשאר בחיים, הוא אכל יותר מדי.
פיאנקו משה: אני שבע שנים, פעמיים בשבוע בכנסת.
פיאנקו משה: אני שומע, סעיף 2 שממלא את הטופס לא מקבל שום דבר?
משה בר סימנטוב: אלא א כן הוא מקבל הבטחת הכנסה.
פיאנקו משה: אתם מדברים על קבוצה לא גדולה.
פיאנקו משה: יש בארץ 60 אלף ניצולי שואה.
פיאנקו משה: בנוסף, יש עלייה מרוסיה, גם להם מגיע כסף.
פיאנקו משה: מדכאו בחודש הזה הלכו ששה אנשים.
פיאנקו משה: המשפחה שלהם תקבל, ואף אחד לא יודע את זה.
פיאנקו משה: עכשיו יש עוד קרן רווחה, נותנים 4,000 ₪ בסוכנות בתל אביב.
פיאנקו משה: נותנים לניצולי שואה ולמי שהיה ברוסיה.
פיאנקו משה: עורכי דין לוקחים עבור זה 10%.
פיאנקו משה: אני חייב לגמור את העסק הזה.
פיאנקו משה: אני לוקח 40 אנשים מכל המחנות, נוסעים לגרמניה, אני יודע שמר פלוג נסע לשם, הייתי בעירייה, לא קיבלנו שום דבר.
נח פלוג: יקבלו עבור כל 2008 רטרואקטיבית.
פיאנקו משה: אני אסע לגרמניה עם שלושים אנשים.
פיאנקו משה: חבל.
פיאנקו משה: יש כסף, בנק לאומי, קולט אביטל, שבע שנים, עשו חברה.
פיאנקו משה: אתם מבינים מה הולך כאן?
פיאנקו משה: זה בלגאן שאין מילים יותר.
פיאנקו משה: כולם יחד צריך, עם מר פלוג יחד.
פיאנקו משה: חשוב גם לחוד, ניצולי שואה, לחוד את הקבוצה הקטנה שלך, רוסים שבאו משנת 90, גם צריך לעזור להם.
פיאנקו משה: כסף יש.
פיאנקו משה: אני מציע לא לעשות ישיבות עם 200 אנשים יושבים, שכולם צועקים.
פיאנקו משה: צריכים להיות קבוצה לא גדולה.
אהרון מולוטקוסקי: יש לנו ברשימה של הארגון שלנו כמעט 600 ניצולי שואה, רק באשדוד.
אהרון מולוטקוסקי: הרבה מהם קיבלו את הטפסים ממשרד האוצר.
אהרון מולוטקוסקי: לא ידעו איך למלא.
אהרון מולוטקוסקי: עזרנו להם, פדרציה ישראלית דוברי רוסית, באו נכדים, וענינו לכל אחד, אך יש הרבה אנשים שעוד לא נמצאים ברשימות שלנו.
אהרון מולוטקוסקי: עכשיו הם שומעים שיש טפסים, באים, בחצי שנה שעברה באו כ-150 איש חדשים לרשימה שלנו.
אהרון מולוטקוסקי: ומה עשינו – אף אחד לא קיבל טופס, אז אנו מתקשרים למשרד האוצר.
אהרון מולוטקוסקי: אני מציג את עצמי, שולחים את הטפסים, קשה מאוד.
אהרון מולוטקוסקי: אומרים שצריך שהטפסים יהיו בשתי שפות.
אהרון מולוטקוסקי: גם מגרמניה באים טפסים בשתי שפות.
אהרון מולוטקוסקי: אתם שולחים את הטפסים לכל אחד הביתה.
אהרון מולוטקוסקי: האדם כבר מת, לא יודעים שהוא מת, אבל אנחנו יודעים אפילו מי שחולה.
אהרון מולוטקוסקי: אז אם צריך עזרה, אנו תמיד מוכנים לעזור.
אהרון מולוטקוסקי: אם אין לכם רשימות של יושבי ראש, יש בארץ כארבעים ארגונים, ואנו תמיד רוצים לעזור.
אהרון מולוטקוסקי: אז אנחנו צריכים להיות בקשר.
אהרון מולוטקוסקי: אנו תמיד יכולים לעזור ולכוון.
רפי פינטו: עם גיטה עשינו את זה.
