GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידו נחום: אני חושב שאנחנו צועדים צעד קדימה בכיוון הזה.
סופה לנדבר: השר המליץ שבוועדה יהיו העמותות?
עידו נחום: העמותות יהיו שותפות.
עידו נחום: בוועדה יהיו חברים כל משרדי הממשלה שקשורים בעניין כמו משרדי המשפטים, האוצר, התעשייה, הגמלאים, החינוך, החקלאות, המוסד לביטוח לאומי.
עידו נחום: יהיה שיתוף של העמותות וכמובן ייבדק כל הנושא הזה כי אנחנו חושבים, מבחינת משרד הרווחה, שאחד הדברים הכי חשובים היום במדינת ישראל הוא לנסות לפתור את הבעיה של אותם אנשים שאין להם מה שנקרא בשפה המקצועית ביטחון תזונתי.
עידו נחום: צריך למצוא את הדרך להגיע לשורשים של הבעיה הזאת.
עידו נחום: עם כל הכבוד, והעמותות עושות עבודה נהדרת, חלוקה של מזון היא פתרון של הסימפטום אבל היא לא הבעיה.
עידו נחום: אנחנו צריכים למצוא את שורש הבעיה, למצוא את המקור שלה, כדי לפתור את הבעיה הזאת כדי שבסופו של דבר אולי נצטרך את העמותות אבל בכיוון אחר.
עידו נחום: שוב, זו שאלה של סדרי עדיפויות, גם של הממשלה שהיא צריכה להחליט בעניין הזה.
עידו נחום: לנושא הפרטני של מה שקורה שלשם כך התכנסה הוועדה היום.
עידו נחום: יוכי מנהלת את כל הנושא הבירוקראטי לכאורה מול העמותות והיא יכולה להסביר איך התהליך ומה קרה בתקופה האחרונה.
יוכי אילוז: אני מצטרפת לדבריה של נציגת ארגון לתת.
יוכי אילוז: נושא העוני הוא לא בעיה שנוצרה עכשיו ואני לא יודעת אם אפשר לפתור אותה מיידית או בעוד כמה חודשים.
יוכי אילוז: בנושא הזה אנחנו פועלים בהיקף התקציב שעומד לרשותנו.
יוכי אילוז: קרן העיזבונות מקצה למחלקת העיזבונות במשרד שלושה אחוזים מכספי הרווחה הקיימים, שזה משהו כמו 3 מיליון שקלים שמזה אני צריכה לחלק שליש לבתי תמחוי, שליש לסלי מזון, שליש לקמחא דפסחא.
יוכי אילוז: עם מיליון שקלים אי אפשר לעשות הרבה.
יוכי אילוז: בשנת 2002 היה לנו גם סעיף של האוצר לבתי האכלה שהיה סכום של 5 מיליון שקלים, אבל הוא קוצץ ובוטל.
יוכי אילוז: בנושא של סלי מזון ובתי תמחוי יש לנו מיליון שקלים לכל פרויקט.
יוכי אילוז: בנושא של קמחא דפסחא למשרד יש בסך הכול 4 מיליון שקלים כאשר מיליון שקלים מתקבלים מוועדת העיזבונות ושלושה מיליון שקלים מהמשרד עצמו.
יוכי אילוז: אני רוצה לציין שרק אותם אלה שפונים אל המשרד לקבלת תמיכה ויכולים לעמוד בנהלים, רק הם מקבלים וההשתתפות היא מאוד סמלית.
יוכי אילוז: היא לא שלושה שקלים אלא היא קצת יותר.
יוכי אילוז: ההשתתפות שלנו בסל מזון היא 23 שקלים לסל כאשר הדרישה המינימאלית היא 100 שקלים בסל שיהיו בו את כל הרכבי המזון.
סופה לנדבר: אתם נותנים 23 שקלים ואת היתר העמותה צריכה לגייס.
יוכי אילוז: את היתר מגייסת העמותה מתרומות כאשר אנחנו דורשים מינימום של סל כ-100 שקלים.
יוכי אילוז: בנושא של בתי תמחוי, ההשתתפות שלנו היא 2.5 שקלים.
קריאה: תסבירי לו איך את מגיעה ל-23 שקלים.
יוכי אילוז: אני אגיע לזה.
יוכי אילוז: בנושא של קמחא דפסחא יש לנו כ-23 שקלים לסל.
יוכי אילוז: בוועדת התמיכות אנחנו דנים בכל הבקשות.
יוכי אילוז: העמותות שעומדות בקריטריונים, אנחנו מחלקים את סך כל התקציב למשפחות ויוצא לנו תעריף לסל.
יוכי אילוז: אני מסכימה עם העמותות שעם הסכום הזה גם אי אפשר לקנות חבילת מצות והשתתפות של שני שקלים למנה היא באמת סמלית ואכן היקף הבעיה הוא הרבה יותר גדול, אבל זה התקציב שעומד לרשותנו.
יוכי אילוז: מי שקובע את מבחני התמיכה ומי שקבע הוא משרד המשפטים, אגף התמיכות, עורך-דין אמנון דה-הרטוך.
יוכי אילוז: גם אני מסכימה שהקריטריונים הם קשים אבל אנחנו כמשרד ביקשנו להקל אולם נתקלנו בסירוב מוחלט של משרד המשפטים.
יוכי אילוז: אנחנו דורשים למשל שלעמותה יהיו לה שני-שליש מהוצאות המאזן למטרות רווחה.
