GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שירלי אברמי: אני חווה את זה גם כאזרחית מדינת ישראל וגם במרכז המחקר והמידע, שהרבה מאוד אזרחים פנו למרכז, כי הם לא ידעו למי לפנות.
שירלי אברמי: אני הייתי שמחה עד לפני – לא יודעת מתי להגיד שהיה השבר הגדול - להגיד שיש שירות מצוין במדינת ישראל, הנה מספר הטלפון, אני זוכרת שהיה משהו ב-08, פנו, קבלו שירות מצוין, כי הם נותנים שירות מהיר ומקצועי, שאני מכירה גם באופן אישי.
שירלי אברמי: אז מילא אם שירות לא עובד, זה דבר שקורה, אבל לקחת שירות שעובד טוב ולהפוך אותו מסיבות כלכליות לשירות שעובד לא טוב, ובמיוחד כפי שאנחנו הראינו במסמך שלנו, שאפילו מבחינה כלכלית זה לא נכון, אני חושבת שזה דבר בלתי נסבל.
שירלי אברמי: לגבי מה שזיו אמר - ואני באמת לא רוצה לחזור על דברים שאמרנו במסמך – אני חושבת שאחת הבעיות זה שמדובר בשירותי אנוש.
שירלי אברמי: יש כאן משמעות ליחס האישי ויש כאן כן משמעות לאפשרות של הלקוח להגיע לסניף ולדבר עם מי שמכיר אותו כבר מלפני שבוע ושנה ושמכיר את המשפחה ויודע את הבעיות.
שירלי אברמי: אין לדבר הזה תחליף במוקד.
שירלי אברמי: מילא אם יש מוקד מקצועי של אנשים שמכירים את חוק הביטוח הלאומי, ואני בהחלט מקבלת את דבריך, מורכבות חוק הביטוח הלאומי איננה מאפשרת שיבצעו את זה אנשים שעובדים תקופה קצרה, זה בלתי אפשרי.
שירלי אברמי: אבל סליחה אדון זיו מטלאול, מי שמך לטפל באין-אונות?
ירון צרפתי: הכשרה במסגרת משרד האוצר...
קריאה: אם היא הייתה נוכחת קודם, היא הייתה רואה שהאין-אונות זאת המומחיות של המוקד בצפת.
זיו שלו: אני רוצה להשיב.
סופה לנדבר: אני לא רוצה לשמוע עכשיו את התשובות שלך, כי אתה נתת את התשובות.
סופה לנדבר: אני בכוונה לא רוצה לגלגל את זה על החברה, כי אני חושבת שהייתה פה החלטה לקויה.
סופה לנדבר: יכול להיות שהיו כאן כוונות טובות, אבל מה שקרה זה דבר גרוע ביותר שפגע באלפי אנשים.
סופה לנדבר: אני חושבת שאם אלפי אנשים כל יום פונים לחברה או למוקד הזה ולא מקבלים מענה נכון וטוב, יש פה בעיה מאוד מאוד רצינית.
קובי כהן: מבחינתי, עד שהבעיה תיפתר, ואני רואה את המורכבות של הבעיה, הייתי רוצה לקבל מכל הנכבדים כאן תשובה לגבי פתרון ביניים.
קובי כהן: הציבור שאנחנו מייצגים, ציבור הנכים, צריך פתרון ביניים.
קובי כהן: אנחנו צריכים כרגע פתרון.
חיים רייזלר: אני רוצה להסביר איך זה עבד לפני זה, זה מאוד פשוט.
סופה לנדבר: חיים, אני מעריכה את העובדה שהגעת מרחוק.
סופה לנדבר: אני מעריכה שהעניין כואב לך.
חיים רייזלר: לא לי כואב, לצופים כואב, לכל מי שפונה אליי.
סופה לנדבר: חיים, אל תיקח על עצמך יותר מדי, גם לנו כואב, ואנחנו מנסים לפתור את הבעיה.
ירון צרפתי: גברתי, הוועדה הזאת מאוד חשובה ומאוד קשובה לנושא.
ירון צרפתי: אני מבקש שתמשיכי ללוות אותו.
ירון צרפתי: אנחנו נעמוד לרשותך מתי שתקראי לנו.
סופה לנדבר: לסיכום, רשמנו לפנינו שהניסיון לתת מענה מחוץ לביטוח הלאומי נכשל.
סופה לנדבר: אני רוצה לקבל תשובות ברורות משר הרווחה.
סופה לנדבר: אני מתכוונת לקיים את הישיבה הבאה בקרוב, תוך שבועיים.
סופה לנדבר: אני מקווה שנתאם את זה עם לוח הזמנים של השר יצחק הרצוג.
סופה לנדבר: הוא ידידי, ואני גם מעריכה שהוא מבין את הבעיה.
סופה לנדבר: כמובן שהבעיה נוצרה בזמן שהיה שר אחר.
סופה לנדבר: זו גם בעיה בפני עצמה, שמתחלפים שרים.
אבנר עורקבי: לא היה שר.
סופה לנדבר: אנחנו מתכוונים לקיים ישיבה תוך שבועיים ולקבל תשובות ברורות.
סופה לנדבר: לדעתי צריכים לסגור את התוכנית שנכשלה ולהעביר כספים להרחבת מקורות תעסוקה ושרות בביטוח לאומי שיתנו מענה.
סופה לנדבר: אני שוב רוצה להגיד שאני לא מאשימה את החברה כאן, בגלל התנאים שנקבעו.