אהרון מולוטקוסקי: קשה מאוד, אפילו גיטה, ויש לה עכשיו ברשימה 27 סניפים.
אהרון מולוטקוסקי: היא נתנה בתקשורת את מספר הטלפון שלה.
אהרון מולוטקוסקי: אין לה ארגון שאפשר להתקשר, לשאול.
אהרון מולוטקוסקי: אנחנו יכולים לתת רשימה.
רפי פינטו: תודה, ניעזר בכם.
סופה לנדבר: אתם צריכים לפנות לאנשים, שלא ישלמו לעורכי דין, אלא שייעזרו בארגונים.
אהרון מולוטקוסקי: עד עכשיו באים אנשים כשיש קבלת קהל, והם לא יכולים לקבל את העזרה של דיור ציבורי, כי בחוק כתוב שהם עומדים בתור הראשון, הם באו בשנת 99' לארץ והם לא יכולים לקבל.
אהרון מולוטקוסקי: יש לנו כאלה אנשים, הם נכים, הם מקבלים פנסיה נכה, והסכום שהוא מקבל פחות ב-10-15 ₪ ממני- -
סופה לנדבר: נעשה ישיבה על זה.
צבי בידרמן: יש אנשים שבאו קצת לפני שנת 90', יש פה כמעט שלילת זכויות.
צבי בידרמן: אם כל החיים אדם עבד, שירת בצבא, שילם ביטוח לאומי, מבטחים, הכל, כשזה מגיע לכסף של כ-6,000 ₪, אומרים שלא מגיע לך כי אתה ותיק ומקבל מבטחים.
צבי בידרמן: את המבטחים אף אחד מאתנו לא גנב.
צבי בידרמן: עבדתי על המבטחים.
צבי בידרמן: ופתאום כשאני שואל, למה לא מגיע לי, אומרים לי: כל התנאים לא מגיעים לקבוצה הזו כמוני.
צבי בידרמן: יש 200 איש בעמותה שלנו.
צבי בידרמן: בין 30% הגיעו עד שנת 80'.
רפי פינטו: מדובר על קבוצה של יותר מ-20 אלף איש.
רפי פינטו: החל משנה הבאה יהיה להם משהו.
צבי בידרמן: מה זה "משהו"?
צבי בידרמן: זה טיפה בים.
צבי בידרמן: בזמן המלחמה כולם סבלו אותו דבר.
צבי בידרמן: הייתי בן 4 בגטו.
צבי בידרמן: אח שלי מת מרעב.
צבי בידרמן: אני נשארתי חי עם אחותי, אך כולם סבלו אותו דבר, אז למה אני וקבוצה כמוני שעלינו לארץ בגיל 40, זה מה שמגיע?
סופה לנדבר: אני מבינה את הצרכים של הקבוצה הזו וחושבת שקבוצה זו צריכה לקבל ואין זכות למדינת ישראל לשלול ממנה את מה שמגיע לה.
סופה לנדבר: הם היו חלק מהשואה.
רפי פינטו: מעט מתוכם יוצאי ברית המועצות.
סופה לנדבר: אני לא רוצה לחלק מדליות לממשלת ישראל, אך חשוב בגלל הלחץ שעשיתם, ואנו חברי הכנסת כולל יורי שטרן התגייסנו לשרת צדק חברתי, זה אחד מהסעיפים שהמדינה היתה צריכה לבצע לפני ששים שנה.
סופה לנדבר: יש בלגאן לא קטן, אנשים לא מבינים לאיזו קטגוריה הם שייכים, והלחץ יהיה גדול יותר כשהחוק יאושר, לדעתי.
סופה לנדבר: אני מבקשת לסיכום להתקשר טלפונית לאנשים שבינתיים לא שלחו חזרה את הטפסים, לבדוק למה, ואם הם לא דוברי עברית, לשלוח להם ברוסית.
סופה לנדבר: אני מבקשת לתרגם בדחיפות את הטפסים לרוסית.
סופה לנדבר: משרד הקליטה מוכנים לסייע, יש להעריך זאת ולעשות הכל יחד.
סופה לנדבר: כשתפרסמו את הדברים ותעשו זאת במהירות רבה, תנצלו גם כלי תקשורת ברוסית, כי אנשים אלה בדרך כלל מקבלים חינם תקשורת מקומית והרבה השפעה יש בתקשורת הרוסית.
