GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנפרד גרין: אמר חבר הכנסת גפני שיש עדותך לכך שיש נזק בריאותי.
מנפרד גרין: את זה צריך להעביר אלינו יחד עם המשרד לאיכות הסביבה לטפל בזה ואנחנו עושים זאת, לפחות לפי הבנתי, לפי התקנים שנקבעו.
מנפרד גרין: אני לא חושב שכאן יש איזשהו חשש לנזק בריאותי.
מנפרד גרין: אני חושב שחשוב לנו לא לצאת בהצהרות שיש נזק בריאותי כלשהו ללא בסיס כי דווקא ההצהרה הזו גורמת לנזק בריאותי.
מנפרד גרין: תפקידי הוא לשים את הדבר בפרופורציות ולומר שיש דברים בעולם שלא עומדים להרוג אותי או לגרום לי נזק בריאותי.
משה גפני: בדקת את הקרינה הבלתי מייננת?
מנפרד גרין: אני כרגע יושב-ראש ועדה בין-משרדית בנושא קרינה בלתי מייננת שהוקמה כדי לרכז את המידע ואנחנו עוסקים בזה.
מנפרד גרין: שוב, אני מומחה בבריאות הציבור.
מנפרד גרין: אני מוכן להגן על הנושא הזה ואם אתם רוצים, אני אוכל להתייחס לזה.
מנפרד גרין: לפחות בעיניי אני לא חושב שטוב או כדאי להפחיד אנשים ולומר שיש בסביבה כל הזמן דברים שגורמים נזק לבריאותם.
סופה לנדבר: הוועדה פועלת בצורה כזאת שהיא מטפלת בפניות שהיא מקבלת.
סופה לנדבר: לכן, אם אנחנו מקבלים פנייה כזאת, אנחנו מטפלים בה עד הסוף.
מנפרד גרין: הייתי בוועדה ביחד עם חבר הכנסת יורי שטרן זיכרונו לברכה שניהל את הוועדה בצורה יוצאת מן הכלל ואפילו ביקרנו בהוסטל ושמענו את הדברים.
מנפרד גרין: מי שהיה באותו הוסטל, גם שמע אותי.
מנפרד גרין: אני אמרתי, והייתי אומר זאת שוב.
מנפרד גרין: בעיני אין חשש לנזק בריאותי מהאנטנות על ההוסטלים.
מנפרד גרין: את זה אני אומר ב-א' ואני מבקש שתקשיבו גם ל-א' וגם ל-ב'.
מנפרד גרין: ה-ב' שלי הוא שאנחנו בטוחים שכתוצאה מזה יש כאן חרדה בקרב אוכלוסייה מסוימת שזה מפריע לה ואני לא רואה איזושהי חיוניות שהאנטנות דווקא יהיו שם.
מנפרד גרין: אכן אני חושב שצריך לשתף את הדיירים בהחלטה לשים את האנטנות שם.
מנפרד גרין: אם יש פרנסה מזה, זה צריך להגיע ישר לדיירים, אבל זו דעתי.
מנפרד גרין: אם מחליטים לשים שם את האנטנות, האנשים שגרים שם צריכים ליהנות מהכסף המתקבל בגין זה.
מנפרד גרין: אני חושב שכן צריך לשתף אותם, ובגלל שזו אוכלוסייה – שבמידה רבה היא חלשה, כפי שאמרתם, שהיא חוששת, בצדק או לא בצדק, וזה כרגע בעצם לא חשוב – אני הייתי בהחלט ממליץ או להוריד את האנטנה אבל אני חושב שיותר נכון לשתף את הדיירים בכל מקום, ואם יש התנגדות של הדיירים שגרים שם, אני לא חושב שיש מקום לשים את האנטנות שם.
רפאל רבינוביץ: יש אנטנות שמונחות על הקרקע.
רפאל רבינוביץ: הנחת האנטנות מהווה עניין כלכלי ומאחר שזה נושא כלכלי, אף אחד לא מתחשב במצבנו.
אריק אלדר: בחוזה לא מוזכרות האנטנות, אבל בחוזה נזכר משהו אחר והוא שאסור לחברות שמנהלות את הבתים האלה לאפשר כניסה של גורמים מכל סוג שהוא, למעט דיירי הבית, לבטיחותם ולהגנתם.
אריק אלדר: חלק גדול מהאנשים האלה, יש להם בעיה והם לא רוצים לנסוע באוטובוס העירה, הם לא רוצים ללכת.
סופה לנדבר: הם לא יכולים.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים על אנשים שבממוצע הם בגיל 80.
אריק אלדר: לא כולם.
אריק אלדר: אגב, ההגדרה של דיור ציבורי מוגן זה קבלתו כאדם מתפקד ועצמאי.
אריק אלדר: אנשים פנו אלינו, דיירים, וביקשו שמאחר שהם לא יכולים ללכת או לנסוע באוטובוס, שנאפשר למישהו להיכנס עם ירקות, לאחר מכן משאית עם בגדים, לאחר מכן מישהו אחר, ופתאום ראינו שיש בעיה של חוק אם הולכים לפי החוזה נטו.
אריק אלדר: לפי החוזה אף אחד לא ייכנס אבל אפשרנו.
משה גפני: למה זה רלוונטי?
אריק אלדר: זה רלוונטי רק מבחינה אחת, שאנחנו ערים מאוד לצרכים שלהם.