סופה לנדבר: מי שחתום על המכרז או הוציא את המכרז הזה צריך להיענש.
סופה לנדבר: אנחנו נזמין את מי שקיבל את ההחלטות הכושלות האלה.
סופה לנדבר: מי שקיבל את ההחלטות האלה, צריך לתת את התשובות לאותו ציבור.
סופה לנדבר: אני מאחלת לכולנו חג שמח ושבאמת יקרו ניסים.
סופה לנדבר: אנו מציינים את היום הבין-לאומי לאנשים עם מוגבלות.
סופה לנדבר: אנו יודעים שבמדינת ישראל מוכרים בביטוח לאומי 219,451 נכים במדינת ישראל, וזה לא כולל את נכי צה"ל.
סופה לנדבר: ביום הזה אנו מברכים אתכם כאן ואנו שותפים שלכם במאבק הצודק שאתם עושים כאן בכנסת.
סופה לנדבר: לפני שנתחיל את הדיון, אני מבקשת שכל אחד יציג את עצמו.
סופה לנדבר: אני יושבת ראש הוועדה לפניות הציבור, חברת-הכנסת סופה לנדבר, ולפני שנתחיל את הדיון, אני מבקשת שכל אחד יציג את עצמו: עורך-הדין קובי אשכנזי - מהלשכה המשפטית ברכבת ישראל, שי אייזנברג - סמנכ"ל נוסעים ברכבת ישראל, יחיאל טובול - ממונה תחנות ארצי ברכבת ישראל, מלי כהן - דוברת רכבת ישראל, מאיר ברכה - ראש חטיבת המשק של חברת "דן", רוני גורל - חברת "דן", לימור ספקטורובסקי-כוכבי - חברת "אגד", רון רטנר - דובר "אגד", אבי ירושלמי - משרד התחבורה, איגור גונופולסקי, יובל פינטר וגיל הררי - פונים, חיים רייזלר - יו"ר עמותת קר"ן, ישראל אבן-זהב - מטה מאבק הנכים, שמואל חיימוביץ - ממונה נגישות ארצי, נציבות שויון לאנשים עם מוגבלויות במשרד המשפטים, אורן כהן - ארגון הפעולה של הנכים, אבנר עורקבי - ארגון הפעולה של הנכים, אבנר בטיסט - מטה הפעולה של נכים וגם מטה המאבק, אברהם גבסו - ארגון הפעולה של הנכים, קובי כהן - יו"ר ארגון הפעולה של הנכים, יצחק לביא - משרד התחבורה, אבי סלומה - מטה מאבק הנכים, חיים מיצ'ל - ארגון הנכים, ארגון נכי שיתוק מוחין, יניב רונן - מרכז המחקר והמידע בכנסת, שלומית אבינוח - מנהלת הוועדה.
סופה לנדבר: לפני חצי שנה לפי בקשת נכים יזמתי ישיבה בוועדה לפניות הציבור, ושם דנו בפניית כמה נכים.
סופה לנדבר: אם נרכז זאת, הפניה היתה על כך שיש בעיות רבות כמו איחורים ברכבת ואנו יודעים על כך, אבל אנו דיברנו על נגישות נכים ועל כך שכל נכה בכסא גלגלים שצריך לנסוע ברכבת צריך להזמין 24 שעות לפני הנסיעה ולאשר עם הנהלת הרכבת או הנהלת התחנה.
סופה לנדבר: ביקשתי בשפה עדינה מאד לבטל את התיאום מראש.
סופה לנדבר: בשנת 2007 זה לא יכול להיות וזה לא יתכן.
סופה לנדבר: יש מקרים קשים מאד למשל איך שכחו נכה ברכבת.
סופה לנדבר: אני רוצה לבדוק היום מה נעשה ברכבת.
סופה לנדבר: ביקשנו לתלות שלטים ולבטל תיאום מראש.
סופה לנדבר: ביקשנו ממשרד התחבורה תכנית יותר ידידותית לנכים בתוך התחבורה הציבורית.
סופה לנדבר: אנו ביקשנו ממשרד התחבורה לעשות את זה יחד עם נציגי הנכים.
סופה לנדבר: עד כמה שידוע לי, מאז שום דבר לא השתנה.
סופה לנדבר: אותם פונים שהיו לפני חצי שנה, אני מבקשת מכם שתגידו.
סופה לנדבר: איגור גונופולסקי, האם משהו קרה מאז?
סופה לנדבר: האם אתה מרגיש שיש שינויים ברכבת?
סופה לנדבר: האם אתה ממשיך לנסוע ברכבת?
סופה לנדבר: מה קורה עכשיו?
איגור גונופולסקי: אני איגור גונופולסקי.
איגור גונופולסקי: אחרי ישיבת הוועדה שנערכה ב-29 במאי, שלחתי לרכבת ישראל מכתב עם שאלה אחת פשוטה: מה הם מתכוונים לעשות בעקבות הוועדה?
איגור גונופולסקי: מהם צעדי הפעולה שלהם?
איגור גונופולסקי: התשובה בגדול שקיבלתי היתה: "אנו זקוקים להודעה טלפונית לשם היערכות להסעות של נוסע בעל מוגבלות.
איגור גונופולסקי: לכן, בדומה לתשובה אשר העברנו ליושבת-ראש הוועדה, אין באפשרותנו להיענות לבקשתך ולחרוג מהוראות התקנון בנושא זה".