סופה לנדבר: אני מבקשת לשלב ידיים עם ארגונים, לקבל מהם במהירות את כל הפרטים שהם רוצים לפרסם, ותנצלו אותם לרשימות וטלפונים וכתובות, כי הם מוכנים לסייע.
סופה לנדבר: בחוק של יורי שטרן עשיתם יום עיון, תעשה זאת שוב.
סופה לנדבר: הם עזרו אז המון, הם יעזרו גם היום.
סופה לנדבר: תעשו סמינר, תקבלו מהארגונים האלה את הטלפונים והכתובות ותנסו לשלב אותם.
סופה לנדבר: אנחנו נמצאים כאן בהוסטל, דיור מוגן לאנשים שלא נהנים מחוק תעריפי חשמל סוציאלי.
סופה לנדבר: אני אסירת תודה שהגעתם לכאן.
סופה לנדבר: נפגשתי עם כל השרים הנוגעים ליישום החוק, אני מודה לחברת החשמל ולמשרד הרווחה על כך שכבר אלפי אנשים התחילו לקבל את מה שמגיע להם.
סופה לנדבר: יש כמה אלפי אנשים שגרים בדיור מוגן ובהוסטלים שדומים להוסטל הזה ולא מקבלים את תעריפי החשמל הסוציאלי וחשוב לי שגם אנשים אלה יהנו ממה שהחוק נותן.
דן וינשטוק: אני אתאר בתחילה את הבעיה ולאחר מכן את הפתרון באופן עקרוני ואני מקווה שתוך כדי הדברים יגיע משה בן יאיר ראש אגף הנדסה מרשות החשמל, שהם אמונים על הפתרון ואני חושב שיש לו פתרון עקרוני לבעיה.
דן וינשטוק: הבעיה הבסיסית היא שהתיקון לחוק משק החשמל שמאפשר למי שזכאי לזה ליהנות מתעריפים, באופן מעשי מבוסס על זה שמי שזכאי לזה יש לו מונה משלו, מונה של חברת החשמל.
דן וינשטוק: זה כנראה נכון להרבה מאוד זכאים ואפילו לקשישים שגרים בערים השונות, אבל לא בהוסטלים.
דן וינשטוק: את זה החוק צפה ובזה הוא מטפל ולאלה שייכים אותם אנשים שהזכירה חברת הכנסת לנדבר, שכבר נהנים מהחוק.
דן וינשטוק: ההבדל מבחינה טכנית בין מה שתיארתי שלו החוק יודע לתת פתרון לבין המצב פה, כמו שראינו אותו בסיור שעשינו כאן, הוא שלמבנה הזה יש מונה אחד, המונה זה גם הגבול החוקי בין חברת החשמל לבין הצרכן ומבחינת חברת החשמל כל המבנה הזה הוא צרכן אחד.
דן וינשטוק: ברור לגמרי שהצרכן הזה, אני לא יודע להגיד מה המעמד המשפטי שלו, אבל הוא וודאי לא כזה שהוא יכול ליהנות מהחוק.
דן וינשטוק: זה לא אדם, זה לא אדם עם הכנסה נמוכה, ולכן נוצרה פה לקונה מסויימת שבה מי שהוא בעל המונה, שזה כנראה הבעלים של ההוסטל, למרות שמאחורי המונה הזה עומדים הרבה מאוד אנשים, אין לנו את האפשרות במצב הנוכחי לזהות את בעל המונה כמי שזכאי.
דן וינשטוק: זאת הבעיה.
דן וינשטוק: אני לא אומר שהיא לא פתירה, אבל זאת הבעיה שקיימת בהוסטל הזה ובעוד הוסטלים רבים.
דן וינשטוק: לבעיה הזאת באופן עקרוני ישנם שני פתרונות.
דן וינשטוק: הפתרון הפשוט, אבל הוא לא כל כך מתאים לכם, זה היה להפוך כל אחד מכם, או כל דירה או חדר, לצרכן.
דן וינשטוק: אז אם יש לנו פה 64 דיירים, להכניס לפה 64 מונים, להפוך כל אחד מכם לצרכן של חברת החשמל ואז מי מכם שזכאי ואני מניח שזה רובכם, היה מקבל.
דן וינשטוק: הפתרון הזה הוא פתרון יקר כי להפוך כל אחד מכם לצרכן זה מחייב השקעה של כמה אלפי שקלים וזה כנראה לא הצד החזק שלכם, אחרת לא היינו מתכנסים פה.