יוכי אילוז: עמותה שמחלקת מזון לקמחא דפסחא ויש לה 50 אחוזים, לא יכולה לעבור אצלנו והיא נפסלת על הסף למרות שהיא מחלקת.
יוכי אילוז: הדיווחים אלינו, גם הם מאוד מורכבים וזה קטע של החשב הכללי, של חשב המשרד.
יוכי אילוז: ניסיתי להקל עם המנכ"ל, אבל האוצר עומד על הדרישות שלו.
יוכי אילוז: העמותות מתייאשות.
יוכי אילוז: הן צריכות לשלם לרואה חשבון רק עבור הכנת הדוח אליי כדי לקבל את ההקצבה אבל זה נתון שלא נמצא בשליטתנו והשאלה אם האוצר יכול להקל, אולם זה קטע שהוא לא בסמכותי.
יוכי אילוז: אם אנחנו מדברים על מזון, אני חושבת שיכול להיות פתרון לטווח קצר ופתרון לטווח רחוק.
יוכי אילוז: לדעתי צריך לבנות סל הוצאות למשפחה ממוצעת, כמו שיש לנו את סף העוני של הביטוח הלאומי.
סופה לנדבר: בממוצע זה 400 שקלים.
יוכי אילוז: אני לא יודעת עד כמה הוא מציאותי, אבל צריך לבנות סל הוצאות של משפחה שכולל גם הנעלה כי גם עניים צריכים לקנות נעליים וסנדלים לילדים, ילקוט, מחברות וכולי ולחיות נורמאלי, ואני לא מדברת על קניית מכונית, אבל הם צריכים לחיות ככל האדם.
יוכי אילוז: צריך לבנות סל כזה וכל משפחה שלא מגיעה להכנסות האלה, לסייע לה באמצעות הביטוח הלאומי אם וכאשר יש תקציב וזה בסדר עדיפות של המדינה.
יוכי אילוז: זה יכול להיות פתרון לטווח קצר.
יוכי אילוז: לטווח ארוך צריך לסייע לכל אותם המובטלים במציאת עבודה וכולי, ובטוח השר שלנו יגיע לאיזה שהן המלצות כדי לפתור את הבעיה מהשורש ולא רק למצוא פתרון לקטע מיידי.
נסים ציוני: חברת הכנסת סופה לנדבר ביקרה במרכז הסיוע שלנו במרתון חלוקת מזון לפסח, וזה היה מזעזע מאחר שאיבדנו שם שליטה על הקהל.
נסים ציוני: אנחנו עושים ארבעה מרתונים – גם בכרמיאל וגם במרכז – ובמרתון הספציפי הזה איבדנו שליטה ואנשים התחילו לדחוף וזה הלך למקום של כאב שאני לא מאחל לאף אחד לראות את הדבר הזה.
נסים ציוני: אנשים הלכו מכות כדי לקבל מספר לתור.
נסים ציוני: היה תור, דחיפות, ייאוש, כאב.
נסים ציוני: תודה רבה על שהגעת אלינו וראית כי זה היה חשוב שתראי את הדברים במסגרת הסיורים שאת עורכת.
נסים ציוני: את דבריי אני רוצה לחלק לשני חלקים ואני אשתדל לעשות זאת בקיצור.
נסים ציוני: חלק אחד מדבר על בעיות שנמצאות על השולחן כאן של מתן תמיכות כאלה ואחרות, על קיצור בירוקרטיה וכולי, ויש עוד כמה נושאים שנכנסים לזה כמו הארנונה שהעמותות משלמות, אנחנו משלמים מע"מ ולא מזדכים עליו, ואנחנו משלמים למרבה הפלא גם איזשהו מס שכר.
נסים ציוני: יש מס שכר ומס מעסיקים ואני אף פעם לא זוכר מה כולם משלמים ומה רק העמותות משלמות.
סופה לנדבר: מס מעסיקים.
נסים ציוני: רק העמותות משלמות.
נסים ציוני: במקום שיקלו ויאמרו שהאיש עובד בעמותה, מוותר על קריירה עצמאית או על עסק, מוסיפים מסים.
נסים ציוני: החלק הראשון, כמו שאמרנו, הבירוקרטיה וכל צורת ההתנהלות.
נסים ציוני: אני יכול לומר שמתוך מחזור הפעילות של פתחון לב, שני אחוזים בלבד היו תמיכות מהממשלה.
נסים ציוני: אנחנו די קרובים בהחלטת הנהלה לומר תודה רבה, לא רוצים את שני האחוזים האלה.
נסים ציוני: גם כך יש לנו איזשהו קושי שלא נעלה אותו כאן עכשיו, אבל אלה בסך הכול שני אחוזים.
נסים ציוני: החלק השני הוא לתת פתרון ברמה הלאומית.
נסים ציוני: בישיבה הקודמת סיפרתי על מהלך שארגון פתחון לב עשה בשנת 2000, כאשר אחרי כשנה וחצי שהיינו באוויר מבחינת פעילות, הקמנו אוהל מחאה מול משרד ראש-הממשלה.
נסים ציוני: היו לנו שתי דרישות לממשלה אהוד ברק - הבנו שעם חלוקת המזון לא נפתור את הבעיה – כאשר הדרישה הראשונה הייתה לתת מענה בטווח הקצר.