איגור גונופולסקי: לפי מה שאני מבין, זה אומר שלא מתכוונים לשנות את המצב.
איגור גונופולסקי: קודם כל, לא מספיק שזה מה שקובע.
איגור גונופולסקי: לא רק שהם לא משפרים את המצב, אלא הם אפילו החמירו את המצב.
איגור גונופולסקי: הם חרגו מהתקנות מבחינה אחרת.
איגור גונופולסקי: גם כשיש הודעה מראש מסודרת, אפילו 24 שעות, למרות שיש צורך ב-12 שעות, הם החליטו שיש להם זכות וטו על כל נסיעה, כלומר שיש להם זכות לא לאפשר נסיעה.
איגור גונופולסקי: במשך מספר חודשים אני נוסע כמעט כל שבוע מתל-אביב לתחנת באר-שבע צפון, ובשלב מסויים כנראה שקיצצו את המשרה של מנהל תחנה בבאר-שבע צפון ומהשעה 17:00 אחר הצהריים התחנה הזאת מוגדרת כלא נגישה לנכים.
איגור גונופולסקי: הייתי צריך לנסוע בשעה 8:00, ובמשך תקופה ארוכה אמרו: "אתה לא יכול לנסוע".
איגור גונופולסקי: מנהל התחנה לא נמצא - אתה לא יכול לנסוע.
איגור גונופולסקי: שלחתי מספר פניות בנושא, 3-4 מכתבים ואני כבר לא זוכר את הכמות, עם השאלה מה הם מתכוונים לעשות בנדון.
איגור גונופולסקי: התשובה היתה: "תחנת באר-שבע אוניברסיטה איננה מאויישת בשעות בהן ביקשתם להשתמש בשירותנו.
איגור גונופולסקי: ..
איגור גונופולסקי: לשם תיאום הנסיעה מתבקשת נוכחותו של מנהל התחנה".
איגור גונופולסקי: בחוק מופיעות המלים "הודעה מראש" ולא "תיאום", ולא מופיע שום זכר למנהל התחנה אלא רשום "עובד התחנה".
איגור גונופולסקי: ברכבת ישראל החליטו שהודעה שווה תיאום, וכך הם מתייחסים לזה.
איגור גונופולסקי: קרו לי עשרה מקרים מאז הוועדה האחרונה שאני נאלץ לנסוע ולבקש עזרה מאנשים שיורידו אותי מהרכבת.
איגור גונופולסקי: בעניין זה פניתי כמה פעמים.
איגור גונופולסקי: אני גר בתל-אביב, ואני נוסע לבאר-שבע בסופי שבוע.
איגור גונופולסקי: זה הפך לסיוט.
איגור גונופולסקי: זה כך החל מתחילת יוני.
איגור גונופולסקי: כל יום חמישי הייתי צריך להתווכח עם מודיעין רכבת ועם אחראית המודיעין.
איגור גונופולסקי: בסוף טענו שמי שקובע הוא אריאל קצב, ובסוף הוא לא אישר את הנסיעות ברובן.
איגור גונופולסקי: אני מצפה שסוף-סוף יפתרו את הבעיה הזאת.
סופה לנדבר: איך היית צריך להגיע לבאר-שבע?
איגור גונופולסקי: ביקשתי מאנשים לעזור לי לרדת מהרכבת בבאר-שבע צפון.
איגור גונופולסקי: הפעם האחרונה היתה לפני שבועיים.
איגור גונופולסקי: רציתי לתאם לנסיעה לבאר-שבע צפון, ואמרו לי: "לא רק שאי-אפשר לנסוע לצפון, אלא גם מבאר-שבע מרכז אי-אפשר לנסוע".
איגור גונופולסקי: כלומר, הייתי צריך לנסוע ברכבת האחרונה לבאר-שבע, לחזור הביתה בשביל משהו, ופשוט אמרו: "אינך יכול לנסוע לבאר-שבע".
איגור גונופולסקי: נאלצתי הפעם לוותר על נסיעה.
יעקב כהן: אני נוסע מתמיד ברכבת ישראל, ונתקלתי בתופעה קבועה; מה שהוא תיאר קיים לא רק בתחנת באר-שבע, אלא גם בתחנות אחרות.
יעקב כהן: יש חוסר התחייבות לגבי נוכחות מנהל תחנה בשעות הפעילות של הרכבת, כאשר במקביל שעות הפעילות האלה מחייבות על-פי ההגדרות נוכחות מנהל להורדת נכה.
יעקב כהן: באופן אישי, נתקלתי בכמה וכמה מקרים של אנשים, ביניהם כאלה שפנו אלינו, שנאלצו להמשיך בנסיעתם.
יעקב כהן: הם יצאו מבאר-שבע והיו צריכים לרדת בתל-אביב ואף אחד לא הוריד אותם, והם המשיכו עם הרכבת עד חיפה ובחיפה היו צריכים להחזירם חזרה לבאר-שבע.
יעקב כהן: המצב הזה בלתי נסבל.
שמואל חיימוביץ: נציבות השויון פנתה לרכבת ישראל בקשר לתלונות שקיבלנו ביחידה לפניות הציבור, והתריעה על כך שבכוונתה להוציא צו נגישות לרכבת ישראל בעניין הזה.
שמואל חיימוביץ: רכבת ישראל ביקשה הזדמנות לשימוע ותואם מועד שבינתיים נדחה עקב אירוע משפחתי.