דן וינשטוק: אז זה הפתרון העקרוני אבל הוא לא מתאים לכם.
דן וינשטוק: הפתרון השני, שזה הפתרון שאנחנו מנסים ללכת עליו, זה פתרון שמצד אחד יאפשר לנו למנות את החשמל שמגיע לכל אחד מכם, כי בבנין הזה חוץ מהחשמל שכל אחד מכם צורך יש גם צרכני חשמל אחרים, יש את המעלית שלה וודאי לא מגיעה ההנחה, יש את תאורת הפרוזדורים שגם היא לא זכאית להנחה, אז אנחנו צריכים למצוא פתרון טכני, וזה לא מסובך, שבו מונים את החשמל של מה שאתם צורכים בדירה שלכם, השקעים והתאורה שלכם, על זה לתת למי שמגיע לו, שזה אני מניח רובכם, את ההנחה, אבל את המידע הזה שחברת החשמל אין לה נגישות אליו כי המונה הזה שלכם הוא לא מונה של החברה והיא לא קוראת אותו, לא מקרוב ולא מרחוק, איכשהו להעביר בצורה אמינה לחברת החשמל בלי שבדרך בעל ההוסטל יחתוך איזה קופון.
דן וינשטוק: זאת המהות של הפתרון.
מדאה פלג: אבל זה קיים, לכל דייר בנפרד, הם מקבלים גם חשבון.
דן וינשטוק: את אומרת שהתשתית הטכנית הנדרשת כבר קיימת.
מדאה פלג: בהחלט.
דן וינשטוק: אז עכשיו נשארה לנו רק בעיה קטנה, הסדרה משפטית.
זהבית נגלר: אם זה קיים אז מה הבעיה.
זהבית נגלר: אם קיימים מונים אז איך זה שלא מקבלים את הזכאויות, אולי המקור של הבעיה הוא אחר.
זהבית נגלר: אנחנו באים עם זה שהבעיה היא במקום שאין מונים, להגיע לצרכן.
זהבית נגלר: אם יש צרכנים שיש להם חשבון,
מדאה פלג: קיים מונה, מספר מונה, הכל יש.
סופה לנדבר: אתה מבין שיש כעס גדול כאן מפני שהם לא יכולים להבין שהם לא קיבלו עד היום את מה שמגיע להם.
סופה לנדבר: טכנית, כמה זמן אנחנו צריכים כדי לפתור את הבעיה הזאת?
דן וינשטוק: אין כוונה לגזול מכם, זה די ברור לכולם, אפשר להיות בעד החוק או נגד החוק, אבל ברגע שהוא התקבל הוא מחייב.
דן וינשטוק: זה די ברור שמבחינת רוח החוק אף אחד לא חשב על הסיטואציה הזאת ואז אמר שלא ניתן להם את מה שמגיע, לא חשבו על זה, זה קורה הרבה פעמים שבהתחלה בתיקונים לחוק,
סופה לנדבר: בחוק חשבו, אנחנו לא ידענו ואף אחד לא יכול היה לתאר שאנשים שנתנו להם להיות בהוסטלים ובדיור מוגן, ונציגי חברת חשמל והתשתיות היו בישיבות בוועדת הכלכלה, אף אחד מכם לא אמר לנו שיש בעיה.
סופה לנדבר: הרי זה ידוע שקיים דיור מוגן במדינת ישראל, אנחנו לא יכולים לתאר שיש סיטואציה כזאת.
סופה לנדבר: אני מבקשת שלא תגלגל את זה לחוק, תגלגל את זה לחברת החשמל.
דן וינשטוק: אני מקבל את הבקשה שלך אבל כדי לתקן סיטואציה לקויה צריך לזהות קודם כל שיש סיטואציה.
דן וינשטוק: לדעתי אף אחד לא זיהה אותה, אני יכול לדבר בשם עצמי, הייתי בחלק מהדיונים האלה ושר התשתיות תמך בתיקון הזה לחוק, ואני לא זיהיתי את הסיטואציה.
דן וינשטוק: מי שקובע את התעריפים ואת ההסדרים וכל מה שקשור לצד הכספי של חשבונות חשמל, זה גוף בשם רשות החשמל, זה גוף עצמאי, הוא לא חלק ממשרד התשתיות או משרד האוצר או מכל משרד אחר.