נסים ציוני: כל מי שטוען שהוא רעב, שמדינת ישראל, שהיא מעצמה טכנולוגית עם הישגים גדולים מאוד בעוד תחומים, תאתר את האנשים האלה ותדאג לתת להם מזון.
נסים ציוני: כלומר, קודם כל לתת מענה מיידי.
נסים ציוני: לא יתכן שאימהות ילכו לישון רעבות וישלחו ילדים רעבים לבית הספר.
נסים ציוני: אגב, זה קורה גם היום.
נסים ציוני: יש לנו קורסים של המרכז החינוכי ומתחננים אלי שנמצא מסעדה או קייטרינג שייתן ארוחת צהרים לילדים האלה ומדגישים ואומרים לי שארוחת הצהרים בכל הקורסים היא גם מקום לגיבוש הקבוצה ולפיתוח ערכים של שיתוף ואחדות, אבל אומרים לי שאם לא נביא אוכל לקבוצה הזאת, הם רעבים.
נסים ציוני: אז רצינו מענה מיידי מראש-הממשלה דאז אהוד ברק.
נסים ציוני: הדרישה השנייה הייתה שיעשו מהלך ברמה הלאומית, שיקימו ועדה שתפעל עם לוחות זמנים מוגדרים.
נסים ציוני: גם אני כועס כמוך כאשר מקימים ועדות ומסקנות הביניים מוגשות מאוד באיחור.
נסים ציוני: אחרי שישבנו 10 ימים בשביתת רעב, ראש-הממשלה נפגש אתנו בלשכתו ולמחרת הוא הגיע אל אוהל המחאה והודיע מול המצלמות שהם מקבלים את הבקשות של פתחון לב ויפעלו לעשות תוכנית יחד עם ארגון פתחון לב כדי להפיץ את הפעילות על פני כל מדינת ישראל.
נסים ציוני: לדבריו פתחון לב יביאו את הידע המקצועי והממשלה תיתן את התקציבים.
נסים ציוני: במישור השני של הקמת ועדה שתיתן באמת טיפול שורש – ואלו שני הדברים, מתן מענה מיידי ולתת טיפול שורש לבעיה – הוא הבטיח שהוא יתחיל לפעול.
נסים ציוני: מי שבעצם טרפד את הנושא היה דוד לוי שנפגע ממשהו, לקח את הרגליים ועזב.
נסים ציוני: אחרי כן ש"ס לא הסתדרו ופרשו והם היו אז סיעה די גדולה בקואליציה, ואז אהוד ברק נכנס למצב שבשיחה אישית אתי, כאשר שאלתי מה קרה שהתהליכים נעצרים ויש עיכובים, אמר לי שהוא כבר לא יכול, הוא עסוק בהצלת הקואליציה, הוא גם נסע לוועידת שארם אם חוסני מובארק, ואנחנו שהיינו קרובים לגעת באור, דבר לא יצא.
נסים ציוני: כולם יודעים שצריך להשקיע בחינוך, צריך לתת משכורות טובות למורים, שמורה יקבל משכורת התחלתית בסכום של 10,000 נטו, וגם אם בעוד 15 שנים נראה את התוצאות, מדינת ישראל תרוויח.
נסים ציוני: זה דבר שאפשר לפתור אותו.
נסים ציוני: יש דברים שהם כישלונות שלנו, אבל יש דברים ששייכים לבורא עולם ובהם אנחנו לא יכולים להתערב.
נסים ציוני: בדברים שהם בשליטה שלנו אנחנו צריכים להזיז אותם קדימה.
נסים ציוני: הייתי שמח אם היה נרשם בפרוטוקול שמישהו ירים את הדגל כאן בבית המחוקקים ויפטור את העמותות מנושא הארנונה.
נסים ציוני: אתמול חתמתי על משכורות ופשוט השתגעתי.
משה לבקוביץ: היה סעיף של מוסד בשירות הציבור שפטור מתשלום ארנונה.
משה לבקוביץ: בלשון החוק המנדטורי הוזכרו בתי תמחוי.
משה לבקוביץ: אנחנו מחזיקים מחסני ציוד, אבל המדינה דורשת מאתנו היום קרוב ל-5.5 מיליון שקלים לשנה.
נסים ציוני: זה אבסורד.
נסים ציוני: חתמתי על שיקים עבור ארנונה לעיריית ראשון, על שיקים עבור ארנונה לעיריית אזור, על שיקים עבור ארנונה מרכז שלנו בכרמיאל, יש לנו מרכז סיוע בתל-אביב, יש לנו מרכז סיוע באור-יהודה.
נסים ציוני: יש לנו הנחה.
סופה לנדבר: אתם מציעים בחקיקה לתת הנחה לעמותות האלה.
נסים ציוני: יש הנחה.
נסים ציוני: אם לא הייתה הנחה, לא היינו יכולים לעבוד.
משה לבקוביץ: נתניהו בשנת 2003 שינה בחוק ההסדרים את החוק המנדטורי וקבעו מדרג של 6 אחוזים, 12 אחוזים, 24 אחוזים, 33 אחוזים, ומשנת 2006 אנחנו נמצאים בסכום המרבי שהוא 33 אחוזים.
משה לבקוביץ: לגופים שיש להם אלפי מטרים, 33 אחוזים, זה ים כסף.
משה לבקוביץ: אנחנו מדברים על מחסן שנותן שירות אך ורק לאנשים נזקקים שנופלים משירותי הרווחה.