שמואל חיימוביץ: אנו מקווים ללבן את העניין הזה במפגש שיהיה איתם.
שמואל חיימוביץ: כפי שאנו רואים אותה, הבעיה המרכזית היא פרשנות לא נכונה של רכבת ישראל בקשר להודעה מראש ולהפעלת ההסדר של נגישות לקרון רציף.
שמואל חיימוביץ: הבעיה המרכזית היא שבתקנות אין שום התניה בעבודתו של גורם זה או אחר אלא השירות צריך להינתן כל אימת שרכבת נגישה מגיעה לתחנה נגישה.
שמואל חיימוביץ: אנו רואים הרבה פעמים בהרבה הקשרים, וגם בהקשר של תחבורת אוטובוסים, שהגורם האנושי מהווה מכשול להשגת היעד של הנגשת התחבורה הציבורית.
שמואל חיימוביץ: חיים רייזלר: ראשית, אני נוסע מתמיד של רכבת ישראל, ורכבת ישראל מונעת ממני היום להגיע לכנסת בשעות סבירות בגלל לוח-זמנים לא טוב שגורם לכך שאני חייב לרדת בבית-שמש ולהמתין כשעה שלמה לרכבת שמגיעה לירושלים.
שמואל חיימוביץ: שנית, פניתי לממונה על פניות הציבור, אם אינני טועה, מר ירדני, והסברתי לו איך אפשר לפתור את הבעיה בצורה פשוטה מאד.
שמואל חיימוביץ: לאנשים שמקבלים רכב יש מעלון הצמוד לרכב, והם מפעילים אותו; לא צריך מנהל תחנה או אף עובד.
שמואל חיימוביץ: הנכה בעצמו יכול להפעיל את המעלון הזה ולא להזדקק אפילו לדקה.
שמואל חיימוביץ: חייב להיות בכל רכבת קרון שיהיה לו את המעלון הזה.
שמואל חיימוביץ: מעבר לרכבת ישראל, מאחר ואינני יכול לנסוע ברכבת ישראל לירושלים אני נוסע באוטובוס.
שמואל חיימוביץ: גם ב"אגד" יש בעיה.
שמואל חיימוביץ: אנשים כמוני, קטועי רגליים, לא יכולים לשבת בכסאות.
שמואל חיימוביץ: אין מקומות סבירים לאנשים מוגבלים שיוכלו לשבת בצורה סבירה.
שמואל חיימוביץ: אני חייב לשבת לרוחב הכסא.
שמואל חיימוביץ: הנהג אף פעם לא דואג שתהיה אפשרות לנוסע נכה, קטוע או אדם מבוגר שיהיה לו את מקום הישיבה שלו.
שמואל חיימוביץ: בעבר זה היה "והדרת פני זקן", והיום זה "ועדרת" ב-ע'.
שמואל חיימוביץ: מוניות - לא מזמן ראינו איך עשרות מוניות עברו ליד נכה על כסא גלגלים.
שמואל חיימוביץ: איזו חוצפה ואיזו עזות מצח בגלל שאדם נכה לא לקחת אותו.
שמואל חיימוביץ: אלה דברים שלא ייעשו.
שמואל חיימוביץ: גם כאשר מונית לוקחת, לפחות על עצמי אני יכול לספר שבזמנו הפקיעו לי את המחיר.
שמואל חיימוביץ: הדברים האלה חייבים להיעלם.
שמואל חיימוביץ: ביום הנכה הבין-לאומי זה המקום לדבר עליהם.
שמואל חיימוביץ: תודה רבה.
סופה לנדבר: יובל פינטר, אתה רצית להתלונן ולספר לנו על איחורים.
יובל פינטר: גרתי בחיפה והייתי נוסע כל יום מחיפה לתל-אביב וחזרה.
יובל פינטר: במהלך כחודש וחצי תיעדתי את שעות ההגעה של האוטובוס מול השעות הנקובות בלוח-הזמנים, והצטברו איחורים קבועים.
יובל פינטר: כל הרכבות שנסעתי בהן איחרו ולא היתה אף אחת שהגיעה בזמן.
יובל פינטר: יותר מחצי האיחורים היו מעל 10 דקות.
יובל פינטר: בסופו של דבר, היה ממוצע איחור של משהו כמו 12.5 דקות לרכבת.
יובל פינטר: אומנם זה יותר מהיר מאוטובוס, אבל מדובר פה בהטעיית הציבור.
יובל פינטר: יש נוהל של הרכבת שמאפשר קבלת פיצוי על איחור של חצי שעה ומעלה, אבל הרוב המוחלט של האיחורים עדיין בטווח הבלתי נסבל, בטווח האיחור לעבודה או לרכבת המשך או לאוטובוס, ולא מקבלים עליהם פיצוי.
סופה לנדבר: זה בגלל שיש לך חופשי חודשי.
שלומית אבינוח-קואולמן: אם זה פחות מחצי שעה, לא מקבלים פיצוי.
אבנר בטיסט: אני אבנר בטיסט.
אבנר בטיסט: רציתי להצטרף לחיים רייזלר.
אבנר בטיסט: לפני שנתיים הרציתי בארצות-הברית באיזור סיליקון ואלי, וכל האיזור שם מאד מונגש.
אבנר בטיסט: היום, אינני משתמש כלל, ואינני יכול להיות באוטובוסים או ברכבת.