דן וינשטוק: אומרת חברת הכנסת סופה לנדבר, בצדק מבחינתה, שפתרון שמבוסס על תיקון חוק ואפילו על תיקון תקנות לא קביל עליה כי זה הליך שיקח יחסית הרבה זמן.
דן וינשטוק: אני יכול להבין אותה והפתרון שמשה בן יאיר יתאר, חלקו לפחות נמצא במגרש יותר נמוך מבחינת ההיררכיה של החוק, במשהו שנקרא אמות מידה והתיקון או היצירה של אמת מידה חדשה זה משהו מאוד מהיר, לאין ערוך יותר מהיר מתיקון חוק או תיקון תקנות, זה ללא חתימה של שר, זאת ישיבה של מועצת רשות, גוף של ארבעה אנשים שמתקן את זה.
דן וינשטוק: לכן מבחינת זמן, ברגע שתהיה הסכמה שהפתרון הוא הפתרון אני חושב שלפחות בצד של אמת המידה זה יהיה מהיר.
דן וינשטוק: יכול להיות שיקח יותר זמן במקומות בהם אין מונים ובמקומות שבהם יש מונים זה יהיה יותר מהיר.
משה בן יאיר: הבעיה היא בעיה שידועה מזה זמן.
סופה לנדבר: מאז יישום החוק.
משה בן יאיר: נכון ונציגים של הרשות גם היו בוועדה הביעו את עמדתם.
משה בן יאיר: מכיוון שראיתי שהבעיה הזאת פותחת שורה של בעיות אחרות, החלטתי להיכנס לעובי הקורה וכרגע הפתרון שאני מציע הוא כזה.
משה בן יאיר: בלי מונה אין על מה לדבר, אם אין דרך שהצרכן הזה יהיה צרכן רשום בצורה כלשהיא של מישהו, אין בכלל על מה לדבר, כי אנחנו לא יודעים מה הוא צרך ואיך יתחשבנו איתו.
משה בן יאיר: מונה חייב להיות.
משה בן יאיר: בלי מערכת מנייה אי אפשר להתחשבן.
משה בן יאיר: בגז יש מערכת מנייה, בטלפונים יש מערכת מנייה, בכל מקום יש מערכת מנייה, בלי מערכת מנייה אי אפשר לפתור את הבעיה ולכן חייבים מערכת מנייה.
משה בן יאיר: לא חייבים מערכת מנייה יקרה.
משה בן יאיר: בירור שאני עשיתי בחברה אחת, אבל אני יודע שקיימות חברות נוספות בשוק, מתברר שיש מונים מאוד יעילים, מאוד חכמים ומאוד זולים.
משה בן יאיר: המספרים שאני קיבלתי הם כאלה: 25 דולר עולה מונה שהוא לערוץ אחד, זה מונה רב ערוצי, זה מונה שיכול למנות 36 ערוצים בו זמנית ל-36 דיירים, 25 דולר לדייר.
משה בן יאיר: נוסיף על זה את עלות ההתקנה שזה עוד כ-25 דולר, מדובר על 50 דולר לדייר.
משה בן יאיר: אני מבין שהיקף הבעיה הוא כ-8,000 דיירים, היקף הבעיה מסתכם ב-40 אלף דולר, צריך לקחת בחשבון שעל העלות הזאת תתווסף עלות חודשית של דולר אחד לדייר.
סופה לנדבר: מי ישלם את ה-400 אלף דולר האלה?
משה בן יאיר: זאת שאלה שהיא לא לפתחה של הרשות, אבל זאת בעיה יותר פשוטה מאשר 50 מליון שקל.
משה בן יאיר: הרשות לא מעודדת וגם לא משלמת בעבור מונים, הכסף יצטרף להימצא בצורה כזאת או אחרת, לא דרך הרשות.
סופה לנדבר: על כמה אנשים מדובר כיום?
משה בן יאיר: אני הבנתי שהיקף הבעיה הוא 8,000 דיירים.
דן וינשטוק: זה בהנחה שלכל ה-8,000 אין מונים, אני שומע שלפחות פה יש אז זה כנראה קצת פחות.
סופה לנדבר: מה שיש כאן, בהוסטל הזה,
משה בן יאיר: אני לא יודע מה יש כאן,
אליהו אבישר: המונה כאן קורא את כל הקריאות של הדיירים, אבל מבחינת חברת חשמל היא מקבלת רק צרכן אחד.