משה לבקוביץ: זה בעצם כמו מחסן מל"ח של העירייה ואין שום סיבה לקבל מאותה עירייה שאנחנו עוזרים לה עיקול על חשבון הבנק בגלל חובות מצטברים של ארנונה.
נסים ציוני: קיבלתם הוצאה לפועל?
נסים ציוני: גם אנחנו.
משה לבקוביץ: פעם אחת?
משה לבקוביץ: אני השנה רצתי 17 פעמים להוריד הוצאות לפועל מטעם העיריות על הבנקים.
סופה לנדבר: הטיפול בארנונה, הוא רעיון מצוין לחקיקה.
נסים ציוני: בעניין של הארנונה, כאשר מעבירים חוק כזה, צריך לבדוק שהעמותה באמת מקיימת פעילות בפועל כדי שמישהו לא ייתן מחסן של אלפיים מטרים לעמותה ויגלגל את הארנונה על העמותה.
משה לבקוביץ: דרך אגב, העיריות לא מאשרות את זה, אלא מי שמאשר הוא הממונים על המחוזות של משרד הפנים שבודקים את הנהלים שהם מאוד מחמירים והם באים פיזית לבדוק את המקום.
סופה לנדבר: אתה מציע שבחקיקה יינתן פטור מארנונה וממס מעסיקים לעמותות.
נסים ציוני: בדיוק.
משה לבקוביץ: להחזיר את סעיף 5(י) למתכונתו המקורית.
משה לבקוביץ: סעיף 5(י) מדבר על מוסד בשירות הציבור כמו בתי תמחוי וגופים וולנטריים שזו ההגדרה שלנו.
סופה לנדבר: זה בחוק ההסדרים?
משה לבקוביץ: השינוי נעשה בחוק ההסדרים בשנת 2003.
משה לבקוביץ: בספטמבר 2003 נתניהו שינה את חוק ההסדרים רטרואקטיבית מתחילת השנה.
נסים ציוני: ביקשנו וקיבלנו מחסן באזור רמלה מחברה שנקראת מבני תעשייה שתורמת שטחים כמעט לכל מי שיושב כאן.
נסים ציוני: מי שצריך ולא יודע על כך, שיפנה אל החברה שיש לה לב חם ופתוח.
נסים ציוני: קיבלנו שם מחסן והחזקנו שם במשך 3 שנים דברים של פתחון לב, אבל פתאום נדרשנו לשלם 180 אלף שקלים לארנונה.
נסים ציוני: פנינו ואמרנו שלפחות יכניסו אותנו למסגרת ההנחות, אבל אמרו לנו לא כי החוק אומר שהם צריכים לוודא שהפטור מארנונה ניתן לפעילות שהיא מיועדת בעיקרה לתושבי העיר.
נסים ציוני: אמרתי שאנחנו נמצאים בכרמיאל, נמצאים בראשון לציון ומחזיקים את המחסן הזה כדי לתמוך בשני מרכזי הסיוע.
נסים ציוני: לא קיבלנו הנחה.
נסים ציוני: נשאלנו כמה משפחות מרמלה מגיעות אלינו, ואחרי בדיקה הסתבר לנו שמגיעות כ-15 משפחות.
נסים ציוני: אנחנו נותנים כל חודש ל-4,000 משפחות, אבל לא עניין אותם כלום.
נסים ציוני: זה אומר הרבה כעס ובזבוז אנרגיות וזאת במקום ניהול הארגון.
נסים ציוני: בסוף שילמנו את כל הכסף כי לא היה עם מי לדבר.
נסים ציוני: כשאנחנו קונים דברים ושירותים לארגונים שלנו, אנחנו משלמים מע"מ ואנחנו לא מזדכים עליו.
נסים ציוני: השאלה אם אפשר לטפל גם בעניין הזה.
נסים ציוני: הדבר הנוסף הוא מס שכר שמושת עלינו ואני חושב שהוא בגובה של כ-4 אחוזים.
סופה לנדבר: העמותה לא מקבלת החזר של מע"מ.
נסים ציוני: ברגע שאני קונה ממך מוצר שעולה נניח אלף שקלים, תני לי אותו באלף שקלים ואל תיקחי ממני מע"מ.
נסים ציוני: זאת אומרת, הסוחרים צריכים שיהיה חוק מדינה שאומר שאם מגיע ארגון הומניטרי, הוא לא משלם מע"מ.
נסים ציוני: כמו באילת שם לא גובים מע"מ מעמותות.
משה לבקוביץ: גם שם רוצים להוריד את זה.
שלמה נקווה: זה לא צודק כי את לוקחת ממני את המע"מ ואני לא מזדכה עליו.
נסים ציוני: אנחנו עוזרים למדינה כל הזמן, וזה בסדר, צריך לעזור, באנו ממקום של לעזור ולא ממקום של ביקורת.
נסים ציוני: בכלל אני נגד ביקורת.
נסים ציוני: גם בישיבה הקודמת אמרתי שהכי קל לשבת על הגדר ולומר משרד הרווחה, משרד הפנים, משרד המשפטים, אבל נראה מי מוכן להיכנס לכיסאו של שר הרווחה.
סופה לנדבר: אני מבינה שאנחנו צריכים לעשות שינוי בחקיקה שנעשתה בחוק ההסדרים של שנת 2003.
נסים ציוני: לא, זה לגבי ארנונה.