אבנר בטיסט: אני מסתובב שם ברחובות במכונית ורואה משהו מאד טכני פשוט, כי אני בעד אותה שיטה שהנכים יעשו זאת באופן כמה שאפשרי עצמאי.
אבנר בטיסט: אני רואה מעין שיפוע שעולה מצד אחד ובאמצע יש שיפוע ועוד משהו ויש סימון של נכים.
אבנר בטיסט: בהתחלה, לקח לי כמה שניות ולא הבנתי מה זה, ולפתע נעצרת חשמלית - יש שם חשמליות על פסים, וזה מאד דומה לרכבת - ויורד ממנה נכה באופן עצמאי והרכבת ממשיכה מיד, ואז הוא יורד במישור הזה למטה.
אבנר בטיסט: אם מר חיימוביץ או משרד התחבורה היו לוקחים את הרעיון ושמים במקומות מסויימים דבר כזה, הנכה לא צריך אף אחד; הוא יוצא ישר כי זה קרוב, והרכבת ממשיכה והוא יורד למטה.
אבנר בטיסט: בכלל, כל איזור המפרץ יש כמה ארגונים שעובדים לפי ADA (American Disabled Act), וזה מונגש.
אבנר בטיסט: צריך להיכנס לאתר שם ולראות, ומצידי שיסעו גם נציגי משרד התחבורה.
אבנר בטיסט: זה עובד נהדר לנכים שם.
אבנר בטיסט: אני כבר לא מדבר על כל ארצות-הברית.
אבנר בטיסט: יש את הרעיון הזה שפשוט נעצרת רכבת, הנכה יורד ממנה והוא לא צריך שום דבר, ואני מצטרף לדברי חיים רייזלר, אפילו בלי מעלון כזה.
אבנר בטיסט: את באה לאיזו שהיא נקודה בעיר ועולה לרמפה ומחכה.
אבנר בטיסט: זה נראה מפתיע שנכה עומד באמצע, אבל הוא יודע את הזמנים ומחכה שתי דקות והרכבת מגיעה.
אבנר בטיסט: עצם זה שצריך לקרוא כל הזמן למנהל תחנה, זה ברור שזה יעשה צרות.
אבנר בטיסט: לגבי כל היתר, הם חיים את זה.
שמואל חיימוביץ: הואיל וציינת את החשמלית, הרכבות הקלות בארץ שייבנו יהיו נגישות הרבה יותר ממה שקיים היום.
סופה לנדבר: כנראה שזה יהיה במאה הבאה.
שמואל חיימוביץ: בירושלים כבר בונים אותה, ואנו מקווים שלא ירחק היום וגובה הרציף- - -
סופה לנדבר: זה יהיה במאה הבאה.
סופה לנדבר: אני לא רוצה יותר לקוות, ונמאס לי.
סופה לנדבר: חיכיתי חצי שנה.
סופה לנדבר: יותר אני לא עדינה.
אבנר עורקבי: זה כבר הרבה זמן, כולל הדיונים.
אבנר עורקבי: למה זה?
אבנר עורקבי: צעקנו פה.
אבנר עורקבי: היה פה מישהו שצעק על המוניות.
אבנר עורקבי: המוניות לא נגישות.
חיים רייזלר: יש מונית אחת נגישה בכל הצפון.
שמואל חיימוביץ: גובה רציף ברכבת קלה יש גובה קרון, ולא תהיה שום בעיה של כניסה ויציאה.
שמואל חיימוביץ: לגבי הרכבת הכבדה, בעייתנו המרכזית היא שיש גובה רציפים, בעיקר בשני גבהים עיקריים, ורכבת ישראל יכולה לתאר זאת הרבה יותר טוב ממני, ויש חמישה דגמים של קרונות רכבת בגבהים שונים.
סופה לנדבר: תסביר לי למה לנכה זה צריך להיות מעניין.
סופה לנדבר: גם אני חזקה בתיאוריה.
סופה לנדבר: גם בפנטזיה, בדמיון, אני חזקה מאד.
חיים רייזלר: לא צריך את זה.
חיים רייזלר: צריך מעלון.
חיים רייזלר: זה פשוט מאד.
שמואל חיימוביץ: אני לא בא להצדיק אלא רק לתאר מצב מסויים.
שמואל חיימוביץ: אני חושב שהעובדה שבונים עכשיו קו רכבת לירושלים ולא עושים אותו גובה קרון שווה גובה רציף זה לא בסדר.
שמואל חיימוביץ: גם אז יצטרכו לעשות את האלמנטים של הגורם האנושי שיחבר בנגישות.
חיים רייזלר: איך אתה מגיע לאוטו שלך?
שמואל חיימוביץ: אומרים לנו שברכבת ישראל רוצים לנייד את הרכבות בין כל הקווים, ולכן אי-אפשר לעשות שיהיה קשר קרון שווה רציף.
שמואל חיימוביץ: אני חושב שאפשר היה לפחות בקו הזה לירושלים, שהוא קו מרכזי, לדאוג לזה שהתחנות יהיו נגישות.
אבנר עורקבי: יש את הקו של חיפה-נהריה.
סופה לנדבר: כאשר למדתי הסטוריה, למדתי על מילותיו של הרצל: "אם תרצו אין זו אגדה".
סופה לנדבר: אתה יודע, כל מייסדי מדינת ישראל ומי שחי כאן וקיים בעולם כולו, כולם יודעים, שאם רוצים זו לא אגדה.