משה בן יאיר: אני חוזר ומדגיש, אני לא באתי לפתור את בעיית ההוסטל הזה, אני בא לתת פתרון כולל, זאת המדיניות של הרשות.
משה בן יאיר: אני מבין שיש הוסטל נוסף שנמצא בחדרה והוסטל אחר שנמצא בנורדיה ואני מניח שגם שם יש את אותה בעיה.
משה בן יאיר: הבעיה מתחלקת לשני חלקים, בעיה של מונים, ואת הבעיה הזאת חייבים לפתור באמצעות התקנת מונה, אין דרך אחרת, ההיבט הנוסף הוא ההיבט של התשלום, כיצד יעבור התשלום.
משה בן יאיר: את הבעיה הזאת העליתי בפני יושב ראש הרשות, ואני מדבר כרגע כנציג הרשות, מה שאנחנו הולכים כנראה לתפור, וזה כרגע נמצא בעבודה, צריך לקחת בחשבון שאלה תהליכים לא קצרים, אלה תהליכים שלוקחים זמן, אנחנו מדברים על התחשבנות בין שני ספקי שירות חיוני.
משה בן יאיר: ספק שירות חיוני אחד הוא ההוסטל הזה כדוגמה לעומת חברת החשמל שהיא ספק שירות חיוני אחר.
משה בן יאיר: לכן יש כאן
משה בן יאיר: מערכת התחשבנות בין שני ספקי שירות חיוני.
משה בן יאיר: ברגע שאנחנו נתפור את אופן ההתחשבנות הזה במסגרת אמות המידה, אנחנו נוכל לפתור את הבעיה.
סופה לנדבר: כמה זמן זה יקח?
משה בן יאיר: אני לא יכול לתת כרגע לוחות זמנים.
משה בן יאיר: העבודה הזאת נוגעת ללב ליבה של פעילותה של הרשות בכל מה שנוגע לרפורמה במשק החשמל ולכן אני מנוע מלתת לוחות זמנים מפורטים.
משה בן יאיר: אני יכול להגיד שהיקף הבעיה לא מצטמצם רק אצלם, הלחץ עלינו נוצר גם מכיוונים אחרים, מכיוון של ניהול מחסור במשק החשמל.
משה בן יאיר: אנחנו יצאנו בהסדר של פיסגה ניידת, שזה הסדר שמתגמל צרכנים בגין הורדת צריכה מהרשת בשעות השיא ויש לנו בעיה עם צרכנים דומים נניח בקיבוץ או למשל ברשות שדות התעופה ששם יש להם צרכני משנה והצרכנים האלה לא יכולים,
סופה לנדבר: אתה מדבר עכשיו על קיבוצים שזה לא מעניין אותנו, אני רוצה שהקשישים האלה יהנו מהחקיקה הזאת.
משה בן יאיר: כבוד חברת הכנסת, אני פה בדיוק בשביל זה.
משה בן יאיר: אני בא מתוך רצון כן לעזור ולא להיות עוד בירוקרט, אבל חייבים להבין שקביעה של מערכת ההסדר פה, לא נוכל לקבוע דרך אחרת או פורמטים אחרים של הסדרים לצרכנים אחרים באשר הם במסגרת הסדרים אחרים, זה הכל יצטרך להיות כמכלול אחד.
משה בן יאיר: אנחנו ניתן עדיפות גבוהה לפתרון של הסוגיה הזאת.
משה בן יאיר: קודם כל צריך לקצר את התהליכים באמצעות התקנת המונים, שהמשמעות של זה יכולה להיות יציאה למכרז.
משה בן יאיר: זה לוקח זמן.
משה בן יאיר: גם אם מחר תהיה אמת מידה כתובה זה עדיין לא יפתור את הבעיה.
סופה לנדבר: האנשים האלה יקבלו רטרואקטיבית מחודש ספטמבר את מה שמגיע להם לפי החוק.
משה בן יאיר: אני לא משפטן בשביל לענות על השאלה הזאת.
דן וינשטוק: ההיגיון שלי אומר שאיפה שאין מונה זה לא יוכל להיות, כי אף אחד לא ידע מה היה.
שבתאי אלבוחר: יש בעיה של רטרואקטיביות מכיוון שמדובר בצרכן חשמל ומי שלא היה צרכן חשמל לא יכול לקבל רטרואקטיבית לתקופה שלא היה צרכן חשמל.