סופה לנדבר: אנחנו נחוקק חוק הטבות לעמותות.
סופה לנדבר: אנחנו צריכים לשנות בנושא הארנונה, בנושא המע"מ ומס מעסיקים.
משה לבקוביץ: האוצר הודיע השנה שמסוף השנה הזאת הוא יוריד – בהתחלה זה נשמע לי בדיחה של פורים – מס מעסיקים של העמותות לעמותות בירושלים.
סופה לנדבר: למה בירושלים?
משה לבקוביץ: לא יודע.
נסים ציוני: כי אין רעבים בתל-אביב.
משה לבקוביץ: הודיעו לרשם העמותות שהולכים להעביר את הכתובת לירושלים.
נסים ציוני: אם כן, דיברנו על הנושא של מתן מיידי לאנשים שצריכים אוכל וסיוע.
נסים ציוני: דיברנו על שלוש בעיות שנרשמו – ארנונה, מע"מ ומס שכר – ואני רוצה לסיים ולומר שצריך לעשות איזשהו איחוד כוחות תוך ויתור על אגו ואינטרסים, כי גם אצל ארגונים הומניטאריים יש הרבה אגו ואינטרסים, כאשר חלקם לגיטימיים.
נסים ציוני: זה רוצה מהתורם את הכסף והשני רוצה מהתורם את הכסף, אבל צריך לשים את זה באמת בצד ולאחד כוחות.
נסים ציוני: כשאני קורא את המכתבים שכתבתי לראש-הממשלה לפני שבע שנים, אני לא מאמין.
נסים ציוני: כתבתי אותם ממקום של ביקורת וכעס, אבל עכשיו אני אומר שלא צריך לבוא מהמקום הזה אבל כן לבוא עם סוג של נחישות.
נסים ציוני: אמרתי כבר שהבג"ץ שהגיש ארגון לתת הוא מצוין ואמרתי שאנחנו מוכנים להיות חלק.
הילי זיו: הוא של כולם.
נסים ציוני: אמרתי שאתם תהיו בפרונט ואנחנו נסתדר בשורה מאחורה.
נסים ציוני: אנחנו לא צריכים את הקרדיט, אבל צריך לפעול אולי תחת כנפיך באומץ, לעשות תוכנית שגם אם היא תיקח 15 שנים לפחות נראה אז את התוצאות שלה.
נסים ציוני: נשקיע בחינוך, נעודד מגזרים שלפי דעתי אנחנו כחברה ישראלית מנצלים אותם.
נסים ציוני: מורים ומורות הם עם מנוצל, אחיות ורופאים הם עם מנוצל, שוטרים הם עם מנוצל, כבאים, אנשי מגן דוד אדום, אלה שכבות מנוצלות, כל אלה שעוסקים בהשלטת חוק במדינה מנוצלים, אנחנו עם שלצערי, אם יוציאו מכאן את המשטרה ואת הפרקליטות ואת בתי המשפט, תוך שבוע ימים אנחנו אוכלים אחד את השני ברחובות.
נסים ציוני: את כל אלה צריך לחזק, לעשות תוכנית, להסתכל קדימה באומץ ושיהיה ראש-ממשלה שאת תובילי אותו ואת תדרשי ממנו.
נסים ציוני: תאמרי לו שיתחיל היום, גם אם הוא לא יהיה ראש-ממשלה בעוד שנתיים או בעוד חמש שנים, אבל שיתחיל עם זה ושמו יהיה כתוב באותיות זהב על כותל ההיסטוריה של מדינת ישראל כזה שפעל למען אינטרס לאומי אמיתי ולא למען אינטרס רגעי.
נסים ציוני: בחזית הזאת לפחות בואו ננצח.
חנן ארליך: אני לא אתייחס לנושאים שעלו כאן לגבי שינויי חקיקה.
נסים ציוני: זה בדיוק מגרש המשחקים שלך.
חנן ארליך: משרד המשפטים מכיל הרבה מחלקות והרבה תחומים ולא כל אחד מעובדיו בקי בכל אחד מהתחומים, אבל אני מתאר לעצמי שכאשר יהיה דיון ענייני בנושאים האלה, משרד המשפטים יהיה שותף בכיר.
חנן ארליך: אני רוצה להתייחס לנושא התמיכות שהוזכר כאן.
חנן ארליך: באופן כללי צריך להפריד בין מבחני התמיכה לבין תקציב התמיכה.
חנן ארליך: תקציב התמיכה הוא תקציב שהמשרד הממונה קובע ויש תמיכות כידוע לרוב רובם של משרדי הממשלה והם בנושאים שונים ומגוונים.
חנן ארליך: המשרד הוא זה שמקציב את הכספים לצורך התמיכה.
סופה לנדבר: זה ברור.
סופה לנדבר: משרד הרווחה אומר שיש לו דרישות שמימון עמותה צריך להיות חצי שלו וחצי של העמותה אבל אתם אומרים שזה צריך להיות בסך הכול 25 אחוזים.
חנן ארליך: נבחין בין התקציב לבין מבחן התמיכה.
חנן ארליך: משרד הרווחה לצורך העניין הוא כמו כל משרד אחר והוא יכול להחליט שתקציב התמיכות שלו לקמחא דפסחא יהיה 50 מיליון שקלים אבל כמובן שזה יבוא על חשבון דברים אחרים שאולי הם לא פחות חשובים.