משה גפני: מה זה שייך לאנטנות?
סופה לנדבר: חבר הכנסת גפני אמר דבר נכון ואני לא אוסיף.
סופה לנדבר: הוא אמר שאתם חברה טובה ואתם משתפים פעולה.
סופה לנדבר: אנחנו מעלים בעיות ואתם פותרים אותן.
סופה לנדבר: לכן אנחנו מדברים בשפה אנושית.
סופה לנדבר: אתם חברה טובה וחבל שתקלקלו את השם שלכם.
סופה לנדבר: כסף שאתם מקבלים מהחברות הסלולריות לא שווה את זה.
אליהו אבישר: לגבי ההוסטלים הבאים שנבנה, אפשר בתב"ע להגדיר בפירוש מקום של אנטנה.
אליהו אבישר: לגבי הקיים.
אליהו אבישר: השאלה אם לצורך העניין ניקח את האנטנה מחברת עמיגור וכדי לתת לחברות הסלולר את האפשרות לתת 80 אחוזים מהכיסוי נשים אותה בבניין ליד.
סופה לנדבר: לא תשימו כי גם שם הדיירים לא יסכימו.
אליהו אבישר: לא יודע.
אליהו אבישר: יכול להיות שהם ישלמו להם מספיק והם יסכימו.
אליהו אבישר: אם אני אבוא עם מד קרינה להוסטל הזה, הדיירים ייווכחו שיש להם יותר קרינה וכי הם חשופים ליתר קרינה.
אליהו אבישר: במקרה כזה אני לא יודע לתת לה פתרון.
משה גפני: למה הם שמים את האנטנה על ההוסטל ולא על הבניין ליד?
אליהו אבישר: אני כמשרד השיכון לא שם את זה.
משה גפני: אני יודע, אבל אתה אומר שיוציאו את האנטנה מההוסטל וישימו אותה על הבניין ליד.
סטיליאן גלברג: בדרך כלל שמים את האנטנה על ההוסטל כי הבניין הוא בניין גבוה.
רוברט אילטוב: אותו הדבר אפשר לומר שיש דיירים בבניין ליד שמקבלים יותר קרינה, אבל הם לא מתנגדים כי אין להם על הגג אנטנה.
משה גפני: אני מסתובב בארץ יותר ממך כי אתה דואג לקרינה אבל אני דואג לבוחרים.
משה גפני: ליד הבית שלי רצו לשים אנטנה על בניין פרטי, אבל הדיירים אמרו לא למרות שהחברות הציעו להם הרבה כסף.
משה גפני: הלכו לבניין ציבורי ליד, שהוא נמוך יותר, ושם שמו את זה והסתירו את זה עם דוד.
משה גפני: אז הייתה הפגנה גדולה והם נאלצו לסלק את זה מכיוון שבעל המלון לא גר שם ולכן אצלו במלון, בבניין יותר נמוך, שמו את זה והסתירו ובבניין ליד לא הצליחו לשים כי הדיירים לא נתנו.
משה גפני: זאת הסיבה שהם שמו את האנטנה על המלון ולא בגלל שהבניין יותר גבוה.
משה גפני: נכון שיש הוסטלים שהם גבוהים יותר אבל יש כאלה שהם לא גבוהים יותר מהבניינים הסמוכים.
משה גפני: בצפון תל-אביב בנו עכשיו שלושה מגדלים – נדמה לי שאהוד ברק גר באחד מהם - ואני מציע להם לשים שם את האנטנות.
אריק אלדר: יש שם.
אריק אלדר: בתל-אביב יש את הכי הרבה אנטנות.
משה גפני: אני יודע, אבל שישימו ב"הבימה".
משה גפני: שישימו ברמת אביב.
חיים מזר: יש כשלושה מיליון מכשירים בעולם ויותר מ-3 מיליון תחנות בסיס.
חיים מזר: לפעמים התכנון מחייב שבמקום מסוים יהיה התורן.
חיים מזר: אנחנו מתייחסים לתשתית הסלולרית כמצילת חיים.
חיים מזר: אנחנו מחייבים את החברות לתת שירות בכל הארץ ובכל מקום.
משה גפני: הרי מדובר על הדור השלישי.
משה גפני: מה מציל חיים כאן?
משה גפני: על פלאפון רגיל שמציל חיים צריך את כל האנטנות האלה?
חיים מזר: אם אנחנו עכשיו נחייב את עמיגור להוריד את האנטנות, אנחנו צריכים לוודא שלאנטנה יהיה מקום אחר.
סופה לנדבר: זאת לא בעיה שלנו.
חיים מזר: זו בעיה של משרד התקשורת.
סופה לנדבר: משרד התקשורת יצטרך להתמודד עם הבעיה.
חיים מזר: איך נתמודד עם הבעיה?
חיים מזר: אנחנו לא רוצים לשים את האנטנות בשטחים פתוחים.
חיים מזר: מי יגן על השטחים הפתוחים, על הגנת הסביבה ועל תושבי מדינת ישראל?
חיים מזר: אם ניכנס לאלקטרופוביה – וזה השם של הפסיכולוגיה בה אנחנו מדברים – ונאמר לא נשים בהוסטלים, אחר כך יאמרו לא בבתי ספר, לא ליד גני, לא בדירות, אבל איפה כן נשים?
סופה לנדבר: בשטחים הפתוחים.
חיים מזר: מי יגן על השטחים הפתוחים?