סופה לנדבר: אם הדיירים מוכנים לשלם את ה-50 דולר האלה?
משה בן יאיר: לא מדובר רק ב-50 דולר אלא גם בדולר לחודש.
יואל מיכלסון: יש להם מונים פנימיים, הבעיה שזה לא מונים של חברת חשמל.
משה בן יאיר: אני אמרתי שאני באתי לפתור בעיה כוללת, לא באתי להתייחס להוסטל הספציפי הזה.
משה בן יאיר: אני הבנתי שיש הוסטלים שבהם אין מונים בכלל, אז קודם כל התייחסתי לאלה שאין להם מונים, שחייבים להיות להם מונים.
סופה לנדבר: אתה רוצה לראות מה יש כאן?
משה בן יאיר: לגבי מונים קיימים, אנחנו נרצה להסדיר את המערכת באופן כזה שהמונים האלה, במידה והם מונים הקבילים על הרשות, ויש אמת מידה שמגדירה מה הוא מונה הקביל על הרשות, זה יהיה מונה שאפשר יהיה לקרוא בו והוא יחשב כמונה לכל דבר לצורך ההתחשבנות.
משה בן יאיר: אנחנו ננהל את הדיונים על כך במסגרת מקצועית, עד כה הנושא לא היה שלם ולא היה סגור בזמן הישיבות הקודמות מכיוון שהטכנולוגיות האלה לא היו קיימות ולא היו מספיק מפותחות ואני מדבר על כמה חודשים אחורה.
זהבית נגלר: אבל הבעיה היא לא בעיה של טכנולוגיה.
זהבית נגלר: יש לנו בעיה אחרת והיא בעיה קונספטואלית, שהבעיה הזאת ככל שהיא מוכרת לנו היא הבעיה של ההוסטלים שאנחנו ניסינו את הענין הזה של תעריף חברתי להכניס כמה שיותר מהר, יש פה הצעה שמתייחסת לכל המבנה שלנו ביחסים שלנו עם הלקוחות שלנו והמבנה שלנו, גם החוק וגם אמות המידה שאתם אומרים שלא צריך לעשות יותר מדי שינויים בהם, מתייחסים לזה שחברת החשמל מי שהיא מכירה אותו זה הצרכן הרשום אצלה והמונים הם מונים של חברת חשמל והדיוק והאחזקה זה הכל נתונים שחברת חשמל עובדת לפיהם וזאת המערכת שתופסת לגבי כל העבודה של חברת החשמל.
משה בן יאיר: והיא לא תשתנה.
זהבית נגלר: מה שאתה אומר עכשיו זה שאתה מכיר בזה שיש מונה משנה, בלי לדבר עם חברת החשמל, אתה מכיר בזה שחברת החשמל כגוף שאחראי על הקריאה של המונים צריכה לקבל קריאה של גורם אחר ולהפוך להיות ספק של חשבונות ולא של חשמל ויש לנו בעיה עם זה.
זהבית נגלר: זה שבאתם מתואמים זה מאוד מרשים אבל היה צריך להכניס גם את חברת החשמל לדיון הזה.
זהבית נגלר: זה נכון שיש פה בעיה והבעיה לא נעימה לאף אחד, והיא לא פשוטה, אבל היא מכלול.
זהבית נגלר: לנו יש דפוסי עבודה שאנחנו עובדים לפיהם ואנחנו מכירים את המונים שלנו ואנחנו מתקינים אותם, נכנס פה מישהו בתווך שאנחנו לא יכולים,
סופה לנדבר: אני לא יודעת מי אחראי ומי אשם, אני לא רוצה לכעוס אבל אני כועסת.
סופה לנדבר: אתם הייתם בכל הישיבות, אנחנו חוקקנו את החוק ובזמן העברת החוק הייתם היועצים שלנו.
סופה לנדבר: אני לא מומחית בנושא אבל אף אחד מכם לא אמר שאי אפשר לבצע אותו.
סופה לנדבר: אני דורשת פתרון מיידי ואני דורשת החזר לאנשים האלה מחודש ספטמבר ואתם צריכים לתת לי עכשיו פתרון.
סופה לנדבר: תפתרו את הבעיה ותחזרו אלי עם פתרון.
משה בן יאיר: אני מבקש להבהיר.