חנן ארליך: מטרת המבחנים – על פי חוק יסודות התקציב, סעיף 3(א) לחוק יסודות התקציב – להבטיח שאותו תקציב שניתן לצורך תמיכה בסוג מסוים של פעילות – במקרה שלנו בית תמחוי, סל מזון לקמחא דפסחא – יחולק באופן שוויוני לגופים שעוסקים בכך.
חנן ארליך: המטרה הנוספת היא שהוא יחולק באופן שיבטיח שהוא יגיע ליעדו.
חנן ארליך: זאת אומרת, המטרה במבחנים להבטיח – ובהתאם לכך משרד המשפטים נותן את הייעוץ ומאשר את המבחנים בפועל – שזה יגיע לגופים שמבצעים את הפעילות באופן הטוב והראוי.
חנן ארליך: אם תמיכה תינתן אבל היא תתפזר בין מאות גופים שהפעילות שלהם רק התחילה ומיד תסתיים או שהבסיס הכלכלי שלהם הוא כזה שהם עומדים להתפרק, התמיכה תלך לאיבוד.
סופה לנדבר: אני מנסה להבין אבל לא מבינה מה אתה מנסה לומר לי.
סופה לנדבר: נמצאות כאן עמותות שהשקיעו את הזמן ואת הכישרון שלהן להביא את התרומות ולהעביר אותן לאנשים.
סופה לנדבר: אלה עמותות שגם אני ביקרתי אצלן וראיתי מה הן עושות.
סופה לנדבר: אף אחד לא יכול לספר לי שיש פה מישהו שמנצל מצב.
סופה לנדבר: אלה עמותות כשרות, אלה עמותות טובות ואלה אנשים שעושים מה שהמדינה צריכה לעשות.
סופה לנדבר: גם אני יושבת-ראש עמותה ואני מחלקת מחמאות לא סתם אלא משום שראיתי אותן בפעילות.
סופה לנדבר: הגענו לעמותות שהן עמותות טובות מאוד.
סופה לנדבר: תסביר לי למה יש בירוקרטיה.
סופה לנדבר: אתה אומר שאלה התקציבים של משרד הרווחה, ואני לא אומרת שהתקציבים הם נמוכים.
סופה לנדבר: אני מקווה שהשר הרצוג ישתדל להגדיל את התקציבים לצורך הפעילות הזאת.
סופה לנדבר: אני עכשיו מדברת על אותה בירוקרטיה שקיימת.
חנן ארליך: התקציב הוא אותו תקציב.
סופה לנדבר: יש תקציב.
חנן ארליך: אם התקציב לא מגיע לעמותות האלה, זה אומר שהוא מגיע לעמותות אחרות.
חנן ארליך: מי שמקבל בסוף, הנזקק שמקבל בסוף, הוא יקבל את הכסף.
חנן ארליך: כלומר, אנשים יקבלו, אולי לא באמצעות העמותה הזאת אלא באמצעות עמותה אחרת.
חנן ארליך: למדינה אין אינטרס שדווקא עמותה מסוימת תעשה את הפעילות ולא תעשה אותה עמותה אחרת.
חנן ארליך: אדרבה, המדינה צריכה לראות שכל העמותות שמתאימות לפעילות הזאת, התמיכה בסופו של דבר תגיע לאנשים.
חנן ארליך: נקודה שעלתה בישיבה הקודמת הייתה ועדת העיזבונות.
חנן ארליך: עלתה הצעה שוועדת העיזבונות תגדיל את הסכום שהיא נותנת למשרד הרווחה לשם חלוקה.
חנן ארליך: כפי שכתבתי במכתב ששלחתי לך, הסמכות היא בידי אותה ועדת עיזבונות ואנחנו רק מאשרים את התבחינים שהם קובעים, שזה יהיה שוויוני וכיוצא בכך.
חנן ארליך: הסברתי במכתב שהוועדה יכולה להגדיל את סך אחוז החובה.
חנן ארליך: כמובן שהם יכולים כל שנה להחליט שהם נותנים סכום יותר גדול.
חנן ארליך: חבל שלא נמצא כאן נציג של ועדת העיזבונות שהיה צריך להיות שותף לדיונים הללו.
חנן ארליך: בכל אופן, חשוב לומר – ואת זה לא כתבתי במכתב כי לא הייתי מודע לכך – שיש כוונה מצד ועדת העיזבונות להגדיל את האחוז, ניסוח השינוי אומר שהאחוז יהיה 10 אחוזים אבל לא פחות מ-2 מיליון שקלים בשנה ולא יותר מ-4 מיליון שקלים בשנה.
חנן ארליך: זה התיקון המוצע וזה בתהליך שצריך להיות מאושר על ידי שר המשפטים.
יוכי אילוז: לא יותר מ-10 אחוזים מתקציב הרווחה.
יוכי אילוז: פעם דיברנו על 3 אחוזים מכלל כספי העיזבונות.
חנן ארליך: 10 אחוזים מכלל כספי העיזבונות אבל לא יותר מ-4 מיליון.
חנן ארליך: נכון שכאן אנחנו יושבים ודנים בנושא מסוים, אבל צריך להבין שיש עוד הרבה צרכים.
סופה לנדבר: תסביר לי איך אתם עומדים להקל על העמותות.
סופה לנדבר: הרי הדרישות והקריטריונים הם כאלו שהעמותות לא עומדות בהם.
