GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב כהן: התפרסמו היום פרסומים לגבי מצב המקלטים במדינה ונאמר כמה הם מוזנחים.
יעקב כהן: אני חושב שאם רוצים להיות ריאליים, הפתרון הוא לא המקלטים.
יעקב כהן: יש בעיה לרדת מקומה רביעית-חמישית למקלטים וזו גם בעיה אם צריך לרדת למקלט באמצע הלילה.
יעקב כהן: אני לא בטוח שבאזור המרכז נוכל ליצור בתודעת הציבור רצון לשמור על המקלטים.
יעקב כהן: גם אם נעשה מבצע ונשפץ אותם, המקלטים משמשים לשימוש חורג.
יעקב כהן: כך זה במבלטים שנמצאים בבניינים הפרטיים וכך זה במקלטים הציבוריים.
יעקב כהן: הפתרון הוא ממ"דים.
יעקב כהן: הגשתי הצעת חוק לקידום נושא הממ"דים במדינה ובהצעה יש גם התייחסות להגדלת השטח.
יעקב כהן: אנחנו קוראים שיש בעיה בזמן השהייה בממ"דים.
יעקב כהן: בדוח שמציגים בפנינו מדברים על שלוש שעות שהייה מאחר שהממ"ד הוא בשטח של 5 מטרים.
יעקב כהן: הגשתי הצעת חוק ובה נאמר לתת 10 מטרים נטו.
יעקב כהן: פיקוד העורף אישר 9 מטרים וההוראות בהתאם יצאו לשטח.
יעקב כהן: אם אנחנו לא נעשה הכול כדי להקל על האנשים לבנות ממ"דים, דבר לא יצא מהחוק והכתוב בחוק יהיה בבחינת אות מתה.
יעקב כהן: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מקלים על הציבור וכאן אני דורש ומבקש מפיקוד העורף שיפעל לכך.
יעקב כהן: גם אם הגשנו הצעת חוק להוריד את אגרות הבנייה, את מיסי ההשבחה ולחייב את הרשות המקומית לתת רישיון, אנחנו חייבים ליצור הקלות.
יעקב כהן: כשאני אומר הקלות, אני מתכוון למשל להסכמת השכנים כאשר בדרך כלל זקוקים להסכמה של 75 אחוזים מהשכנים ואני יודע שמאוד קשה להשיג הסכמה של 75 אחוזים מהשכנים.
יעקב כהן: אני חושב שאנחנו צריכים לקבוע שמספיקה הסכמת 50 אחוזים מהשכנים.
יעקב כהן: בנוסף לכך בהצעת החוק שלי נאמר שמי שרוצה להציל את נפשו, שקודם כל תהיה לו זכות, אפילו אם אין אחוזי בנייה בבניין, להגיש ולקבל הקלה מעבר לאחוזי הבנייה הרגילים.
יעקב כהן: אם פיקוד העורף לא יפעל לכך, בבניינים הישנים לא יהיו ממ"דים.
יעקב כהן: הרבה פעמים הרשות המקומית מפקיעה שטחים עבור דברים פחות חשובים כמו מגרש משחקים, הרחבת חניה וכולי, אבל הממ"דים שייכים לזמן חירום.
יעקב כהן: אני לא מבקש שיפקיעו מהשכן את זכותו, אלא אני מבקש שלא יצטרכו הסכמה של 75 אחוזים מהשכנים.
יעקב כהן: תמיד לשכן יש זכות לערער בוועדת תכנון ובנייה, ואם יראו חברי הוועדה שיש בהתנגדותו ממש, לא ייתנו רישיון.
יעקב כהן: כאמור, בהצעת החוק שלי אני מבקש להוריד את אחוז ההסכמה מ-75 אחוזים כי כמעט ולא קיים מקרה שניתנת הסכמה של 75 אחוזים מהשכנים.
יעקב כהן: אני חושב שצריך להיות מימון.
יעקב כהן: ציינתם כאן עלות של כ-25 אלף דולר לתוספת ממ"ד, אבל אם אגף בבניין בונה ממ"ד, העלות היא יותר נמוכה.
יעקב כהן: אם יינתנו הלוואות או מענקים, זה דבר שיכול לעזור.
