GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סופה לנדבר: רבותיי, זה לא ילך, אי אפשר כך, אלה אנשים מסכנים וקשישים, לא יכול להיות שהאנשים האלו לא יהינו עד כמה שניתן ונשאר להם ליהנות מהסיפור הזה.
סופה לנדבר: אני לא חושבת שאין פה פתרון בבעיה, רק שני הצדדים צריכים להיפגש באמצע.
אורה חריש: אני צריכה ללכת, אבל רק לציין שבמשרד השיכון ובהוסטלים אין לנו את הבעיות האלה.
אורה חריש: רק אחד באמיגור אבל הם פתרו את הבעיה.
סופה לנדבר: אמיגור פתר את הבעיה, הם לקחו את ההוצאות על עצמם.
בלה מרון: אבל לכל השאר יש להם הפרדת מניה.
מירב יוסף: כמה דיירים יש להם?
חביב קצב: ממוצע תכפילי ב-150 ממוצע.
מירב יוסף: לגבי החוק עצמו והיישום שלו, יש מסגרת תקציבית לחוק, חברת החשמל מעבירה העלויות היא מכוסה במסגרת החוק.
מירב יוסף: לגבי הנושא הזה של עיקרון צרכן רשום, שהצרכן הרשום נמצא במערכת של חברת החשמל שהיא תוכל להעביר את הכסף, זה עיקרון שאי אפשר לוותר עליו, חייבים ליישם אותו.
מירב יוסף: מה זה אומר, זה אומר השקעה חד פעמים עבור 1500 דירות כאלה, צרכנים, כדי ליצור להם מניות נפרדות.
מירב יוסף: אז קודם כל כשאתם מתחילים את העבודה אתם צריכים להביע רצון ולהביע אישור לכך שיהיו מניות נפרדות בתוך המלון, ההוסטל.
מירב יוסף: עכשיו, מי יממן את העלות הנפרדת?
מירב יוסף: זה כבר שאלה שאנחנו יכולים לשבת עם חברת החשמל במסגרת התקציב שהחוק נתן ולראות איך אפשר לממן 1500 חיבורים.
מירב יוסף: אבל אני צריכה אישור שלכם כדי שחברת החשמל תוכל להיכנס לתוך המקבצים ולעשות.
מירב יוסף: היא לא יכולה לוותר על עיקרון הצרכן הרשום, אין מצב כזה.
חביב קצב: אם אתם פותרים בעיה תקציבית, אין שום בעיה, אני אתאם עם כל בעלי המקבצים שייתנו לכם רשות להיכנס לבניין לעשות חיבורים.
מירב יוסף: קודם כל תעשה את העבודה הזאת ואחר כך תגיש לנו אנחנו נראה מה עושים עם חברת החשמל, במסגרת התקציב שמאושר לחוק, אם זה בסדר מבחינתך.
בלה מרון: חברת החשמל תיקח על עצמה על העלויות?
מירב יוסף: לא, בשום פנים ואופן?
סופה לנדבר: אז מי ייקח?
סופה לנדבר: משרד הקליטה לא ייקח, אתם לא תיקחו.
מירב יוסף: שוב, ליישום החוק יש מסגרת תקציבית, מתוך סך המסגרת התקציבית צריך בסך הכול 1500 חיבורים, כמה זה בממוצע?
מירב יוסף: 4200 שקל לחיבור, משהו בסגנון הזה, זה יהיה עלות חד פעמית, זה ירד מהשנה הזאת של מסגרת התקציב.
סופה לנדבר: מי צריך להסכים לזה?
סופה לנדבר: משרד האוצר לא יסכים לזה.
מירב יוסף: במסגרת ההכרה של העלויות שאנחנו מכירים לחברת החשמל, צריך לראות מה אנחנו עושים, אבל הבעייתיות בעניין הזה, שזה יפגע בחלק מהזכאים.
חביב קצב: בוודאי, יש לך מסגרת תקציבית.
מירב יוסף: אפשר אולי לחלק את זה על פני מספר שנים, אבל זה הדבר היחידי שאפשר לעשות, בסך הכול מדובר ב- 1500 חיבורים, זה לא הרבה, מישהו צריך לשאת בעלות הזאת.
סופה לנדבר: כמה אתם גובים?
מירב יוסף: בסביבות ה- 4200 שקל.
בלה מרון: יכול להיות שיש גם הכנות של הקוט"ש.
יואל מיכלסון: זו עלות של חברת החשמל, ללקוח עצמו יש עלויות לעשות את כל העבודה הפנימית בתוך המתקן שלו.
בלה מרון: ישראל הסביר זאת גם בפעם שעברה, אנחנו לא יודעים כי אנחנו לא מכירים ספציפית את הבניין.
בלה מרון: עכשיו את זה אפשר לעשות בעבודה משותפת עם מקבלים כזו החלטה לבדוק על מה מדובר.
חביב קצב: אנחנו יודעים מה זה מסגרת תקציב, התקציב אושר עבור איקס צרכנים לשנה.
חביב קצב: באותו רגע, הרי זו שמיכה, את מושכת אותה אז מישהו אחר מפסיד, אין פה אפס, אז משמעותו שפחות זכאים יקבלו, משמעותו שיחסר כסף, משמעותו שתקום צעקה על פי החוק של אותם אנשים שזכאים ולא מקבלים, זה לא יכול להיות.