סופה לנדבר: כנראה שלא רוצים.
סופה לנדבר: למה לא רוצים?
סופה לנדבר: רבותי הרכבת, מה קרה במשך חצי שנה?
סופה לנדבר: עשינו זאת לפני חצי שנה, והקשבתי בתשומת לב רבה מאד, ותעידו שהייתי מאד עדינה.
סופה לנדבר: לא אמרתי דברים שהיו לי בפנים להגיד, ושמרתי על איפוק.
סופה לנדבר: בעצם, הייתי מאד בסדר כלפיכם.
סופה לנדבר: אבל, אתם, במשך חצי שנה, לא שיניתם דבר.
סופה לנדבר: תסבירו לי למה, ואם שיניתם - תנסו לשכנע אותי ששיניתם את הדברים.
שי אייזנברג: ברשותכם, תחילה, אני מבקש להגיד שני דברים.
שי אייזנברג: גם נושא הנכים וגם נושא הדיוק שאיכשהו השתרבב לפה הם נושאים נפרדים.
סופה לנדבר: אלה שני נושאים שכואבים לציבור.
שי אייזנברג: אלה שני נושאים שנמצאים על סדר יומה של הרכבת בצורה שוטפת ועם הרבה מודעות, הרבה משאבים שמושקעים והרבה זמן ניהול שמושקע בשני הנושאים האלה.
שי אייזנברג: כל אחד כמובן שונה מהשני.
שי אייזנברג: אתחיל בסוגיות של האנשים המוגבלים ואחרי זה נגיע אולי לעניין הדיוק, כי אלה באמת שני נושאים טיפה שונים.
שי אייזנברג: אומר 2-3 משפטי מאקרו לגבי נושא נגישות לנכים, כי אני חושב שכדאי שנראה גם את התמונה בכללותה ואחרי זה נרד לרזולוציות של מקרים או סוגיות בעייתיות.
שי אייזנברג: התקנות קובעות שלושה פרמטרים מרכזיים כשאנו מתעסקים בנגישות לנכים.
שי אייזנברג: הן מתעסקות בתחנות, בנגישות תחנות, בנגישות רכבות ובהודעה מוקדמת.
שי אייזנברג: בשלושת הפרמטרים האלה הרכבת נותנת שירותים הרבה מעבר למה שקבוע לה בתקנות.
סופה לנדבר: מי כתב את התקנות האלה?
שי אייזנברג: התקנות הותקנו ע"י שר התחבורה ושר האוצר.
סופה לנדבר: האם אתם ביקשתם לשנות את זה?
שי אייזנברג: אנו לא ביקשנו לשנות את התקנות.
סופה לנדבר: אבל, הנכים ביקשו לשנות.
שי אייזנברג: בתקנות קבוע שנכון להיום אנו צריכים לאפשר נגישות של 50% מהתחנות, ואני מדייק: 50% מהתחנות טרום כניסת התקנות לתוקף, כנגישות לנכים.
שי אייזנברג: נכון להיום יש לנו 44 תחנות, ומתוך 44 תחנות 29 נגישות באופן מלא, ובהמשך אתייחס לסוגיית באר-שבע האוניברסיטה, ועוד 9 נגישות באופן חלקי ורק 6 תחנות מתוך ה-44 לא נגישות כלל.
שי אייזנברג: אני מזכיר לכם: 50% מהתחנות שלפני כניסת התקנות- - -
יניב רונן: כמה מתוך ה-44 האלה נבנו לפני תחילת התקנות?
שי אייזנברג: אני יכול לחלק גם את זה.
שי אייזנברג: ה-29 עומד בדיוק בתחנות, כלומר יש לנו 16 שהם חצי מה-31.
שי אייזנברג: 31 הם טרום כניסת התקנות לתוקף.
שי אייזנברג: חצי זה 16, ועוד 13 תחנות הן אחרי כניסת התקנות לתוקף.
שי אייזנברג: 9 תחנות מעבר ל-29 התחנות הן בעצם מעבר למה שהתקנות מחייבות אותנו.
שי אייזנברג: לגבי רכבות, נכון להיום, התקנות מחייבות אותנו ששני שלישים מהרכבות צריכות להיות נגישות.
שי אייזנברג: אנו היום מציגים 90% מהרכבות של רכבת ישראל נגישות לנכים.
שי אייזנברג: זה הבדל משמעותי מאד, כאשר אנו צריכים להגיע ל-100% בשנת 2013.
שי אייזנברג: בואו ונבין את הדברים האלה.
שי אייזנברג: לגבי הודעה מראש, וכאן אני גם מתחבר לדברים שנאמרו ולא אתחמק מהדברים שנאמרו פה.
שי אייזנברג: לגבי הודעה מראש, התקנות אכן אמרו "24 שעות", ולאחרונה למעשה זה ירד זמן ההודעה מראש גם ל-12 שעות.
שי אייזנברג: אני חייב לומר לכם שביקשתי לעשות בדיקה מדגמית של מה נעשה בשלושת החודשים האחרונים, ו-57% מהפניות, מההודעות למודיעין הרכבת, נעשו בפחות זמן ממה שהוגדר בתחנות, ועדיין קיבלו מענה.
שי אייזנברג: כלומר, לצורך העניין אין הקפדה מצד הפונים על זמן ההודעה מראש.
שי אייזנברג: הרכבת עדיין נותנת את המענה, מקשיבה ומתאמת את הנסיעה.