יעקב כהן: במצב בו אנחנו נמצאים במדינה, צריכים להיות עיוורים וחירשים לא לשמוע את הזעקה בגין הסיכון הקיים.
יעקב כהן: אם בעבר הסכנה הייתה רק בצפון הארץ, היום מדברים על טווח טילים של 250 קילומטר ואת זה צריך לקחת בחשבון.
יעקב כהן: לדעתי הפתרון הוא קידום בניית הממ"דים במדינה, כך שלכל אחד במדינה יהיה ממ"ד פרטי משלו.
יחיאל קופרשטיין: לפני המלחמה יצא דוח ביקורת של פיקוד העורף במחוז הצפון על כל המקלטים בגזרת הצפון והדוח הופנה לראשי הרשויות ולמשרד הפנים.
יחיאל קופרשטיין: עברנו על כל המקלטים ובדקנו אותם וזה לא מעשה חריג, אבל לא נעשה עם זה שום דבר.
יחיאל קופרשטיין: לפני שמצביעים עלינו, אני מציע לבדוק מה עשינו ואני חושב שעשינו לא מעט.
סופה לנדבר: אני חושבת שבחוק צריכה להיות אחריות אישית של ראשי הערים כי מישהו במדינה צריך להיות אחראי על בזבוז כספים, על כספים שנשפכו במשך כל השנים.
סופה לנדבר: מול הציבור, מול אזרחי מדינת ישראל, צריכה להיות אחריות אישית ולדעתי האחריות הזו צריכה להיות של ראשי הערים שיודעים לשלוח פקחים ויודעים לשמור על רכוש שייך להם.
סופה לנדבר: כאשר צריך לתת פתרון, כולם בורחים מהפתרון ומהאחריות.
אריה מאור: אני מצטרף לדעתו של אלוף-משנה יחיאל קופרשטיין וחברי הכנסת יעקב כהן לגבי הממ"דים, אבל מאחר שחברת עמידר, וגם חברת עמיגור, עוסקים באוכלוסיות החלשות עליהן דיברת קודם, הרי שאנחנו במהלך המלחמה, בשבועות הראשונים של המלחמה, השמשנו – ואני בכוונה אומר את המילה השמשנו ולא שידרגנו ולא עשינו עבודות מעבר לזה – במימון משרד הבינוי והשיכון את כל המקלטים בהם יש 30 אחוזים דיירי חברת עמידר ומעלה, וזה לפנים משורת הדין כיוון שבדרך כלל המחויבות היא מ-50 אחוזים ומעלה.
אריה מאור: בהנחיית מנכ"ל משרד השיכון השמשנו את כל המקלטים בדיור הציבורי שבו מתגוררים 30 אחוזים דיירי החברה.
אריה מאור: עשינו את זה בכל המקלטים ללא יוצא מן הכלל.
אריה מאור: לצערי – אני מזדהה עם כמה דברים שנאמרו כאן – אחזקת המקלטים היא מתחת לכל ביקורת.
אריה מאור: אני מדבר על המקלטים הפרטיים בבתים המשותפים בהם נמצאים 30 אחוזים ומעלה של דיירי חברת עמידר.
אריה מאור: עשינו עבודה שהשביעה את רצון הדיירים.
אריה מאור: בדקנו את זה גם במהלך המלחמה וגם לאחריה, ואני מאוד מקווה שעד שיימצא התקציב לממ"דים בכל חלקי הארץ, בשלב הזה יימצא התקציב לשדרוג המקלטים הקיימים.
אריה מאור: ראוי לציין שחלק ממה שנקרא מקלטים הם לא מקלטים אלא הם מחסים.
אריה מאור: הם אפילו לא ברמת מקלט אלא ברמת מחסה וזה בכל אותם הבתים שניבנו עד שנות ה-70.
יובל פרנקל: גם אני מקבל את הגישה של ממ"דים, אבל בין הרצוי מאוד, שהוא עוד בגדר חזון, יש את המצוי שצריך להתמודד אתו ברמה היום יומית.
יובל פרנקל: במהלך המלחמה ומיד לאחריה היו בתים שהמקלטים היו סגורים ולא היו דיירים, השמשנו ושדרגנו ברמות שונות כ-1,600 מקלטים ומחסות וזה נעשה בסיוע תרומות.