משה בן יאיר: הרגולטור במשק החשמל אלה האנשים שיושבים כאן ואני.
משה בן יאיר: אני אומר את דעתי על סמך שיחה עם יושב ראש הרשות, על סמך דיונים שאנחנו מקיימים בצורה קדחתנית ברשות על מנת לפתור לא רק את הבעיה הזאת אלא בעיות אחרות שהם חלק מהמערכת.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לבעיות אחרות.
סופה לנדבר: אני כמחוקקת לא צריכה לבשל את הדברים שאני עכשיו חייבת לבשל, אני חייבת בגלל שאני עומדת מול האנשים האלה ואני מקבלת כל יום טלפונים וכעס גם מהתקשורת ומדובר ב-8,000 איש שמגיע להם.
משה בן יאיר: צריך להבין שיש כאן הליכים בירוקרטיים שחייבים לתת את המענה והפתרון והנה את רואה דוגמה להתנגדות.
זהבית נגלר: אבל ההתנגדות היא לא על הענין הזה.
זהבית נגלר: זה פופוליסטי להגיד את זה.
זהבית נגלר: אנחנו מכירים בבעיה הזאת, החברה נרתמה והקימה מוקדי שירות לצורך הענין הזה וניסתה לעזור לאנשים גם כשלא היה להם מכתב מהביטוח הלאומי.
יצחק קינן: אני מייצג את חברת הניהול של ההוסטל הנוכחי.
יצחק קינן: כשאנחנו הקמנו את ההוסטל התקשרנו לחברה הכי טובה בשוק שמחזיקה מונים ומפעילה מונים.
יצחק קינן: אני לא כל כך בקיא במערכת אבל אני מניח שלא היינו מתקשרים אם לא היה להם תו תקן ושזה מכשיר טוב.
אליהו אבישר: אני מאשר את דבריך מסיבה אחת פשוטה, עצם העובדה שחברת החשמל מקבלת את המנייה של המונה כמכלול,
יצחק קינן: אני מניח שיש לא מעט הוסטלים כמונו, אז לפחות חלק מהבעיה היא כבר לא בעיה, אם יש עוד לא מעט הוסטלים כמונו ואני משוכנע שכל הוסטל שמכבד את עצמו התקין מונה ראוי, מונה עם תו תקן, ומדוייק.
יצחק קינן: אני חושב שהבעיה היא לא כל כך בעיה ואפשר לפתור את זה.
משה בן יאיר: אני אחדש לך, המונה הזה נבדק במעבדות של חברת החשמל.
יצחק קינן: אם כך הבעיה היא לא כל כך בעיה.
זהבית נגלר: אבל מה זה המונה הזה, מי יבדוק את הזכאות, מי יאשר את הזכאות, אנחנו הקמנו לצורך הענין הזה מערכת שלמה.
משה בן יאיר: אני את הדיון המקצועי לא אקיים איתך ולא כאן.
בלה רון: אם אתה זורק פה הצעה שאנחנו לא שמענו עליה שום דבר, אני חושבת שיש לנו בעיה עם זה, כי גם אנחנו לא רוצים להצטייר כמי שהוא נגד.
בלה רון: גם אם אני לא יושבת כמפקחת אלא רק עובדת בחברת חשמל, גם אני רוצה לעזור, אבל מה שאתה פותח פה זה לא בעיה רק של הוסטלים, זאת בעיה הרבה יותר רחבה וזה משתמע שאנחנו מתעקשים על איזה שהיא שטות ולא רוצים לעזור.
משה בן יאיר: אני מבקש לציין, אם זה לא הובן כהלכה, חברת החשמל אל אשמה.
סופה לנדבר: רבותי, מוזר לי שלא נפגשתם לפני כן.
סופה לנדבר: הייתם צריכים להגיע לכאן עם פתרון.
סופה לנדבר: בהוסטל הזה חיים אנשים שמגיע להם, מה אנחנו עושים עם זה?
משה בן יאיר: אני דיברתי עם מנהל אגף השיווק בחברת החשמל לפני שלושה שבועות, הוא מכיר את הבעיה, אמרתי לו שחייבים להגיע לפתרון, הוא הסכים איתי שפתרון שיהיה הגיוני וסביר יהיה מקובל גם עליו.
משה בן יאיר: את הפתרון הזה לא פירטתי בפניו עדיין.