חיים רייזלר: אדם מודיע מראש - - -
סופה לנדבר: חיים רייזלר, אל תעזור לי.
סופה לנדבר: שי אייזנברג: אתייחס דבר דבר.
חיים רייזלר: האם זה לא נראה לך לא טבעי?
חיים רייזלר: !
שי אייזנברג: הודעה מראש היא אכן סוגיה רגישה.
גרשון רודמן: זה לא תיאום אלא הודעה מראש, ויש הבדל גדול.
סופה לנדבר: רבותי, תנו לו לסיים, ותשאלו את השאלות.
שי אייזנברג: ההודעה מראש היא אכן סוגיה שלכאורה היא בעייתית, ואני מבין את הכאב או את העול שיש בצד של הנוסע לתאם או להודיע מראש על נסיעתו.
שי אייזנברג: אבל, אתם חייבים להבין שאנו חייבים להיערך לעניין הזה.
שי אייזנברג: כשאנו חייבים להיערך לעניין הזה, זה אומר כמה דברים: ראשית - אנו צריכים לוודא שאכן הרכבת נגישה, כי למרות שיש לוח-זמנים, לעתים, וזה לא קורה הרבה, יש שינוי בסוג הרכבת שמפעיל את אותו קו ולכן איננו יכולים לדעת אותו כאשר אנו מוציאים לו"ז ואנו חייבים לוודא שוב שהרכבת נגישה.
שי אייזנברג: שנית - אנו צריכים לראות שכל התחנות על הדרך, תחנת מוצא ותחנת יעד ואם יש איזו שהיא תחנת קשר שמחליפים רכבת, הן נגישות ומאויישות.
שי אייזנברג: בהמשך גם אגיע לעניין המאויישות.
סופה לנדבר: למה דוקא מנהל תחנה חייב לעשות זאת?
שי אייזנברג: הן חייבות להיות מאויישות.
שי אייזנברג: נכון להיום, כל עוד אין את האמצעים הטכנולוגיים או הפיזיים האחרים, חייב להיות מנהל תחנה או עובד רכבת שבאמת מסייע להוביל את הנוסע אל הרכבת וממנה.
שי אייזנברג: דבר נוסף, שרבותי אתם חושבים שאולי הוא לא רלוונטי - לעתים, יש עוד עודף ביקוש.
שי אייזנברג: אין לנו מקומות בלתי מוגבלים שמיועדים לנכים על הרכבת, ואנו צריכים לוודא שברכבת לכל אורכה יש לנו מספיק מקומות.
שי אייזנברג: אם אותו נוסע שעלה בבאר-שבע על הרכבת ולא תיאם מראש ואחרי זה בלוד תוכננו לעלות 3-4 נכים, בין אם בקבוצה ובין אם לא, יש לנו בעיה שכן הם תיאמו מראש והוא כבר תופס את מקומם.
שי אייזנברג: גם את זה אנו צריכים לוודא ולבדוק.
חיים רייזלר: איזו תשובה זו?
חיים רייזלר: איך יכול להיות דבר כזה?
שי אייזנברג: אין מספר בלתי מוגבל של מקומות על הרכבת.
שי אייזנברג: יש מקומות מיועדים לכסאות גלגלים על הרכבת עם אפשרות קשירה של הכסא.
שי אייזנברג: אם יש X מקומות על הרכבת, 2, 4 או 6- - -
חיים רייזלר: אין חובת קשירה ברכבת.
שי אייזנברג: אין חובת קשירה, אבל יש חובה לתת מקום לאותו כסא גלגלים.
שי אייזנברג: זה ברור שלא נעמיד אותו במעבר.
חיים רייזלר: יש יומיים בשבוע - ראשון וחמישי בערב - בהם יש לחץ.
חיים רייזלר: יודעים על המקרים האלה.
שי אייזנברג: אינני מדבר על לחץ נוסעים.
חיים רייזלר: הוא מדבר על דברים לא לעניין.
סופה לנדבר: הוא מדבר, ואתה אחר כך תתייחס.
סופה לנדבר: גם אותי זה מקומם.
שי אייזנברג: אינני מדבר על לחץ נוסעים אלא על עודף ביקוש של נוסעים בכסאות לרכבת מסויימת, וזה קורה.
גרשון רודמן: הלוואי שיהיה כל יום.
חיים רייזלר: האם אתה שומע מה שאתה אומר?
חיים רייזלר: ! - עודף ביקוש?
שי אייזנברג: הדבר האחרון שאני מבקש לומר בעניין הזה, שגם הוא מחייב את ההודעה מראש, הוא שלצערנו לעתים קורה שהמערכות לא תקינות.
שי אייזנברג: זה לא צריך לקרות וזה לא בסדר, אבל מבחינת נכה זה go no go.
שי אייזנברג: לכן, אם יש איזו שהיא מעלית נקודתית שהיא לא תקינה, תהיה לנו בעיה לתת את השירות ונצטרך לראות איך אנו נותנים.
שי אייזנברג: זה שולי, זה לא המסה וזה לא צריך להיות, אבל בואו ונבין שמפה עולה ההודעה המוקדמת.
שי אייזנברג: לגבי סוגיית באר-שבע אוניברסיטה, ומבחינתי היא דוגמא, הוצאנו בסוף אוגוסט הנחיה חד-משמעית שאין יותר תשובה שאין עובד רכבת ושאין איוש תחנה לשאלה למה לא מתאמים נסיעה לנכה ברכבת.