חביב קצב: ואז מדובר על תוספת תקציב.
בלה מרון: זה לא בהכרח, כי לא ידעו מראש על כמה זכאים מדובר.
חביב קצב: אם יש לכם עודף תקציב אז אני אשמח.
בלה מרון: לנו אין שום דבר, אנחנו פה כלי שמבצע.
חביב קצב: אם בנושא הזה יש עודף תקציב, אז לכאורה אין בעיה אבל אנחנו כולנו יודעים שהאוצר מאשר מסגרת תקציב שהוא יודע למה הוא מאשר, לכמה הוא מאשר ועל מה הוא מאשר, אנחנו לא מהיום בנושא הזה.
סופה לנדבר: נניח אדם שגר בדיור מוגן איך הוא מקבל את התשלום שלו?
חביב קצב: יש לו צוואר, זה שעון משני שמראה שהוא צרך לדוגמה עשרה קילו.
סופה לנדבר: למה הם לא יכולים להכיר בשעון הזה?
חביב קצב: כי הם מכירים רק בשעון הראשי ולא בשעון המשנה.
בלה מרון: גם לא בכל מקום יש שעוני משנה.
חביב קצב: לרוב המכריע יש.
בלה מרון: לא בהכרח, אנחנו שמענו פה מנציגים שיש מקומות שמשלמים דמי ניהול.
בלה מרון: לא משנה, אין רוב מכריע, אני רוצה כל אחד.
סופה לנדבר: טוב חביב, מה ההמלצה שלך?
חביב קצב: אין המלצה, אנחנו נלך למשרד התשתיות ונראה, אנחנו נגיע, אנחנו אוספים את כל החומר כרגע, אנחנו נכין את כל החומר, נכין את התשובות, נכין את הכול, ונעלה את זה לרמת השרים ונתעקש, אם יש צורך שנפגש עם שר האוצר אז נעשה את זה ואם יש צורך שנתייעץ עם וועדת הכספים, אנחנו נעשה את זה.
סופה לנדבר: כמה זמן אתם צריכים בשביל זה?
חביב קצב: אני לא יודע, אני יכול להגיד לך בשבוע הבא לאחר שאני מתחיל לקבל את התוצאות להגיד לך.
סופה לנדבר: בשבוע הבא אתה חוזר אליי בגלל שאני לא רוצה למשוך את זה, אני מקבלת כל כך הרבה פניות ותלונות.
סופה לנדבר: היכולת של דיירי ההוסטלים להתקשר עם חברות הלווין ו/או הכבלים לצורך צפייה בטלוויזיה ושימוש בטלפון קווי
חביב קצב: יש לנו שתי אפשרויות בכבלים וטלוויזיה, אנחנו טיפלנו בזה, עשינו כמה ישיבות שבוע שעבר בנושא הזה.
חביב קצב: בעלי מקבצים לכאורה באים ואומרים אנחנו עשינו מכרז או עשינו בדיקה, בגלל שזה מרוכז אז אנשים משלמים פחות.
חביב קצב: אנחנו ביקשנו לבדוק את החוזים, אנחנו נתנו ליועצת המשפטית שלנו, ביקשנו לבדוק את החוזים, ביקשנו מבעלי המקבצים את החוזים.
חביב קצב: היה והחוזה מאפשר לנו להגיד לכל אחד, אדוני, באים לבעל המקבץ, אנחנו לא רוצים הנחות, שהחברה היא תיתן הנחה, תזוז הצידה, אם כולם מוכנים, כל הדיירים מוכנים להיות בחברת HOT או בחברת YES ומקובל עליהם וכולי, אין לנו בעיה.
חביב קצב: אבל אם יש באותו בניין אנשים שלא מקובל עליהם שנמצאים ב- HOT או רוצים ב- YES או הפוך, אנחנו צריכים להציע להם את האפשרות לממש את מה שהם רוצים.
חביב קצב: למה ביקשנו לבדוק את החוזים?
חביב קצב: כל החברות האלה עושים מגבלה של מבצע שהוא תקופתי מה שנקרא, אני לא יודע אם זה שנה, אני לא יודע אם זה שלוש שנים, אני לא יודע אם זה ארבע שנים, רוצים לראות מה, הקו שלנו בקטע הזה מאוד ברור, שכל אחד, כמו שאני בבית שאני לא רוצה את YES ואני רוצה ואני רוצה HOT או ההפך אני יכול לעשות את זה, שאותו דייר במקום יעשה את זה.
חביב קצב: אם הוא ידע את המשמעות שפה הוא יכול לעשות באמצעות בעל המקבץ ולשלם 140 ויעלה לו 160 שהוא יחליט מה שמתאים לו, שיעשה מה שמתאים לו.
חביב קצב: אנחנו ביקשנו את החוזים, אנחנו נעביר את זה לבדיקה משפטית, אנחנו עשינו פעילות מתואמת עם הלשכה המשפטית, אני מקווה שתהיה לנו תשובה בתקופה הסבירה.
מירב שטרוסברג: אמרתי את זה בישיבה שעברה ולא היית, עלה הרישיונות לשדרוג כבלים, חברת HOT חייבת לתת הנחה לדיירי בתי אבות של 25% מדמי המנוי בחבילת השידור הבסYESית.
מירב שטרוסברג: אני מניחה שהחוזים הם נמוכים ממה שגובים בדיירים בפועל, בגלל שהחבילה שהם אמורים להציע היא אמורה להיות 140 שקל.