סופה לנדבר: זאת כבר לא בעיה שלנו.
חיים מזר: אלא בעיה של מי?
חיים מזר: לא בעיה של מדינת ישראל?
חיים מזר: זה לא חשוב להגן על השטחים הפתוחים?
משה גפני: כן, צריך להגן.
משה גפני: מה הבעיה לשים שם אנטנות?
חיים מזר: זה יהרוס את השטח הפתוח.
משה גפני: זה לא יהרוס שום דבר.
סופה לנדבר: יותר טוב להרוס את בני האדם?
חיים מזר: הנושא מסובך.
חיים מזר: אני רוצה להצטרף לדבריו של פרופסור גרין.
משה גפני: זה לא הוגן שאתה אומר מציל חיים ואתה יודע זאת.
חיים מזר: זה מאוד הוגן.
חיים מזר: תראה את כמות האנשים שניצלו בזכות הסלולר, כאשר בתאונות דרכים קראנו למכבי אש ולמגן דוד אדום.
ליאור ורונה: אדוני חבר הכנסת, ואני באמת מכבד אותך בלי שום לוועדה הזאת, אני לא איש מדע אבל אני רוצה להרים את הכפפה שזרקה הוועדה.
ליאור ורונה: הוועדה, כשמה כן היא, הוועדה לפניות הציבור ואנחנו רגישים לפניות הציבור.
ליאור ורונה: אני רוצה לבוא ולקיים דיון ענייני, גם אם לא נקרא לדיון הזה דיון ענייני, אבל דיון ברמה אופרטיבית ולראות איך אפשר לנסות להגיע לפתרון ראוי לכל הצדדים.
ליאור ורונה: את זה אני מציע.
ליאור ורונה: אני לא רוצה לזרוק דברים סתם.
ליאור ורונה: יש כאן חברי כנסת שירימו את הכפפה ואני אשמח לשבת, לדבר, לדון ולראות איך אפשר להגיע לפתרון.
משה גפני: ואתם פתוחים לדיון הזה.
משה גפני: ההצעה שאתה מציע היא הצעה טובה, אבל אתם פתוחים לזה שאם בסוף הדיון המסקנה תהיה שאתם מסלקים משם את האנטנות, תסלקו אותן?
משה גפני: אם לא, סתם נבזבז זמן וחבל על הזמן.
משה גפני: האם זה גם יכול לבוא בחשבון?
ליאור ורונה: אתה כבר מנתח את מסקנות הדיון.
ליאור ורונה: אני מגיע בידיים נקיות.
משה גפני: השאלה אם זאת אופציה.
ליאור ורונה: כל דבר בעולם כדי שיהיה ראוי ואפשר יהיה לתת תשתית סלולרית הוא אופציה.
ליאור ורונה: כל דבר הוא אופציה.
ליאור ורונה: אנחנו נגד ההורדה מבחינה מדעית על פי כל ההמלצות, אבל פנתה הוועדה, העלתה נקודות, וכל דבר נתון לדיון.
רוברט אילטוב: נכון לרגע זה מדובר אולי על כ-20 מקרים ספציפיים.
רוברט אילטוב: אני לא חושב שייגרם נזק לתשתית שמצילה חיים כמו שנאמר כאן, אם במקומות שונים בארץ, ב-20 מוקדים בעייתיים, יורדו האנטנות, גם אם הם יורדו לחלוטין.
רוברט אילטוב: לא יהיה פה שום נזק לחברה ולאזרח.
רוברט אילטוב: באותו הוסטל הייתה אנטנה של חברת פרטנר ובסופו של דבר הגענו להסכמה שהיא תורד, ואכן היא הורדה האנטנה ולא הושמה במקום אחד ליד, ולא הייתה קריסה של חברת פרטנר.
רוברט אילטוב: אני בטוח וסבור שחברת סלקום במקרה הזה לא תפשוט רגל ולא תתמוטט אלא תיתן את אותו השירות.
רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, אני מעריך שב-20 מוקדים שונים ולא במקום אחד, אם תורידו את האנטנות, לא ייגרם שום נזק.
רוברט אילטוב: אם הדבר הזה לא ייעשה בהסכמה, אמרתי לכם, אנחנו נמצא את הדרך עם חברי הכנסת ונגיע לפתרון והפתרון הזה יהיה כואב לחברות הסלולריות כי חוק אי אפשר לעשות על מקום אחד ספציפי אלא הוא יהיה גורף, וחבל.
רוברט אילטוב: הבנתי שהיו כאן חברי כנסת שהגיעו אתכם להסכם מסוים והורידו דרישות רבות, ואם הדרישות האלה הורדו, הגעתם להסכם ולא ביצעתם אותו, אנחנו נהפוך את זה למשהו גורף ודרקוני.
רוברט אילטוב: אנחנו נעשה את זה גם ברשויות מקומיות, שם יש לנו השפעה.
רוברט אילטוב: אנחנו ממש נרדוף את החברות כי אם הן לא קשובות לאזרחים ולפניות, אנחנו נעשה את זה דרקוני.
רוברט אילטוב: חד וחלק.
רוברט אילטוב: אנחנו לא נחזור על זה יותר.
משה גפני: אני חושב שההצעה שהציעה היושבת-ראש והסכמתך היא נכונה וכי צריך לשבת.
משה גפני: אנחנו לא מדברים על הנושא של הקרינה הכוללת.