שי אייזנברג: לא אמור להיות דבר כזה, וזו הנחיה חד-משמעית.
שי אייזנברג: אנו מניידים ומניעים ומביאים מהבית מנהלי תחנה או עובדי רכבת במיוחד כדי לתת שירות.
שלומית אבינוח-קואולמן: למה איגור לא יודע את זה?
שי אייזנברג: אני אומר לך חד-משמעית שזו תשובה לא תקינה ולא לגיטימית.
חיים רייזלר: יש דבר שמקומם.
סופה לנדבר: אמרתי שזה מקומם גם אותי.
שי אייזנברג: זה נוגד את ההנחיה החד-משמעית שניתנה החל ממוקד הרכבת דרך מנהלי התחנות.
שי אייזנברג: יושב פה גם מנהל התחנות הארצי, והוצאנו ביחד את ההנחיה הזאת.
שי אייזנברג: אין תשובה כזו ולא צריכה להיות בבאר-שבע אוניברסיטה או לתחנות שמוגדרות כנגישות באופן מלא, כלומר לאחת מאותן 29 תחנות - ובאר-שבע אוניברסיטה היא אחת מהן - אין תשובה של "אין עובד תחנה" או "אין מנהל תחנה".
אבי סלומה: הבעיה היא לא התחנה אלא האנשים שצריכים לשרת את הנכים.
אבי סלומה: איפה הכבוד?
שי אייזנברג: נושא האמצעים הטכנולוגיים או הפתרונות - נאמר פה, וכרגע זה המצב, שיש לנו פה באמת סוגי רציפים בגבהים שונים, וזו הסטוריה.
שי אייזנברג: יש לנו חמישה ציודים שונים.
סופה לנדבר: מה שאתה אומר כאן הם דברים שמקוממים גם אותי כיושבת-ראש ועדה וכחברת-כנסת.
סופה לנדבר: אני חושבת שאת אלה שנמצאים כאן או צופים בבית זה מקומם מאד.
סופה לנדבר: אני מנסה להיות מאופקת ולא להגיד דברים מהבטן, אבל אני רוצה להגיד לך שזה לא יכול להיות - לא ביום הזה שאנו מציינים יום בין-לאומי - בכלל במדינת ישראל.
סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע את משרד התחבורה איך אתם מגיבים על זה.
סופה לנדבר: מה שקורה כלפי נכים במדינת ישראל זה לא ברכבת ישראל.
סופה לנדבר: סליחה, אבל זה לא נכס של אף אחד.
סופה לנדבר: זה נכס של מדינת ישראל.
סופה לנדבר: מדינת ישראל משקיעה כאן מיליארדים, ולא יתכן שכל שנה המצב מידרדר.
סופה לנדבר: המצב קטסטרופלי ולא אנושי.
סופה לנדבר: אני כבר לא מדברת על כך שהוא לא ידידותי בכלל.
סופה לנדבר: איך אפשר להגיד לנכה "לא אצלנו.
סופה לנדבר: המקום שלך לא אצלנו.
סופה לנדבר: לא אצלנו אתה תהיה כנוסע.
סופה לנדבר: לא אצלנו אנו ניתן לך שירות".
סופה לנדבר: סלקציה זו כלפי אנשים שנוסעים ברכבת היא לא במקום והיא לא יכולה להיות במדינת ישראל לא בשנת 2007 וזה לא יכול להיות בשנה הבאה ובשנים לפני זה.
סופה לנדבר: אני רוצה לציין ולהגיד לך שמה שהיה לפני חצי שנה עוד פחות גרוע מאשר זה הידרדר לתאריכים ולחודש הזה.
איגור קונופולסקי: פתרון טכנולוגי קיים, וכבר אמרתי אותו בישיבה הקודמת.
איגור קונופולסקי: יש מעלון שחור ומתקפל, ואפשר לשימו בתוך הרכבת, ופקח הרכבת יפעיל אותו, ולא צריך שום דבר.
איגור קונופולסקי: מעלון קיים והוא יותר זול.
איגור קונופולסקי: תשימו אותו בתוך רכבת, ואז זה בלי הודעה מראש.
אבנר בטיסט: כמו שאמרתי, אינני נוסע.
אבנר בטיסט: כל המנגנון של הודעה מראש לא בסדר, ואני מסכים עם מה שאמר כאן, מי שדיבר, שבאמת זו בעיה.
אבנר בטיסט: תוך 24 שעות דברים משתנים.
אבנר בטיסט: אבל, מעניין אותי לדעת האם משרד התחבורה יכולים לתת כאן תשובה, ואם לא - לתת לוועדה ואולי לנציבות, האם הם בדקו באמת באלו עוד ארצות קורה הדבר הזה.
אבנר בטיסט: אני לא שמעתי על זה בארצות-הברית או בשבדיה.
אבנר בטיסט: האם מישהו עשה סקר שאומר בעוד איזו מדינה יש את הדבר הזה שנכה מודיע?
חיים רייזלר: בשום מקום לא מודיעים.
גרשון רודמן: בדקתי בשתי מדינות באירופה.
גרשון רודמן: מה שהרגיז אותי היתה איזו שהיא הודעה באחת הכתבות באינטרנט שדובר הרכבת הודיע שבהרבה ארצות מערביות יש חובת הודעה.
גרשון רודמן: זה נכון.