יובל פרנקל: הייתה בעיה ביכולת של פעילות בבתים שהם בתים פרטיים כי החוק לא מאפשר לגורמים הציבוריים להיכנס, וכאן הסוכנות היהודית גייסה תרומות גדולות מהקהילות היהודיות בחוץ לארץ ובתיאום עם משרד ראש-הממשלה, בהנחיית משרד השיכון, פעלה הסוכנות והשמשנו כ-1,600 מקלטים בכל יישובי הצפון, לא רק בבתים שרוב הדיירים בהם הם שוכרים אלא גם בבתים שבעבר השתייכו לעמיגור וגם במקומות שם היו מקלטים פרטיים ממש.
יובל פרנקל: הפעולה הזו ממשיכה והמשיכה אחרי המלחמה.
יובל פרנקל: העיר כרמיאל למשל גייסה תרומה, גם בסיוע הסוכנות היהודית, של כחצי מיליון דולר ושופצה עוד כמות גדולה מאוד של מקלטים ושודרגה.
יובל פרנקל: יש ערים בהן קיים ליווי ואחרי שמקלט שודרג או שופץ העירייה יצרה אחראי מקלט ובודקת אותו, אבל ישנם מקומות שכבר שיפצנו מקלט בפעם השנייה והשלישית מאז המלחמה משום שהדיירים לא טיפלו בו.
יובל פרנקל: בשדרות, ברגע שניתנה הוראה לפתוח את המקלטים, כי בשדרות עד לפני שבועיים לא הייתה הנחיה כזאת, יש שם בתים של משרד השיכון ובתים שהם בבעלות הסוכנות היהודית, באותו בוקר התקבל התקציב - גברת שרה צימרמן פתרה את הבעיה בחמש דקות כך שקיבלנו תקציב מיידי - ומיום חמישי עד ערב שבועות השמשנו כ-100 מקלטים של הדיור הציבורי וזאת בסיוע תקציב של משרד השיכון ותקציב שגייסנו מהסוכנות היהודית.
יובל פרנקל: לגבי בתי קשישים בצפון.
יובל פרנקל: כל הבתים שהם בתים שאנחנו מנהלים עבור משרד השיכון או בתים של הסוכנות שמשרד השיכון מפנה אליהם דיירים, ממוקלטים ברמה הטובה ביותר והם נבדקים אחת לרבעון ולעתים יותר.
יובל פרנקל: בבתים החדשים יש ממ"כים ולא ממ"דים, ובבתים הישנים יותר ישנם מקלטים וברור שכאשר אנחנו מדברים על אוכלוסייה מאוד קשישה, היא לא יכולה לרדת בזמן אמת למקלט.
יובל פרנקל: לכן יזמנו תוכנית ליצור שם את הממ"כים, להוסיף טור לכל מקום.
יובל פרנקל: אכן אנחנו צריכים את הצעת החוק כדי לזרז את הליכי התכנון.
יובל פרנקל: ועידת התביעות נתנה כבר 70 אחוזים ואנחנו היום במגעים עם הביטוח הלאומי לקבל את היתרה.
יובל פרנקל: אני מוכרח להעיר הערה שחשוב שתיאמר.
יובל פרנקל: אנחנו עם משרד השיכון והסוכנות היהודית משקיעים במקלטים בחלק מהמקומות בפעם השלישית.
יובל פרנקל: אנחנו מדברים על מנה גדולה שניתנה.
יובל פרנקל: הסוכנות גייסה 6 מיליון שקלים.
יובל פרנקל: בשנים 2001-2002 עבדנו במקלטים דומים בעוד 3 מיליון שקלים ובשנות ה-90 עבדו במיליוני שקלים.
יובל פרנקל: מוכרחים לומר שהטלת האחריות על כל המערכות הציבוריות – ואני לא מדבר על המקומות שם לא קיימים מקלטים – חייב להיות הליך שיאמר לוועד הבית ולציבור שגם לו יש איזושהי אחריות על המקלט שהוא בעצם רכושו הפרטי.
יובל פרנקל: אני חושב שאותה חקיקה שמדברת על אחריות אישית של ראש העיר לגבי מקלט ציבורי, חייבת גם לייצר אחריות על התושבים.
סופה לנדבר: אנחנו חיים במדינה שנמצאת בתנאים מסוימים.