משה גפני: יושבת-הראש העלתה בוועדה לפניות הציבור את הנושא של ההוסטלים.
משה גפני: בקשת הוועדה היא שפשוט תסלקו את האנטנות.
משה גפני: אם אתה אומר שאתה רוצה לשבת ולקיים דיון על האופציה הזאת של סילוק האנטנות – אני לא אומר שזו המסקנה אלא זו הדרישה שלנו, אנחנו רוצים להגיע לזה - זה מצוין.
משה גפני: אם לא, חבל על הזמן.
משה גפני: השאלה מה יקרה אם בסופו של דבר אתם תמשיכו באותה דרך שאתם לא תסלקו את האנטנות.
משה גפני: תאמינו לי שכולנו מבינים מה הם כללי המשחק.
משה גפני: אנחנו אז התפשרנו בחוק, נתנו למשרד התקשורת מעמד בחוק, החוק הבא יהיה בלי מעמד של משרד התקשורת, החוק הבא יהיה בלי מעמד של משרד התשתיות ולא נתפשר יותר.
משה גפני: אם תלכו בדרך הנוקשה הזאת, אתם תסבלו.
משה גפני: אתם תסבלו וגם הציבור יסבול.
משה גפני: כרגע אין צעקה ממקומות אחרים וכרגע לא עומד חוק על שולחן הכנסת.
משה גפני: הדיון הזה פה בוועדה, עם ההתעקשות שלכם על ההוסטלים, תביא בסופו של דבר לחוק שיהיה רע מאוד מבחינתכם.
משה גפני: בחיים הפוליטיים, וצריך ללמוד גם את זה, צריך לדעת הרבה פעמים להתפשר על דברים קטנים כדי לא להפסיד בדברים הגדולים, אבל אתם הולכים להפסיד בדברים הגדולים אם לא תיענו לבקשת הוועדה.
סופה לנדבר: אני לא אוהבת להטיל סנקציות ולנזוף.
סופה לנדבר: אתם מבינים שיותר קל לנו לעשות דברים דרך חקיקה, למרות שאנחנו לא רוצים להגיע לזה.
סופה לנדבר: יש כאן מספר חברי כנסת – ואני חושבת שאנחנו יכולים להחתים את רוב חברי הכנסת – שיתמכו.
סופה לנדבר: אני יודעת שאני אישית על הבית שלי לא הייתי שמה אנטנה ולא חשוב מה הסכום שהיה מוצע לי.
סופה לנדבר: אני חושבת שכל אחד מאתנו לא היה מסכים.
סופה לנדבר: אני כמחוקקת לא אוהבת לאיים בחקיקה, אבל אם לא תהיה לנו ברירה נצטרך ללכת לזה.
סופה לנדבר: לכן אני ממליצה להידבר.
סופה לנדבר: אני רוצה לומר לנציג חברת עמיגור שאנחנו היינו ממש בסדר כלפיכם.
סופה לנדבר: אנחנו מכבדים אתכם, אנחנו יודעים שאתם עושים עבודה נהדרת ועד היום לא היו לנו בעיות עם החברה.
סופה לנדבר: תוך חודש ימים נקיים ישיבה נוספת ואנחנו מבקשים שתדווחו לנו מה עשיתם.
סופה לנדבר: אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה להוריד את האנטנות כך שהנושא ירד מסדר היום של ועדת הכנסת.
סופה לנדבר: אני חושבת שאם על הוסטל או על דיור ציבורי שמים אנטנה, קודם כל צריכה להיות הסכמת הדיירים ולא מדובר כאן ב-75 אחוזים או ב-80 אחוזים אלא הסכמה של 100 אחוזים כי הדיירים הם אלה שצריכים להסכים.
סופה לנדבר: אם הם מסכימים, בבקשה, אפשר לשים, אבל אם הם לא מסכימים, לא צריך לשים את האנטנה.
סופה לנדבר: לאף חברה אין זכות להחליט במקום הדיירים.
סופה לנדבר: אם כן, כאמור, תוך חודש ימים נקיים ישיבה ונרצה לשמוע שפיניתם את האנטנות מהגגות האלה.
אלכסנדר פפרני: (דבריו מתורגמים מרוסית לעברית).
אלכסנדר פפרני: ב-9 בינואר התחילו את הבנייה.
אלכסנדר פפרני: ב-28 במאי הורידו את המנוף.
אלכסנדר פפרני: במשך התקופה הזו סיימו את הדברים הבסיסיים ועשו דברים רבים, כולל שיפוצים פנימיים וחיצוניים, אבל יש כמה דברים שלא סיימו.
אלכסנדר פפרני: חיכינו שהעבודה תתבצע, אבל היא לא התבצעה ולא סיימו את כולה.
אלכסנדר פפרני: אנחנו שואלים מתי תהיה מעלית נוספת בבניין.
אלכסנדר פפרני: בבניין גרים 153 דיירים כאשר ל-75 מתוכם יש מטפלת.
אלכסנדר פפרני: באים אליהם קרובים ורופאים, ויש עומס כבד על המעלית, כך שעצם קיום מעלית אחת מקשה על החיים בבניין.
אלכסנדר פפרני: אנחנו לכן מבקשים להמשיך בבניית המעלית השנייה.
אלכסנדר פפרני: אנחנו מבינים שיש דברים שלא קשורים לבעל הבניין.