סופה לנדבר: השרים במשרד המשפטים, משרד הרווחה ומשרדים אחרים יושבים באותה ממשלה אבל כל אחד חי באי הבודד שלו.
סופה לנדבר: תסביר לי למה זה קורה כך.
סופה לנדבר: תסביר לי למה אתם לא מרכזים את הדברים כדי להקל.
סופה לנדבר: שמעת מה העמותות צריכות, והשאלה היא איך אתם מקלים עליהן.
חנן ארליך: אני חושב שהבעיה המרכזית של העמותות היא לא כל כך הבירוקרטיה אלא בסופו של דבר הגדלת התקציב שזה נושא ששייך למדיניות הממשלה והיא הכתובת.
חנן ארליך: כך אני מתרשם.
נסים ציוני: כאשר אתה אומר ממשלה, אתה מתכוון למשרד האוצר.
יוכי אילוז: תרשה לי לתת לך כמה דוגמאות למבחני התמיכה שכאן אנחנו חושבים שאפשר היה להקל.
יוכי אילוז: אני מקבלת מהעמותות שאושרו בוועדת תמיכות דיסקטים עם נתוני המקבלים, שם, תעודת זהות, הכנסה, הכנסה כללית של המשפחה, ואז המערכת שלי בודקת מול מרשם התושבים שאכן האנשים האלה חיים והיא עושה פעולת חילוק בין ההכנסה למספר הנפשות ובודקת האם זה מתאים לטבלת סף העוני.
יוכי אילוז: אומרת לי העמותה שהאדם הזה מקבל שקל יותר, אבל אצלי הוא נופל ואני לא מתקצבת אותו.
יוכי אילוז: אני חושבת שאכן אנחנו צריכים להתבסס על רשימות שמיות של אנשים שמקבלים מהעמותה ולבדוק שאכן הם קיימים במרשם התושבים ולקבל הצהרה על הכנסותיהם.
יוכי אילוז: אם הם מקבלים מאגף הרווחה, אנחנו צריכים להסתפק בזה ולא צריך לעשות את הבדיקות.
יוכי אילוז: בוועדת התמיכות אנחנו לוקחים את המאזן המבוקר האחרון ובודקים את אחוזי ההוצאה שלהם למטרות צדקה וחסד.
יוכי אילוז: חסר חצי אחוז, חסרים אלף שקלים, החשב עומד על זה והוא אומר לי שהוא לא עובר על הכללים ואז העמותה נפסלת וזו עמותה שיש לה 60 אחוזים הוצאות למטרות צדקה וחסד.
יוכי אילוז: אני חושבת שעמותה שעוסקת בסיוע לנזקקים, יכולה לעבור ועדת תמיכות.
נסים ציוני: את לא מדברת על הוצאות הנהלה וכלליות.
יוכי אילוז: הוצאות הנהלה וכלליות, זה משהו אחר.
יוכי אילוז: אנחנו מחשבים ממש סעיפי הוצאה לנזקקים.
יוכי אילוז: אני מדברת על מבחני התמיכה כאשר מאשרים לעמותה קבלת תמיכה למשל לקמחא דפסחא.
יוכי אילוז: כאן אני חושבת שהיה אפשר לרדת קצת באחוזים ולהקל בדיווחים.
יוכי אילוז: יש לי עמותות שמקבלות 3,000 ו-5,000 שקלים על כמות קטנה של סלים אבל היא צריכה לקחת רואה חשבון ולשלם לו כסף רק כדי למלא את הטפסים לקבלת הכסף וזה לא הוגן.
יוכי אילוז: אם אני הייתי תורמת לעמותה, לא הייתי רוצה שהכסף שלי ילך לרואה חשבון אלא שיגיע לאותו נזקק.
יוכי אילוז: זה קטע שלא קשור למשרד המשפטים אלא למשרד האוצר.
יוכי אילוז: צריך להקל עליהם יותר בדיווחים.
יוכי אילוז: צורת הדיווח נבנתה בהתאם לדיווח.
יוכי אילוז: על פי מבחני התמיכה נבנה הדוח.
יוכי אילוז: אני שולחת מפקח שלי שהולך לראות את בית התמחוי ובודק את הרכב המזון, בודק תעודת כשרות, רישיון עסק, הוא סופר את המנות ורואה אם ההצהרה שאנחנו מקבלים אכן היא נכונה.
יוכי אילוז: לאחר מכן הוא ממלא דוח ואני חושבת שזה לא הוגן כאשר אני דורשת ממנו למלא דוח חשבונאי שלא עולה כסף.
יוכי אילוז: זה קטע שאולי צריך לדון בו עם החשב הכללי ועם משרד המשפטים אבל זה נבנה על סמך הקריטריונים.
יוכי אילוז: אם תהיה הקלה בקריטריונים, תהיה הקלה בדיווח.
סופה לנדבר: אתם יכולים להקל בקריטריונים?
חנן ארליך: אני אחזור לתשובה העקרונית שלי.
חנן ארליך: ברמה של העמותה הבודדות, אם היא לא זכאית, היא לא תהיה זכאית ומבחינתה זה מעורר קושי וזה ברור.
חנן ארליך: ברמה הכללית, התקציב לא נעלם וחוזר לאוצר אלא הוא פשוט מתחלק בין העמותות האחרות.
חנן ארליך: בסופו של דבר הנזקק יקבל.
סופה לנדבר: איך אנחנו מקלים על עמותות בקריטריונים?