סופה לנדבר: כמו שזה היה בצפון והיום קורה בשדרות ובאשקלון, חלילה וחס זה יכול לקרות בכל מקום.
סופה לנדבר: לציבור צריכה להיות האפשרות לרדת לממ"ד ולהשתמש בו.
סופה לנדבר: אכן המאמץ הוא משותף והאחריות הוא לא רק של ראשי הערים אלא גם של הציבור.
סופה לנדבר: כדי שתהיה אחראית של אותו ציבור, אנחנו צריכים למסור לציבור ממ"ד ומקלט במצב תקין שמתאים לשימוש.
סופה לנדבר: אני מקבלת את דבריך, אבל אני חושבת שהציבור צריך לקבל את המקלט במצב תקין ומתאים לשימוש.
שרה צימרמן: מעבר למה שאמרו כאן נציגי חברת עמידר ועמיגור, אין לי הרבה מה להוסיף.
שרה צימרמן: אנחנו עובדים באמצעות שתי החברות האלו.
שרה צימרמן: בדיור הציבורי, באופן יחסי לדיור הפרטי, אפשר להיות שקטים כי יש מישהו שדואג ושעושה מעקב, אבל מאוד מפריע לנו הסיפור הזה שצריך להיכנס למקלטים האלה ולשפץ אותם פעם שנייה ושלישית, כי יש גבול לכסף שאפשר להוציא אותו.
שרה צימרמן: צריך להיות כאן יצירתיים.
שרה צימרמן: מישהו כתב לי בשבוע שעבר, גוף פרטי, שהוא מציע שבכל בית יבחרו אדם אחד שיקבל איזושהי תמורה עבור זה שהוא יהיה אחראי על המקלט ועל ניקיונו.
שרה צימרמן: שוב, זה עניין כספי והשאלה אם אנחנו יכולים לממן דבר כזה.
שרה צימרמן: צריך משהו יצירתי על מנת שלא נחזור ונשקיע ונחזור ונשקיע ושדרות זו דוגמה מאוד עצובה.
שרה צימרמן: אם מישהו גר בקומה שנייה, הוא לא יכול להוסיף ממ"ד משום שהדייר תחתיו לא מוכן לכך.
שרה צימרמן: כלומר, מבחינת החוק יש מגבלות.
שרה צימרמן: הייתי מוסיפה להצעת החוק של חבר הכנסת כהן – ואני לא מכירה אותה – גוף לא פרטי, למרות שיש גופים פרטיים שמציעים עזרה, שמסייע לאנשים שכן רוצים לבנות את הממ"דים בעצה ואיך להגיע לזה.
שרה צימרמן: כי להוסיף בנייה, לא מסוגל כל אדם פרטי.
שרה צימרמן: היה גוף כזה במשרד השיכון, האגודה לתרבות הדיור, שבין יתר המטלות בהן רצינו לתגבר אותו, היה גם הנושא הזה, מאז שיש את תמ"א 38 שמאפשרת להוסיף בנייה.
שרה צימרמן: צריך להיות גוף ממשלתי שהעזרה שלו תהיה בנושא של הידע, המודעות, ואז לא צריך כסף.
שרה צימרמן: צריך להסביר לאנשים איך הם יכולים להגיע למטרה הזאת וזה מעבר לכספים.
אורי אביגור: אם אזרח לא דואג לממ"ד שלו, אל לו לבוא בתלונות אלא רק אל עצמו.
אורי אביגור: אני בא ממקום שבו מקלטים התחילו לפעול בהוראת ראש הרשות עם תחילת המלחמה, מקריית מוצקין.
אורי אביגור: המקלטים היו תקינים לשהייה והיו שמורים ועובדי העירייה הסתובבו בהם.
אורי אביגור: אני לא בא להלין על הרשות שלי.
סופה לנדבר: זה הרגע לומר תודה לעיריית קריית מוצקין.
אורי אביגור: נכון.
אורי אביגור: אני צריך להיות הגון ולומר שלא באתי להלין על כך שלא החזיקו לי את המקלט במצב סביר.
אורי אביגור: אני מדבר על רשות שכן החזיקה את המקלטים במצב סביר, אני מדבר על מקלטים שתוחזקו, על כך שאנשים קיבלו אוכל לשם ודאגו למחסורם.