אלכסנדר פפרני: הבטיחו להוריד את המנוף ואכן הורידו אותו, אבל אנחנו שואלים מה עם הפיתוח של השטח.
אלכסנדר פפרני: בנוסף לכך יש להחזיר את המצב של חדרי הביטחון לקדמותו.
אלכסנדר פפרני: יש כאן מרפסות עם חורים וגם אותן צריך לתקן.
אלכסנדר פפרני: הבטיחו לכסות את הגג, ואכן כיסו אותו.
אלכסנדר פפרני: הבטיחו לשנות את מיקום תחנות האוטובוס, ואכן עשו זאת.
אלכסנדר פפרני: לטענת הדיירים הובטח להם שלא ייגבה מהם שכר דירה.
סופה לנדבר: הבטיחו שבתקופת הבנייה לא ייגבה שכר דירה מהדיירים שמתגוררים בקומה האחרונה וכל יתר הדיירים יקבלו הנחה בגובה של 25 אחוזים.
סופה לנדבר: זה נעשה?
ברוך צימר: השבוע כל אחד יקבל הודעה על כך.
ברוך צימר: גבינו כרגיל כי המחשב עושה זאת באופן אוטומטי, אבל הדיירים בקומה האחרונה יקבלו המחאה עם הסכום שמגיע להם.
ברוך צימר: הדיירים הזכאים להנחה, יוחזר להם הכסף ששילמו.
סופה לנדבר: אם כן, הגג גמור ותחנות האוטובוס הועברו למקום אחר כפי שביקשו הדיירים.
ברוך צימר: המנוף עכשיו נמצא מחוץ לפרויקט ובכל-זאת תוך שבועיים הוא יפונה.
סופה לנדבר: הדיירים מבקשים שכאשר תסתיים הבנייה, ייערכו שיפוצים בדירות.
ברוך צימר: שלום לכולם.
ברוך צימר: לפני מספר חודשים התאספנו כאן ביוזמתה של חברת הכנסת סופה לנדבר.
ברוך צימר: אתם התלוננתם בעיקר על המנוף שעמד כאן והפריע ועל המעלית השנייה שעדיין לא פעלה.
ברוך צימר: כפי שאתם יודעים, את המנוף פירקנו וגם שילמנו עבור המעלית, ויש לי כאן מכתב מחברת המעליות שמתנצלת ואומרת שהיא עושה כל מאמץ כדי להתקין את המעלית כמה שיותר מהר.
ברוך צימר: הייתה להם בעיה עם המנוע, אבל אני מעריך שתוך שבועיים-שלושה גם המעלית השנייה תעבוד.
ברוך צימר: בקשר לחדרי הביטחון.
ברוך צימר: חדרי הביטחון בפנים לא אמורים להיות מטיוחים וזה על פי חוק, אבל בכל-זאת נעבור בחדרים ונראה אותם.
ברוך צימר: אם תהיה בעיה באיזשהו חדר ביטחון ואם יש צורך לסדר משהו, נסדר.
ברוך צימר: בגלל הבנייה יכול להיות שחדרו מים לדירות בקומה 9 ואנחנו ניכנס מיידית לדירות, נסדר ונצבע את הקירות בהם יש כתמי רטיבות.
ברוך צימר: גם קומות שלא נמצאות בקומה 9, אם יש בעיה, יש להודיע על כך למזכירות ותוך 24-48 שעות היא תטופל.
ברוך צימר: לגבי סככות על הספסלים.
ברוך צימר: הספסלים הם של העירייה ולכן אפשר לבקש מהעירייה לעשות זאת כי לנו אסור לגעת בהם.
סופה לנדבר: אנחנו נפנה.
סופה לנדבר: נכתוב היום מכתב לראש העיר בנושא הזה.
ברוך צימר: באופן כללי אני מאוד גאה על כך שהבניין נראה כפי שהוא נראה היום.
ברוך צימר: מדובר בבניין שהוא אחד היפים בסביבה ואני חושב שחשוב לגור בבניין שנראה טוב.
חביב קצב: שלום לכולם.
חביב קצב: אני שמח להיות כאן ולראות שאין פיגומים, אין מנופים ואין חומרי בנייה.
חביב קצב: אני חייב לומר לכם שעיקר היוזמה לכל מה שנעשה פה הייתה על-ידי יושבת-ראש הוועדה לפניות הציבור, חברת הכנסת סופה לנדבר, שעל הקטע הזה מגיע לומר לה כל הכבוד.
חביב קצב: אני מודה גם לבעל המקום, ברוך צימר, על שעשה את כל העבודה.
חביב קצב: אנחנו נסייע בתיקון כל הדירות.
חביב קצב: יושב כאן מהנדס מטעם עמידר והוא יעבור בין הדירות ויראה כל מה שצריך לתקן, כך שביחד עם הבעלים אכן נתקן את הדרוש תיקון.
קריאה: כל הדברים שלקחה על עצמה חברת הכנסת סופה לנדבר הצליחו.
קריאה: מה עם אכלוס הקומות האחרונות?
חביב קצב: אנחנו בודקים את זה בהיבט התקציבי יחד עם משרד האוצר.
חביב קצב: בהמשך נראה מה יקרה.
סופה לנדבר: אכן הצלחנו לעזור לדיירים ונעשה כאן שיפוץ רציני.
סופה לנדבר: אני מסיימת את כהונתי כיושבת-ראש הוועדה לפניות הציבור.