מירב שטרוסברג: אז אני לא יודעת כמה בעלי המקבצים ישמחו לתת לך את החוזים.
חביב קצב: הם יביאו לי את החוזים.
מירב שטרוסברג: אבל רק שתדע, החובה הזאת לא חלה על חברת YES כי היא לא משדרת שידורים בשיטה אנלוגית.
מירב שטרוסברג: אני מניחה שאם יעשו באמת מכרז, אז גם YES יכולים לתת הצעה מסחרית שהיא יותר טובה, אבל הם לא חייבים על פי תנאי הרישיון, HOT חייבים על פי תנאי הרישיון.
מירב שטרוסברג: ואני יכולה להניח הנחה כמעט ודאית שהם באמת מעניקים את ההנחה הזאת.
חביב קצב: בשוטף אני יכול להגיד לך שכרגע אני בודק את הצד המשפטי, לצאת למכרז ארצי.
סופה לנדבר: חביב, אני מבקשת ממך, תוך שבוע ימים, אני לא נותנת יותר זמן, אני רוצה לקבל ברור.
סופה לנדבר: קודם כל שבכל הוסטל, בכל דיור מוגן, בכל בניין של דיור מוגן, שתהיה הודעה בכל השפות שמדברים בהוסטל הזה או בדיור מוגן או בבניין הזה קשישים, שהם רשאים להזמין את החברה שהם רוצים ואם הם רוצים במרוכז, אז ההנחה שניתנת היא ניתנת לא לבעלים שזכו במכרז, שיהיה ברור וכתוב.
סופה לנדבר: HOT נותנים מחיר לכל אחד יוצא 120 ₪.
חביב קצב: הבעיה היא שהוא לא עושה הון, תאמיני לי שהוא לא עושה.
סופה לנדבר: אם זה לא עולה 140 ועולה 120 בממוצע, אז עשרים כפול 200 איש זה 4000 ₪.
חביב קצב: אני אקבל את החוזים אני אגיד לך.
שלומית אבינח: מזה מכרז ארצי?
חביב קצב: אנחנו נעשה מכרז ארצי, יש לנו 12 אלף יחידות דיור ואנחנו נוציא מאיזה חברה שמוכנה לספק להם במחיר איקס בעבור איקס תחנות.
שלומית אבינח: לקבוע לאנשים אם זה YES או HOT.
סופה לנדבר: אבל אתה אמרת לפני כמה דקות, שכל אחד רשאי כמו שאני רשאית בבית.
חביב קצב: אנחנו רוצים להציע לאנשים, אם ירצו להצטרף שיצטרפו, אם הם לא ירצו שילכו לחברה אחרת.
סופה לנדבר: לפרוטוקול אתה אומר מי שלא ירצה להצטרף, אז הוא רשאי ללכת לחברה אחרת.
חביב קצב: אני מניח שחברה במכרז, אמנם שתי החברות כמעט מונופוליסטיות - - -
יניר פלג: חשוב להגיד, שאלה דיבורים מאוד יפים אבל יש מגבלות טכניות שאתה לא יכול באותו מקבץ, ועל אותה תשתית להעביר גם שידורים של YES וגם את השידורים של HOT.
יניר פלג: או שאני מתחבר בצורה מרוכזת.
חביב קצב: למה בבית שלי אפשר?
יניר פלג: אפשר או זה או זה.
חביב קצב: אני גר בבניין רב קומות, יש לי YES או HOT ולשכן שלי יש לו הפוך, מה הבעיה?
קובי משולם: יש תשתית כפולה שמאפשרת לך להתחבר לאחד ולשכן לאחר.
חביב קצב: אז יעשו תשתית כפולה.
יניר פלג: בבקשה, אם אתם רוצים להשקיע בתשתית, אנחנו נשמח.
קובי משולם: שוב חוזרים למה שהיה עם חברת חשמל, השקעה בתשתיות.
יניר פלג: לא צריך לשפוך את התינוק עם המים.
יניר פלג: כרגע בתי האבות בין אם הם בוחרים להתקשר עם HOT, בין אם הם בוחרים להתקשר עם YES, משיגים מחירים מצוינים, הרבה יותר טובים מאשר אותו דייר שהיה מתקשר בצורה פרטית.
יניר פלג: על זה אני חושב שאין פה ויכוח.
יניר פלג: אני חושב שהבעיה, יכולת הבחירה, אני לא חושב שזה הדבר שהכי מטריד ואני אומר מהפניות שראיתי, מה שמטריד אותם זה שהמחירים הם קצת שונים ממקבץ אחד או אחר ואפילו לא אמרו שהמחירים הם גבוהים.
יניר פלג: אני לא חושב שאם היית נותנת להם לבחור בין יכולת הבחירה לבין לשלם מחיר משמעותית יותר זול, אני חושב שהם היו מוכנים לקבל את מה שבית האבות מציע להם בתמורה לזה שהם יקבלו את זה במחיר הרבה יותר זול.
סופה לנדבר: יכול להיות שזה יהיה יותר הגיוני, הרי אלה אנשים מבוגרים, בעלי השכלה, בעלי ידע, בעלי עניין, הם יכולים לבחור לבד.