משה לבקוביץ: כל שנה יש יותר עמותות שמגישות או פחות עמותות שמגישות?
יוכי אילוז: פחות.
משה לבקוביץ: יש לי חומר אצל רואה החשבון שחודש וחצי עבר והוא עדיין לא מצא זמן לטפל בו.
משה לבקוביץ: חוץ מזה שהוא רוצה עבור זה כסף, אין לו זמן.
משה לבקוביץ: כל שנה נוספים עוד שלושה-ארבעה עמודים, כאילו אנחנו מקימים כור גרעיני נוסף.
נסים ציוני: אם הפקידה שלו טועה, הלך לך כל הכסף.
משה לבקוביץ: אף אדם ממוצע לא יכול למלא דבר כזה.
משה לבקוביץ: גם רואה החשבון שלי מעביר את זה לרואה חשבון אחר כי הוא לא יודע איך למלא את הטופס הזה ולא מבין מי ממציא את הדברים האלה.
משה לבקוביץ: הוא נותן את זה לרואה חשבון שמכין את המאזן השנתי וגם אצלו זה שוכב.
שלמה נקווה: יש מזל שהדיון הזה לא בשידור חי שהאנשים העניים יכולים לראות איך מדברים עליהם כאן.
שלמה נקווה: המזל שהוא לא בשידור חי בחוץ לארץ, שיראו הגויים איך מתנהגים אל העניים בארץ הקודש.
שלמה נקווה: אנחנו מתיימרים להיות אנשים טובים.
חנן ארליך: למה אתה מתכוון?
שלמה נקווה: תקל עלינו.
שלמה נקווה: אתה צריך לרדוף אחרינו ולשאול מה אנחנו צריכים.
שלמה נקווה: אתם באים עם כל הסעיפים האלה ועם הבירוקרטיה.
שלמה נקווה: אתם עושים לנו את החיים קשים במקום לעזור לנו ולרדוף אחרינו ולא אנחנו אחריכם.
נסים כהן: אנחנו נותנים מענה להרבה ערים בארץ.
נסים כהן: כרגע יש לנו פרויקט של מתן ילקוטים.
נסים כהן: יש לנו בשלומי מחסן ענק, קו ייצור חשמלי בו מכינים קרטונים, אנחנו לא עושים פרסום, אין תקשורת ואין אצלנו משכורות חוץ מפקידה אחת שמקבלת שכר.
נסים כהן: כשאתה פונה לקרנות, אין ברירה, הן רוצות שנמלא טפסים.
נסים כהן: אם נפסל מישהו בגלל טעות של קלדנית, אותה משפחה לא מקבלת.
נסים כהן: אם אני פונה לרווחה ומבקש רשימות, והיא הבטיחה למשפחה מסוימת שהיא תקבל, אבל בסוף היא לא מופיעה ברשימה והיא לא מקבלת.
נסים כהן: זה אמור לגבי משפחות רבות.
נסים כהן: אנחנו נותנים ומשתדלים לתת לכולם.
נסים כהן: בפסח חילקנו כמעט 22 אלף מנות בכל רחבי הארץ.
נסים כהן: יש לנו רשימות מהרווחה ואנחנו עובדים אך ורק עם הרווחה.
נסים כהן: אני לא עובד מול האדם עצמו.
נסים כהן: אני נותן לרווחה והם מחלקים את זה מול הרשימות שלהם.
נסים כהן: אני לא מחלק לאדם עצמו.
נסים כהן: אנחנו לא מסוגלים לעמוד בזה כי אף אחד מאתנו לא מקבל משכורת אלא כולנו בהתנדבות מלאה ועושים זאת למעלה משמונה שנים.
נסים כהן: בפסח האחרון חילקנו 22 אלף מנות.
נסים כהן: בתקופת המלחמה היו לי מחסנים גדולים מאוד של מזון, סחורה בשווי של כמעט 10 מיליון שקלים, ואפילו נפלה קטיושה במחסן שלנו וגם בבית שלי במושב יערה נפלה קטיושה.
נסים כהן: עכשיו, כאמור, אנחנו בפרויקט ילקוטים יחד עם מספר חברות כאשר אנחנו אורזים את הילקוטים ומביאים את הילקוט ארוז.
נסים כהן: על הילקוט לא כתוב כלום וזאת כדי שהילד ידע שאימו קנתה לו.
נסים כהן: יש מחיר סמלי שאמורים לשלם עבורו.
נסים כהן: אני עובר הרבה עם קרנות וכשאני מתחיל להעביר את הרשימות כל הזמן מפנים אותי ולהמציא מסמכים.
נסים כהן: על כל דבר מבקשים מאתנו טפסים.
נסים כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר ביקרה אצלנו.
נסים כהן: היום יש לנו מחסנים שלנו דרך מבני תעשייה, אבל אני משלם שכירות וגם ארנונה.
נסים כהן: צריך להקל עלינו.
נסים כהן: צריך להקל על העמותות האלה כדי שנוכל לתת.
נסים כהן: במקום שאני אשלם לפקידה או למגייס כספים – אמנם אנחנו עושים זאת בהתנדבות – אני אוכל לתת לעוד משפחה.
נסים ציוני: ממה אתה מתפרנס?
נסים ציוני: אני אומר לך למה אני שואל, כי אולי תלמד אותי ואני אעשה אותו הדבר.
נסים כהן: אני עובד בכנסת.