סופה לנדבר: שלוש שנים לא נעשה כאן דבר, אבל מאז נכנסנו לנושא, הכול השתנה ועכשיו הבניין מאוד יפה.
סופה לנדבר: אתם צריכים להודות על הבניין היפה בו אתם גרים.
סופה לנדבר: כאמור, היום אכתוב מכתב לראש עיריית אשדוד כדי שיוסיפו ספסלים וסככות.
סופה לנדבר: אני רוצה להודות לכם על העקשנות, על הנחישות ועל הרצון לתקן את הדברים.
חביב קצב: תודה לך על היוזמה שלך.
סופה לנדבר: תודה על שקיימתם את הבטחותיכם.
סופה לנדבר: אני מאחלת לאנשים עד 120.
דיירת: יש לנו רטיבות בדירות.
ברוך צימר: אני אבדוק את זה עכשיו.
סופה לנדבר: צהרים טובים.
סופה לנדבר: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לפניות הציבור בנושא שינוי מדיניות משרד השיכון והקליטה לגבי שכירות ארוכת טווח, הוצאת ישובים מהרשימה.
סופה לנדבר: באמצעות קיריל רבין ולשכתי פנו אלינו כמה אנשים.
סופה לנדבר: התקבלו גם פניות בוועדה על הפסקת השתתפות בסיוע לשכירות ארוכת טווח לעולים קשישים בלוד.
סופה לנדבר: אני הבנתי שזה קרה לא רק בעיר לוד אלא קרה בעוד כמה ערים.
סופה לנדבר: אני רוצה לבקש מהאנשים שפנו ונמצאים כאן לספר מה הבעיה ולאחר מכן ניכנס לדיון.
לב חזנוב: (דבריו מתורגמים מרוסית לעברית).
לב חזנוב: תודה על שהזמנתם אותנו לוועדה.
לב חזנוב: אני אסיר תודה והוקרה למדינת ישראל שקיבלה אותנו יפה במדינה.
לב חזנוב: ההורים שלי הגיעו לארץ בשנת 1996.
לב חזנוב: מאז הקיץ העיר לוד לא נכללת בתוכנית שכירות ארוכת טווח ואתם בוודאי מבינים כמה זה קשה לעבור מדירה לדירה.
סופה לנדבר: כולנו מבינים ששכירות זה דבר לא פשוט ולאנשים בגיל מסוים זה פי כמה וכמה יותר קשה.
סופה לנדבר: קשה למצוא דירה, לשלם למתווך, לעבור מדירה לדירה, כאשר במעבר קיים חשש שיהרסו את החפצים האישיים וכן זה יכול לחבל בקשר המשפחתי כי בדרך כלל הורים מחפשים דירה בסביבה בה גרים הילדים.
סופה לנדבר: לעבור מדירה לדירה, כאשר מתרגלים לדירה, לקופת חולים, לגורמים שצריכים לתת לך קשה, זה מאוד לא פשוט.
לב חזנוב: בעזרת חברי הכנסת לוד נכנסה בשנת 1992 לתוכנית שכירות ארוכת טווח ומאז אנחנו מתגוררים בתוכנית כזאת.
לב חזנוב: בשנת 2007 התוכנית אמורה להסתיים.
לב חזנוב: כאשר פנינו וביקשנו להמשיך בתוכנית, נאמר לנו שלוד כבר לא נכללת בתוכנית.
לב חזנוב: בזמן הזה מצבי הבריאותי הידרדר, חליתי בסרטן ועברתי כמה ניתוחים, וכרגע אני קשור למקום, מה עוד שיש לי אפשרות לעבור טיפולים רפואיים במקום.
לב חזנוב: כרגע אני דואג מאוד מפני האפשרות לחפש דירה, לעבור לדירה אחרת, מה גם שההוצאות הכספיות לתרופות הן רבות.
לב חזנוב: אם לא תהיה התוכנית הזאת, אני לא יודע איך נסתדר.
לב חזנוב: אני מקווה להמשיך לחיות בתוכנית הזאת, מה עוד שהאפשרות לשכירות ארוכת טווח נתנה לי ביטחון כלכלי ונפשי.
לב חזנוב: כאשר פניתי לאחרונה למשרד הקליטה, הוצע לי שם לחכות עד לסיום שכר הדירה בשנת 2007, לסגור חוזה לחצי שנה, אבל בעל הבית לא מסכים.
סופה לנדבר: אחר כך הם יתחילו לטפל במשפחה.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה דבר ציני.
סופה לנדבר: אני בכלל לא מבינה איך אפשר לענות לעולה חדש שעבר ארבעה ניתוחים רק בזמן האחרון – ניתוח לב פתוח, אונקולוגיה ועוד – ואדם שנמצא במצוקה פיזית ונפשית, איך אפשר לומר לו שימתין, שיסגור שכירות לחצי שנה, במיוחד שכולנו מבינים שבעל הבית הוא הבוס.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שתוכנית שנעשתה למען אותם אנשים הזקוקים לה, והתוכנית הייתה טובה, עוברת איזשהו שינוי ועל השינוי הזה עוד מעט נדבר.
לב חזנוב: אני מקווה שמכאן אצא עם בשורה טובה, שתבינו את מצבי ותנסו לעזור לי.
לב חזנוב: אני מודה ליושבת הראש.