סופה לנדבר: אני חושבת שאם הגיעו לכל בניין כזה שתי המלצות, אחת מ- HOT והשנייה מ- YES, שהם ידעו ש- YES נותן להם 110 שקלים ו- HOT נותן 100, אז הם ידעו לבחור, רבותיי הם אנשים שדיי מבינים ומה אפשר לעשות שהם צריכים, הם יבחרו בחברה אחת אבל במחיר תחרותי.
סופה לנדבר: אני הבנתי שיש בעיה עם תשתיות ואני הבנתי שבבניין יכולים לתת, אז כל חברה תבחר את המחיר שהיא תיתן להוסטל הזה או לדיור המוגן הזה ואז הם יהיו מסוגלים לבחור.
סופה לנדבר: רבותי, אנחנו צריכים להיות קצת רגישים לאנשים האלה, הם לא אשמים בכך שחלק גדול עבדו כל החיים ותאמינו, עבדו, והגיעו למדינת ישראל, ואני מדברת שרוב העולים, לא הצליחו הקשישים האלה, נכון חביב?
סופה לנדבר: הם חיים רק על קצבת זקנה, הם צריכים לשלם עבור טיפול נמרץ, הם צריכים לשלם עבור תרופות, הם צריכים לשלם ולשלם ובסוף מכל הקצבת זקנה לא נשאר כמעט שום דבר.
סופה לנדבר: אני ספרתי, אני עשיתי חשבון, נשאר להם 15 שקל לאוכל ליום אחד, אתם מתארים מה אפשר לקנות, כאן בקבוק מים 8 שקלים.
קובי משולם: גברתי, לגבי הנושא של בתי אבות, ניתן לראות גם באותם מקומות שבהם יש אפשרות לבחור בין חברה אחת שבהסדר מוסדי לחברה אחרת שרוצה להיכנס וניתנת לה אפשרות להיכנס, ש-99% מאותם קשישים במוסד, מעוניינים באותה חברה שיש לה הסדר מוסדי מכיוון שהמחיר הוא בעשרות שקלים יותר זול.
קובי משולם: עכשיו ייתכן שבהחלטה שכזאת אנחנו עלולים לפגוע פה באותם קשישים שיושבים באותו מוסד, אפשר לראות את זה בעיר חדרה במוסדות שבהם הקשישים משלמים מחיר נמוך מאוד משמעותית.
קובי משולם: ייתכן שמשרד הקליטה צריך לבדוק מהו שיעור הרווח של אותו מנהל מוסד ושם לבוא ולבחון את הדברים כי הוא מקבל את המחיר עשרות אחוזים יותר זול ממה שהוא היה משלם כלקוח פרטי.
סופה לנדבר: אני מקבלת את מה שאתה אומר, ואני מבקשת ממשרד הקליטה לבדוק דחוף את החוזה בהתקשרות עם החברות, שאגורה אחת לא תהיה - - -
חביב קצב: גברתי, בואי נתחיל מהסוף, את הרווחים אני מבטל, אחר כך אני חוזר לנושא של חברה זאת או חברה אחרת, מול תשתיות, מול התחייבויות, מול בדיקה, מול עלויות, מול כמות האנשים שרוצים חברה א' ומול כמות האנשים שרוצים חברה ב', אני מתחבר לגמרי עם מה שנאמר פה, זה בוודאי.
חביב קצב: אבל קודם כל אני מנטרל את זה בפלחים האלה שאני אמרתי, זה המטרה שלי בבדיקה של החוזים.
חביב קצב: יותר מזה, אני רוצה להגיע למצב שאותו דייר יחתום ישירות עם החברה.
קובי משולם: זה פחות טוב, מכיוון שברגע שיש את ההנחה המוסדית, ההנחה המוסדית ניתנת לקולקטיב, לרמה של חיבור של מקסימום לקוחות.
קובי משולם: את ההנחה שהזכירו הוא יקבל.
יניר פלג: ההנחה של המוסד היא הרבה יותר משמעותית, מההנחה שמשרד התקשורת מקבל.
סופה לנדבר: תזכירו לי, כמה בנאדם בבית משלם?
יניר פלג: אנלוגי בסביבות 180 שקל.
סופה לנדבר: ובדיור מוגן?
קובי משולם: בדיור מוגן זה נע בין 100 שקל שהלקוח משלם בשורה התחתונה, לבין 160 שקל.
חביב קצב: הלקוח הכוונה מנהל בית האבות, לא הדייר.
מירב שטרוסברג: הוא גובה מהם כמה שהוא רוצה.
חביב קצב: בדיוק.
קובי משולם: לזה אנחנו לא נכנסים, זה לא בהכרח אנחנו מדברים פה על הבסיס.
מירב שטרוסברג: מזה נע?
מירב שטרוסברג: מפעיל המקבץ משלם לכם 160 שקל?
קובי משולם: כן.
קובי משולם: תלוי, יש מקבצים שהם לא עונים על הקריטריון שלך במלק"ר, במקרים האלה אפשר לתקן את זה ל- 145 במקסימום.
סופה לנדבר: מה אומר החוק?
מירב שטרוסברג: 25% מ- 176 שקלים.
חביב קצב: צריך לבררר וצריך לקחת בחשבון, שגם בעל המקום שהוא גובה במקום החברה את הכסף, זה עולה לו גם עלות גבייה.
חביב קצב: גם את זה צריך לקחת בחשבון, הוא גובה והוא משלם, זה עולה לו עלות.
יניר פלג: עלות גבייה ואחזקה ותקלות.