מיכל שוויפל: לי לא היה מקלט, כך שאף אחד לא הביא לי אוכל.
סופה לנדבר: היו קשישים שהתקשרו אלינו מאחר שמוקד 106 בערים מסוימים היה סגור.
סופה לנדבר: ראינו דברים רבים חמורים, אבל יחד עם זאת ראינו את נכונות הציבור וחלק מראשי הערים לתת פתרון לאותם אנשים שלא עזבו את הערים, כאלה שלא היה להם לאן לעזוב, שאף אחד לא עזר להם.
סופה לנדבר: אתם הייתם במצב קשה מאוד ואנחנו ניסינו לעזור כמיטב יכולתנו.
אורי אביגור: אחי היה פעיל באזור הצפון והיה חדר פיקוד של אחת הערים שיכול היה לכבוש לבדו בלי עזרה כי לא היו בו אנשים.
אורי אביגור: הוא פעל כמתנדב והקדיש את כל זמנו להסתובב בין המקלטים, קצת יותר צפונה מאתנו.
אורי אביגור: אמרתי, אני מפריד בין רמת התחזוקה של המקלטים הקיימים בישוב שלי לבין השאלה שהתחלנו פה להתמקד בה לגבי בניית מקלוט.
אורי אביגור: אם יש שינוי מגמה לכיוון ממ"דים, אנחנו צריכים שהדברים האלה יהיו בזמן אקטואלי.
אורי אביגור: יש סיכוי – אני לא אומר מהיום למחר – ואנחנו נמצאים בסיכון מסוים להתפרצות מחודשת של מעשי איבה.
אורי אביגור: אנחנו צריכים לקחת את זה כזמן ממנו סופרים אחורה ושיהיו לאנשים יותר אמצעי מיגון.
ליאת ניקריטין: אני תומכת בדבריו של נציג פיקוד העורף ובדבריו של נציג מנהלת שיקום הצפון.
ליאת ניקריטין: אנחנו צריכים לזכור שהרשות היא שאחראית לתחזוקת המקלטים - גם הציבוריים – ולבנייתם.
סופה לנדבר: מה הספקתם לעשות במשך הזמן?
ליאת ניקריטין: המדינה משקיעה 57 מיליון מתקציבה ובכך מצטרפת לתרומה של הקרן לידידות לנושא של שיקום מקלטים בצפון.
ליאת ניקריטין: חוץ מזה אני יודעת שבשבוע שעבר עברה הצעת חוק – לא משרד האוצר הוביל אותה – בנושא של הקלת הליכים ופטור מהיטל השבחה במקרה של בניית ממ"ד.
ליאת ניקריטין: הדברים צריכים להיות בסדרי עדיפויות של המדינה, ואם המדינה רוצה להחליט שעכשיו סדר העדיפות שלה הוא שיפוץ מקלטים בצפון, כמובן זו החלטה שלה והיא צריכה גם להצביע על המקורות התקציביים לכך.
סופה לנדבר: נודע לנו בישיבה הקודמת שמשרד השיכון – זו כנראה בשורה טובה לאזרחים שיש להם רכוש פרטי - מאשר מענק של 13 אלף שקלים.
שרה צימרמן: זה מה שצוין.
סופה לנדבר: אל מי הם צריכים לפנות?
יחיאל קופרשטיין: אחרי הישיבה בדקתי את זה עוד פעם.
יחיאל קופרשטיין: זה לא מענק כללי לבניית ממ"דים.
יחיאל קופרשטיין: מי שיבנה ממ"ד בתל-אביב, לא יקבל את הכסף.
סופה לנדבר: מובן שלא.
סופה לנדבר: אנחנו מדברים על הצפון.
יחיאל קופרשטיין: זה מיועד ליישובי קו עימות, על פי מה שמופיע בהחלטת ממשלה.
יחיאל קופרשטיין: מדובר ב-13 אלף שקלים המהווים פיצוי על ההפרש בין בנייה שאנחנו קוראים לה ממ"ד קדמי לבין בניית מ"ד סטנדרטי במרכז הארץ.
יחיאל קופרשטיין: זה סוג אחר של ממ"ד.
יעקב לוינסקי: אני מניח שיש הגדרה לקו עימות.
יחיאל קופרשטיין: יש החלטת ממשלה שמגדירה את הישובים שנמצאים בקו עימות.