טמילה פורובוי: אני עליתי לישראל בשנת 1998 ועליתי לבד יחד עם שני ילדים.
טמילה פורובוי: הילדים גדלו במדינה הזאת ואני שמחה שאני כאן.
טמילה פורובוי: בשנת 2005 עברתי ניתוח אונקולוגי.
סופה לנדבר: מאיפה עלית?
טמילה פורובוי: מאוקראינה.
טמילה פורובוי: בן אחד שלי עובד ורוצה השנה להתחיל ללמוד.
טמילה פורובוי: אצלנו בחולון יש מכון שם הוא רוצה ללמוד.
טמילה פורובוי: הבן הקטן נכנס ללימודיו התיכוניים והמזל שלי הוא שהוא ילד באמת טוב שלומד מצוין.
טמילה פורובוי: הוא ספורטאי טוב.
טמילה פורובוי: (דבריה מתורגמים מרוסית לעברית).
טמילה פורובוי: קראתי בעיתון על התוכנית הזאת.
טמילה פורובוי: הגעתי למשרד הקליטה ואמרו לי שכדאי שאקרא פחות את העיתונות ולצפות בטלוויזיה בגלל שאין להם שם מושג על התוכנית.
סופה לנדבר: אנחנו יודעים שהתוכנית הזאת ממשיכה לגבי קשישים.
טמילה פורובוי: התוכנית לא מיועדת לחד-הוריות.
טמילה פורובוי: היה כתוב בעיתון ש-35 שנים בבניינים חדשים.
סופה לנדבר: אתם תסבירו לנו איך זה התחיל ואיך זה נמשך.
ישראל שוורץ: הגברת כנראה התבלבלה.
ישראל שוורץ: יש חוק שהשר שטרית העביר בכנסת לעידוד לבנייה להשכרה על-ידי השוק החופשי, על-ידי הטבות במס, כאשר הקבלן או היזם מתחייב להשכיר את הדירות לתקופה של 25 שנה ולהעמיד אותן לשכירות.
ישראל שוורץ: החוק שעכשיו עבר בכנסת שמדבר על עידוד בנייה להשכרה, כאשר שכר הדירה הוא שכר דירה הקיים בשוק, אלא שהיזם או הקבלן מתחייב שבמשך 25 שנים הדירות האלה יעמדו לשכירות ואדם שיכול ורוצה לגור שם, יודע שהוא לא צריך לעבור דירה כל שנה או שנתיים אלא הוא יכול לגור שם למשך כל 25 השנים.
ישראל שוורץ: זאת תוכנית שרק עכשיו עברה בכנסת.
ישראל שוורץ: אם את שואלת אותי מתי יהיו הדירות הראשונות, אומר לך שמדובר בשנתיים או בשלוש שנים כי עדיין צריך להגיש תוכניות בנייה וכולי.
ישראל שוורץ: לכן נכון להיום זה לא רלוונטי.
טמילה פורובוי: אבל המשפחות בלוד נכנסות לתוכנית הזאת.
סופה לנדבר: היא כנראה התבלבלה.
סופה לנדבר: אתם הכנתם תוכנית לפני כמה שנים?
ישראל שוורץ: חמש שנים.
סופה לנדבר: במשך חמש שנים אלו לא היו מקרים חריגים?
ישראל שוורץ: רק לקשישים.
סופה לנדבר: תסבירו לי מה קורה עכשיו.
דורית נגד: לגבי העיר לוד, והייתה כאן התייחסות מיוחדת לעיר לוד, אני מטפלת גם בעיר הזאת וזה נכון שלוד לא תיכנס הפעם הזאת לתוכנית אבל יש לנו מקבץ שאנחנו עומדים לאכלס אותו תוך חודשיים-שלושה, מקבץ שנקרא גני יער, מקום מאוד מאוד יפה, והאדון לב בהחלט יכול לעמוד בקריטריונים ולהיכלל בתוכנית הזאת.
דורית נגד: הוא לא צריך את תוכנית שכירות ארוכת הטווח.
סופה לנדבר: ישראל, תסביר לנו למה אתם מפסיקים, איפה אתם מפסיקים ומה קורה.
ישראל שוורץ: יש לנו פחות או יותר סכום של 6.5 מיליון שקלים לשנה לטובת התוכנית וכאשר מדובר על פני חמש שנים, זה אומר 30 וכמה מיליון שקלים.
ישראל שוורץ: כיוון שהסכום הזה הוא מוגבל, אנחנו רוצים לתת אותו במקומות ששכר הדירה בשוק שם יותר גבוה, כי הקשישים בכל מקום יש להם אותה הכנסה, אבל במקום ששכר הדירה יותר גבוה, יותר קשה להם להשלים את שכר הדירה או הם צריכים יותר כסף מתרופות לשים לטובת שכר הדירה.
ישראל שוורץ: לכן במקומות ששכר הדירה יותר גבוה, שם אנחנו ממקדים את התוכנית בגלל המגבלות של התקציב.
ישראל שוורץ: אם היה מספיק תקציב, היינו מגדילים את הסיוע בשכר דירה בכל הארץ שודאי זאת הדרך הכי טובה לעזור לאנשים.
ישראל שוורץ: בתחום של המקבצים פועל משרד הקליטה, יש בהם הרבה פתרונות ולכן יותר דירות מתפנות או שעומדים להתקבל מקבצי דירות כמו בלוד, ולכן כשיש מקומות כאלה מבחינתנו זה לא נכון לתת לאדם סיוע בשכר דירה בלוד למשל כאשר באותו זמן תעמוד דירה במקבץ שהמדינה משלמת 2,000 שקלים בחודש ולא יגורו בה.