חביב קצב: הוא אחראי על זה, הוא הכתובת.
חביב קצב: מה שאומר פה קובי, הוא אינדיווידואלי, המחיר לא יהיה בהנחה.
סופה לנדבר: כמה בודדים מתאגדים לגוף אחד נכון, אתם לצורך העניין נותנים את אותה הנחה לאותו גוף שאיחד נניח 200 קשישים שבפועל כל אחד עושה התקשרות אינדיווידואלית.
קובי משולם: אנחנו יכולים לעשות את ההסדר ברגע שזה מחיר מוסדי מול גוף שהוא גוף אחד שמרכז את כל הפעילות של הדיירים, אם לא אז אני אתן לו את ההנחה שעל פי הזיכיון אני צריך לתת לו.
חביב קצב: אם זה קולקטיבי אז ההנחה יותר גדולה.
חביב קצב: עכשיו, גם בעל המקבץ הוא מחויב לתיקונים, מחויב לגביה, הם לא מכירים את הדיירים, אם הדייר לא שילם לבעל המקבץ, בעל המקבץ מחויב לשלם לחברה כי החוזה הוא עם בעל המקבץ, שנבין את זה, יש לזה משמעויות.
חביב קצב: סליחה, מה קורה שבנאדם הולך לבית חולים חודשיים, מי משלם במקומו?
חביב קצב: בעל המקבץ, החברה לא נותנת לו הנחה.
שלומית אבינח: הדייר לא חייב לשלם לבעל המקבץ, אם הוא נניח מאושפז בבית חולים?
חביב קצב: הוא מחויב ולא שילם לו, מה יעשה?
שלומית אבינח: ובעל המקבץ ישאיר אותו בלי לשלם?
חביב קצב: בוודאי, החברה מכירה בבעל המקבץ, לא מכירה את הדייר.
שלומית אבינח: אני לא מאמינה שבעל המקבץ יאפשר לבן אדם לא לשלם.
סופה לנדבר: מצאנו פתרון איך עושים כסף על קשישים.
חביב קצב: טיפלתי בשבוע שעבר בחוק של קשישים באחד המקבצים למעלה מ-50 אלף שקל שלא שילמו שכר דירה.
מירב שטרוסברג: אבל עדיין בשורה התחתונה הם משלמים, אותו קשיש גם אם הוא מתחבר באופן עצמאי מול חברת HOT זכאי ל- 25% הנחה, עדיין אם הוא משלם 140 שקלים הוא משלם יותר ממה שהוא אמור לשלם על פי תנאי הרישיון.
חביב קצב: זה HOT, אני לא יודע אם YES אותו דבר.
חביב קצב: אמרו רק במקרה האנלוגי אפשר לעשות את זה, אז מה קורה עם YES.
מירב שטרוסברג: אבל כמה מקבצים מחוברים ל- YES?
חביב קצב: יש הרבה, אני יודע.
סופה לנדבר: בואו לא נהיה תמימים, חביב אני רוצה בשבוע הבא רוצה לקבל ממך תשובה בכתב בבקשה.
סופה לנדבר: לבטל את כל הגוויות האלה מעל הסכום שהחברה נותנת בשירות לבעלי מקבצים, הם כך או כך לא מסכנים, הם כך או כך לפי התנאים שעשיתם ונתתם להם מרווחים מספיק, לא צריכים עוד כמה גרושים להרוויח מאותם קשישים, תבטל את זה בבקשה.
שלומית אבינח: רק ב- YES לא נותנים הנחה?
מיטל נעים: בטח, אבל לא בשיטה, יש אפשרות גם להתקשר עצמאית מול הדיירים בהנחה.
שלומית אבינח: במקבצים אתם נכנסים פרטני?
מיטל נעים: יש מחירים של מבצעים שונים.
שלומית אבינח: אבל אמרו שאי אפשר, כי אם בעל המקבץ קבע עם HOT, YES לא יכולים להיכנס.
מיטל נעים: אם הוא נתן להם לשים צלחת ולהעביר תשתית, הם יכולים.
שלומית אבינח: ויש בעלי מקבצים שמתנגדים לשים צלחת?
מיטל נעים: צריך את האישור שלהם, כן.
חביב קצב: ואתם תשימו לכל דייר צלחת?
סופה לנדבר: צלחת אחת על הגג.
שלומית אבינח: אבל יש בעלי מקבצים שמתנגדים.
חביב קצב: בסדר, צריך לראות מה נושא התשתיות.
חביב קצב: את התשתית לא אתם עושים, אתם עושים אבל לא אתם משלמים עבורה, אתם מבקשים מבעל הבניין לשלם.
מיטל נעים: זה משא ומתן בהסכם שיש.
חביב קצב: כן או לא?
מיטל נעים: אני לא בטוחה בזה בוודאות.
חביב קצב: על פי המידע שנמצא אצלי שבעל הבניין משלם עבור התשתית.
חביב קצב: .
מיטל נעים: אם אנחנו מתקינים את זה כללי על הבניין?
חביב קצב: כן בוודאי.
יניר פלג: באמצאות התשתית של תורן מרכזי אפשר להעביר שידורי כבלים, תשתית של תורן מרכזי זה בסך הכול חוט נחושת.
מירב שטרוסברג: אבל עובדים על התשתית הזאת גם בבתים משותפים.
קובי משולם: הכבל הוא כבל של HOT שמתאים לתקנים של HOT שמאפשר את שידורי הערוצים של HOT.