ישראל שוורץ: הסכום של 6.5 מיליון שקלים נותן לנו 1,500 פתרונות ואנחנו רוצים את ה-1,500 פתרונות האלה לתת במקומות שם המצוקה יותר גדולה.
ישראל שוורץ: בלוד למשל – ודורית תתקן אותי אם אני טועה – אחרי המקבץ יאכלסו עולים שעלו אחרי שנת 2000, באזור המרכז – חולון, בת-ים וכולי – לא מאכלסים עולים שעלו בשנת 1995.
ישראל שוורץ: אם כן, נכון לתת את זה שם ולא שם.
ישראל שוורץ: אם היה יותר כסף, השמיכה הייתה יותר ארוכה אבל כאשר יש פחות כסף, השמיכה יותר קצרה.
סופה לנדבר: לפי הנתונים שקיבלנו אתם לקחתם את הסיוע באשדוד, באשקלון, בבאר-שבע, בבני-ברק, בכרמיאל, בלוד, במעלות תרשיחא, בנהריה, בנצרת עלית, והעברתם את זה למקומות אחרים.
ישראל שוורץ: העברנו למקומות שם שכר הדירה גבוה.
סופה לנדבר: העברתם לפתח-תקווה, לגבעתיים, להוד השרון, להרצליה.
סופה לנדבר: העברתם את זה לערים במרכז.
ישראל שוורץ: נכון, לערים היקרות.
ישראל שוורץ: את עכשיו מדגימה את מה שאמרתי.
ישראל שוורץ: העברנו למקומות היקרים שהם גם יקרים וגם אין לנו כמעט פתרונות.
סופה לנדבר: יש פה משהו שאני לא יכולה להבין.
סופה לנדבר: באשדוד נתנו 500 שקלים.
שלומית אבינח: באשדוד עכשיו לא נותנים.
ישראל שוורץ: באשדוד – בדקנו – יש 2,000 פתרונות לקשישים.
ישראל שוורץ: הלוואי שבכל הארץ היה מצב כזה.
ישראל שוורץ: יש 2,000 פתרונות של מקבצים והוסטל.
סופה לנדבר: זאת אומרת, אם היום קשיש רוצה לקבל דירה, אין לו שום בעיה.
ישראל שוורץ: לא, לא אמרתי.
דורית נגד: בלוד למשל יכולים לקבל היום עד תחילת 2007.
סופה לנדבר: איך אנחנו חוזרים לרשימה הקודמת?
ישראל שוורץ: יותר כסף.
ישראל שוורץ: גם אז יהיה ויכוח לומר האם בעיר כמו לוד שנותנים, כפי שאומרת דורית, 2007, אם יש מקום לתת סיוע בשכר דירה כדי שתעמוד דירה ריקה ואנחנו ניתן כסף לדירה ששייכת למישהו פרטי שמשכיר אותה.
שלומית אבינח: אם הם רוצים את הסיוע, קיימת האופציה והם מממשים?
ישראל שוורץ: התוכנית נגמרת.
ישראל שוורץ: עברו חמש שנים והאדון הזה למשל יכול לעבור למקבץ והכול בא על מקומו בשלום.
ישראל שוורץ: למה הקימו את המקבצים?
ישראל שוורץ: המקבצים פתאום ברכה, פתאום הפכו לצרה.
לב חזנזוב: המקבצים נמצאים בשכונה נפרדת מהעיר.
לב חזנזוב: שכונה אולי נחמדה, אבל ממש לא מתאימה לאנשים קשישים.
דורית נגד: המקום חדש, אבל הוא יתפתח.
לב חזנוב: אין תחבורה ולקשיש קשה ללכת ברגל.
סופה לנדבר: לא נתווכח אבל אני חושבת שבמקרים דומים למקרה הזה צריך להיכנס לעורו של האדם שעבר ארבעה ניתוחים, שהמצב שלו חריג מאוד, שהוא אחרי ניתוח לב פתוח והוא לא יכול במקומות בהם יש עליות.
סופה לנדבר: במקרים דומים למקרה שלו, אתם מוכנים לעשות את זה דרך ועדת חריגים?
סופה לנדבר: אומרים לו ללכת למקום הזה, אבל הוא לא מסוגל ללכת למקום הזה.
דורית נגד: אולי אפשר למצוא לו פתרון ציבורי אחר בתוך העיר ולאו דווקא במקבץ ולא שכירות ארוכת טווח.
דורית נגד: אפשר למצוא לו פתרון כאשר מדי פעם אנחנו מקבלים דירה מתאימה.
נטליה פטרובסקי: עובדה שבמשרד הקליטה אמרו להם שהם יבואו אחרי 31 ביולי.
נטליה פטרובסקי: זאת אומרת, אחרי סיום החוזה שלהם כי עד ה-31 ביולי לא מטפלים בהם.
ישראל שוורץ: זה סיפור לא נכון.
ישראל שוורץ: לא כך צריך לומר להם.
ישראל שוורץ: צריך לומר לו בדיוק מה מחכה לו ב-1 באוגוסט והנה דורית תרשום והאיש יקבל את המידע.
ישראל שוורץ: הוא לא קיבל טיפול נכון.