קובי משולם: זה תשתית קיימת שהקמנו אותה כמו בבתי פרטיים.
סופה לנדבר: תסבירו לי בבקשה חברת YES וחברת HOT, נניח מחר בניין אחד מחולק לשני חלקים, חלק, יותר גדול או יותר קטן רוצה YES והחלק השני רוצה HOT, אתם תגידו לחלק השני לא רוצים אתכם, לא מסוגלים לבצע את זה, אנחנו מראש מוותרים על לקוחות שלנו.
יניר פלג: בוודאי שלא, נהפוך הוא, אם בית האבות מחובר ל- יס אז כמובן שאנחנו נרצה לחבר אותו, אם הוא מחבר אלינו, אז למה שנרצה, לא הבנתי את השאלה.
סופה לנדבר: אתם אמרתם שבגלל שאתם לא רוצים או לא מסוגלים לעשות תשתיות - - -
מירב שטרוסברג: מי שנכנס ראשון לבניין הוט או יס, נעזר בצנרת שיש של ההתקנה המרכזית, מי שבא אחר כך, למשל יס נכנסים על בית אבות ש- הוט מחברים אז הם יצטרכו להתקין עוד תשתית, החברה השנייה שמגיעה, החברה הראשונה משתמשת בתשתית קיימת, הם מחליפים את החוט, הם לא משתמשים בחוט שיש בתוך הצינור, החוט שלהם אבל התשתית קיימת.
מירב שטרוסברג: כשקבלן בונה את הבניין הוא חייב על פי חוק להתקין תשתית, התשתית קיימת.
חביב קצב: בבניין שיש כבר תשתית HOT אפשר לעשות תשתית YES, מי משלם עבור תשתית YES?
מירב שטרוסברג: אני לא מכירה את החוזים שלהם.
יניר פלג: אנחנו תמיד מעדיפים להתקין תשתית משלנו, לנו מאוד נוח שתהיה תשתית שלנו.
סופה לנדבר: כאן אין בעיה, אנחנו סתם מדברים בשפה שאני לא מבינה.
סופה לנדבר: חביב, אתה בהתחלה אמרת שאתה תדאג שכל דייר בדיור מוגן יהיה רשאי להתקשר עם חברה שהוא רוצה, לעומת זאת שברקע יעמדו תנאים שהחברה נותנת להם בזמן שזה מרוכז ובזמן שזה בעצם הזמנה מרוכזת.
סופה לנדבר: יחד עם זאת אתה לא שולל זכות של אף אחד מדיירים להתקשר עם החברה שהוא רוצה.
חביב קצב: שיעשה את זה בעצמאות, אני רוצה שכל אחד יעשה את זה לבד.
חביב קצב: כל זמן שאתם באים ואומרים שהתשתית עליכם, בעלי המקבצים יתנו לכם לעשות תשתית.
סופה לנדבר: הבנתי, בסדר, משהו טוב יצא מהישיבה.
סופה לנדבר: את החלק הראשון סיכמנו וסיימנו ובעצם עם חברת חשמל, אם אתה לא מגיע, תיעזר במה שצריך.
סופה לנדבר: 1500 משפחות, אני רוצה שלכל בניין זה יגיע, זה יגיע לכל דייר ולכל זכאי שהחקיקה הזאת, לזרז את הדברים בבקשה ובשבוע הבא נראה את זה בכתב.
סופה לנדבר: זאת ישיבת המשך שלנו, היו פניות רבות לחברי הכנסת מסיעת ישראל ביתנו, וכן כתבתי גם לשרים, אבל מה אפשר לעשות שהדינמיקה במשרדים השונים היא כל מהירה, שהשר עוד לא הספיק להתחיל, והוא כבר צריך לסיים, או לעבור למשרד אחר.
סופה לנדבר: כתבתי מכתבים גם למשרד השיכון, וגם למשרד הקליטה, אבל התברר שאני צריכה לפנות לשר הקליטה.
סופה לנדבר: ישראל, בישיבה הקודמת אמרת שהתקציב בסך הכל הוא 5-6 מליון שקלים, בתקציב הכולל היה סכום של 30 מליון שקלים.
סופה לנדבר: ברשימה החדשה, ישנם ערים שנמצאים במרכז המדינה, כמו אור יהודה, אזור, אילת, בית שמש, בת ים, גבעתיים, הוד השרון, הרצליה, תל אביב, רעננה, רמת גן, אזור השרון, 23 ערים.
סופה לנדבר: לעומת הרשימה הקודמת, אשדוד, אשקלון, באר שבע – אלה הערים שיצאו מהרשימה, זה פשוט חוסר הגיון.
סופה לנדבר: עכו, עפולה, ערד, קריית ביאליק, קריית גת.
סופה לנדבר: אתם לקחתם ערים שאין שם כמעט עולים, או במרכז המדינה - - -
ישראל שוורץ: אני אסביר לך איך זה נעשה כדי שתביני, אולי לא תקבלי, אבל תביני את ההגיון.
סופה לנדבר: אנחנו לא נקבל, נילחם בוועדת הכספים על הסיפור הזה.
סופה לנדבר: אם תצליחו לשכנע אותי, בסדר.
סופה לנדבר: אבל אתם תצטרכו לשכנע אותם קשישים שחיים באשדוד, אשקלון, באר שבע, ובכל הערים האלה.
חביב קצב: ברשותך, המטרה שלנו היא שאנחנו רוצים לתת לקשיש פתרון דיור.
חביב קצב: כל הנושא הזה של תוספת שכר דירה בגין שכירות ארוכת טווח, זה בא על אם הדרך, מאחר ולא היה לנו פתרונות, והאנשים הקשישים גרו בדירות בשכירות פרטית, וחלק מהשכירות שילמו מקיצבת הקיום של הביטוח הלאומי.
חביב קצב: אחזור שוב, היעד שלנו הוא לתת לקשישים פתרון דיור.
חביב קצב: אם זה הוסטל, אם זה מקבץ, או דירה ציבורית.
חביב קצב: באותה תקופה כאשר התחלנו בשנת 2001, כשניסינו את הנושא של שכירות ארוכת טווח, היו בעשרות יישובים אלפים של קשישים ללא פתרון, והם גרים בשכר דירה בשוק החופשי, כאשר מבחינת גובה הסיוע בשכר דירה שהם מקבלים, לא מאפשר להם לשלם את מלוא השכירות, והיו צריכים לקחת כסף מקיצבת הקיום של הביטוח הלאומי שלהם.
חביב קצב: באנו ואמרנו, בוא ניצור עוד אפיק אחד של פתרון, לתת להם תקופת ביניים חמש שנים, שהם ימשיכו לשכור דירה בשוק הפרטי, יביאו חוזה לחמש שנים, יקבלו תוספת כסף, כך שיתאפשר להם לחיות חיים יותר סבירים, אבל תוך החמש השנים האלה, תקופת הזכאות שלהם מוקפאת.
חביב קצב: זאת אומרת, אם בתוך חמש שנים מגיע פתרון בדירה ציבורית, או בהוסטל, או במקבץ, הם לא זכאים.
חביב קצב: לאחר החמש שנים, לאחר סיום שכירות החוזה שלהם - - -
שלומית אבינח: זאת אומרת, קיבלו את הכסף לחמש שנים לשכירות.
חביב קצב: החוזה הוא לחמש שנים.
שלומית אבינח: בעל הדירה קיבל את כל הכסף?
חביב קצב: החוזה הוא רגיל, משלמים לו.
שלומית אבינח: הם טוענים, נגמר להם ב-2008, 2009.
ישראל שוורץ: כמו סיוע מוקדם במקום 1,000 קיבלו 1,400, זה עושה להם את החיים יותר קלים.
חביב קצב: באותה תקופה גם קיבלו 1,600, הסיוע היה גדול יותר.
חביב קצב: לדוגמה אדם שגר בפתח תקווה, הגיע מקבץ לאיכלוס, מאחר שהוא היה בתוך תקופת החמש שנים, אמרנו לו, אדוני, למרות שעל פי תאריך העלייה אתה זכאי כרגע לקבל או את הדירה, או את ההוסטל, או את המקבץ.
חביב קצב: אבל מאחר שאתה חתום לחמש שנים, אתה מוקפא, זאת אומרת זכאותך מוקפאת לחמש שנים, אתה לא תקבל.
חביב קצב: קיבלנו מאות תלונות על זה.
חביב קצב: מאות תלונות של קשישים, שהם נמצאים באמצע מימוש של שכירות ארוכת טווח, שבאותו יישוב שלהם בראשון לציון, או בפתח תקווה, או בקריית ביאליק, או בלוד, או בחיפה, התקבלו דירות או הוסטלים, או מקבצים, ואנחנו לא נתנו להם את זה, מאחר ואנחנו עמדנו על זה.
חביב קצב: אמרנו, אדוני, באותו רגע שאתה בחרת במסלול שכירות ארוכת טווח, בתוך תקופת החמש שנים, זכאותך מוקפאת ואתה לא תיכנס.
חביב קצב: זאת נקודה אחת.
חביב קצב: נקודה שנייה, על אם הדרך, בתקופה של חמש-שש שנים האחרונות, עשרות הוסטלים ומקבצים הגיעו ליישובים.
סופה לנדבר: עשרות, כמה יחידות דיור?
חביב קצב: זה אלפים.
סופה לנדבר: כמה קשישים קיבלו בהוסטלים האלה פתרון דיור?
חביב קצב: בחמש-שש שנים האחרונות, התקבלו כ-8,000 ל-10,000 יחידות דיור בהוסטלים ובמקבצים.
סופה לנדבר: כמה היו בפרוייקט הזה?
חביב קצב: בסביבות 3,200.
חביב קצב: נוצר מן מצב, שיש לנו יישובים היום שיש שם דירות פנויות, נבנו בחמש-שש שנים האחרונות, כמעט 10 פתרונות הוסטלים ומקבצים, ואת יודעת את זה.
חביב קצב: בחיפה אותו דבר, בפתח תקווה אותו דבר.
חביב קצב: הארץ התחלקה לשתי רשימות של יישובים, יישובים שיש בהם מלאי של דירות שמתפנה, הוסטלים או מקבצים, ויישובים שכמעט ואין בהם מלאי של דירות.
חביב קצב: היישובים שכמעט ואין בהם מלאי של דירות הם ירושלים, נתניה, אותם 23 יישובים שמופיעים אצלך, האנשים ממתינים משנת 1992, 1993 לפתרון דיור.
חביב קצב: לעומת זאת, בשאר היישובים במקום שיש לנו פתרונות, הם אנשים שנמצאים בתור העלייה, כמעט בתווך המיידי, הם יכולים לקבל פתרון.
חביב קצב: למה?
חביב קצב: הם נמצאים ותיקים, תאריך העלייה שלהם הוא ראשוני.
חביב קצב: באותו רגע כאשר נגמר החמש שנים, הזכאות הולכת לפי תאריך העלייה.
חביב קצב: תור הממתינים שלהם הופך להיות הראשון, ואז הם יכולים לקבל פתרון דיור.
חביב קצב: באותם היישובים שהם יכולים לקבל פתרון דיור, אנחנו נציע פתרון דיור.
חביב קצב: אין שום סיבה להציע לו המשך שכירות ארוכת טווח.
חביב קצב: באיזה יישובים אנחנו נמשיך את שכירות ארוכת הטווח, ואני מקווה שבשנת 2008, יהיה לנו תקציב כמקובל להמשיך בנושא הזה, באותם היישובים שאין לנו פתרונות.
חביב קצב: כאשר אדם עובר מדירה לדירה, אין לו פתרון, שכר הדירה לא מספיק לו, הוא משלם מקיצבת קיום שלו השלמה לשכר הדירה שהוא משלם, אז אנחנו מנסים לעזור לו.
חביב קצב: היו לי שתי פניות ממך, חברת הכנסת סופה, על כרמיאל.
חביב קצב: שתי הפניות האלה ראשונות בתור.
חביב קצב: שתי הדירות הראשונות שהתקבלו במקבצים ובהוסטל בכרמיאל, הם יילכו לשם, אין שום סיבה אחרת.
חביב קצב: אותו דבר גם בחיפה, אותו דבר גם באשדוד.
חביב קצב: אותו דבר בפתח תקווה וגם ברחובות.
חביב קצב: איפה יש בעיה, בחולון, בבת ים, בנתניה, בירושלים, בראשון לציון, כל אזור השרון.
סופה לנדבר: בראשון לציון אין דיור מוגן, לא בנו שם שום דבר?
חביב קצב: אין מספיק, ביחס למספר העולים הממתינים.
חביב קצב: באשדוד אנחנו נמצאים היום בתאריך עלייה של 2000, 20001.
חביב קצב: מקבצים ממשיכים, מתפנים אנשים לא עלינו מטעמי ביולוגיה, מתפנים הוסטלים.
חביב קצב: לא יעלה על הדעת שנמשיך בשכירות ארוכת טווח, ונשאיר את הדירות ריקות, הלא זה לא יכול להיות.
חביב קצב: לא יכול להיות שבנקודה הכי משמעותית שבן אדם אחר כך עלה בשנת 1994, 1995, ועכשיו אומרים לו, אדוני אתה הולך לשכירות ארוכת טווח, לחמש שנים אתה מוקפא, אחרי חמש שנים יגידו לו, אין לנו דירה, כאשר בתוך התקופה של חמש שנים, הוא יכול היה לקבל דירה.
חביב קצב: הרי הוא לא יסכים לזה, הוא התלונן על זה.
חביב קצב: אם לא היתה הקפאה של תקופת הזכאות בתוך החמש שנים, הייתי מבין את זה.
חביב קצב: אבל באותו רגע שאת מקפיאה את הזכאות שלו, זאת אומרת, אנחנו גורמים לו נזק.
סופה לנדבר: חביב, יכול להיות שאיך שאתה מציג את הבעיה אתה צודק.
סופה לנדבר: אסביר איפה יש בעיה.
סופה לנדבר: נניח באשדוד, נגמר טווח ההתקשרות דרך שכירות ארוכת טווח.
סופה לנדבר: בן אדם בינתיים לא יכול לקבל, אין היום באשדוד דירות פנויות בהוסטלים.
חביב קצב: אז יקבל תוך שלושה חודשים, סליחה, לא חמש שנים הקפאה.
ישראל שוורץ: אם היינו מאריכים לו למשך שלושה חודשים, הוא היה ארבע שנים ו- - -
שלומית אבינח: אז הוא היה ברחוב.
ישראל שוורץ: הוא לא ברחוב, הוא כמו עולים אחרים שמקיימים את עצמם בשכר דירה.
חביב קצב: הוא לא ברחוב, אבל הוא לא מקבל את הפתרון שהוא רוצה.
סופה לנדבר: חביב, אתה זוכר שהיתה לנו שיחה על נושא ההשתתפות של המדינה בשכירות היא יותר נמוכה ממה שנדרש לפי השוק.
סופה לנדבר: אני לא חושבת שזה בסדר.
סופה לנדבר: הדעה של סיעת ישראל ביתנו, שזה לא בסדר.
סופה לנדבר: או שתעשו ועדת חריגים, ותאשרו לאנשים עד שתתנו להם פתרון.
חביב קצב: אי אפשר.
סופה לנדבר: מה זאת אומרת אי אפשר, כן אפשר.
חביב קצב: ברשותך, אין ועדת חריגים למקרה כזה.
חביב קצב: תקני אותי אם הבנתי אותך לא נכון.
חביב קצב: את באה ואומרת, בעוד חצי שנה בן אדם אמור לקבל פתרון, אז חצי שנה תנו להם שכר דירה מוגדר.
ישראל שוורץ: או שהיא אומרת תן לו לחמש שנים, והוא הפסיד.
סופה לנדבר: אני לא אמרתי להפסיד.