יעקב לוינסקי: אנחנו מדברים בממ"דים ובמקלטים, וכאן אין לי בעיה, אבל אנחנו הולכים לקראת אפשרות שימוש בחומרים כימיים.
יעקב לוינסקי: במלחמה הבאה נקבל חומרים כימיים ואיפה הפתרון שלנו?
יעקב לוינסקי: איך אנחנו נתמגן לקראת אפשרות שימוש בחומרים ביולוגיים כימיים?
יעקב לוינסקי: למדינה יש לזה פתרון?
יעקב לוינסקי: אנחנו מדברים כאן על מיגון, מהפצצות נברח, אבל נותקף בחומרים כימיים ביולוגיים.
מרינה פולינובסקי: אנחנו נחשפנו לנושא המיגון בעקבות פעילות שלנו לצורך הכשרת פעילים בקהילה והבהרת זכויות לאזרחים.
מרינה פולינובסקי: האזרחים, כמו שאנחנו שומעים כאן מהאנשים שפנו לוועדה, לא ידעו את כל הנושא של חלוקת הסמכויות, כלומר, מי אחראי למה.
מרינה פולינובסקי: אנחנו שומעים כאן שפיקוד העורף אומר שהרשויות אחראיות לנושאים אלה ואלה, מהרשויות שמענו שעל הנושאים האלה אחראי פיקוד העורף, ובזמן אמת לאזרחים לא היה מידע.
מרינה פולינובסקי: אנחנו מנסים לפעול כדי להעביר מידע לאזרחים, לנסות למצוא פתרונות ביחד עם הרשויות על מנת להעביר מידע לאזרחים וכן לפעול בנושא המקלטים בבתים הפרטיים למציאת פתרון לתחזוקה.
מרינה פולינובסקי: מעיריית חיפה נודע לנו שהם יכולים לפעול בנוגע לתחזוקת מקלטים פרטיים רק בעקבות פנייה של אזרח, כאשר אותה פנייה מועברת למחלקת התביעות של העירייה שמגישה את התביעה לבית המשפט לעניינים מקומיים כאשר לוקח כשלוש שנים לפנות את האופניים מהמקלט.
מרינה פולינובסקי: זה נושא שבעיניי חייב להיות בחקיקה כי מצד אחד זה יקל על העירייה ומהצד השני האזרחים ידעו בדיוק מה הם צריכים לעשות.
מרינה פולינובסקי: הרבה אזרחים, במיוחד עולים חדשים או משפחות חלשות, לא יודעים מי אחראי.
מרינה פולינובסקי: רוב הדירות בבתים האלה הן שכורות ובעלי הבתים יכולים להיות בחוץ לארץ או במרכז הארץ, ולא מעניין אותם מה קורה במקלט.
מרינה פולינובסקי: הדיירים האלה לא יכולים לתחזק את המקלט ואני כבר לא מדברת על בניית ממ"דים והצורך במענקים כאלה ואחרים כדי לאפשר את זה.
מרינה פולינובסקי: נכון שמבחינת העיר יש לעירייה סמכות, ולכן יכול להיות שצריך לחזק את הסמכות לקצר את ההליכים אבל צריך גם ליידע את הציבור כי עובדה שהציבור לא ידע את הדברים האלה בזמן אמת.
סופה לנדבר: קיבלנו עכשיו פקס משלמה דיין שביקש שיאמרו לציבור האם ממ"ד הוא אמצעי מיגון מספק מפני טילים.
סופה לנדבר: בזמן המלחמה ראינו שהייתה חסרה אינפורמציה ומודעות בקרב העולים החדשים.
סופה לנדבר: אחד הנוכחים בישיבה שקיימנו אז אמר שאפשר להיכנס לאינטרנט ולמצוא את האינפורמציה בשפת הפונה.
סופה לנדבר: אמרה זו מאוד הכעיסה אותי כי הקסאמים נופלים על ראשי האנשים והם צריכים לחפש מחשב כדי לקבל אינפורמציה.
סופה לנדבר: כמדינה קולט ת עלייה, אנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.
סופה לנדבר: כולנו יודעים שהרדיו בשפה הרוסית לא נקלט בצפון והמכשירים של רדיו רקע הם ישנים ולכן אין קליטה בצפון.
סופה לנדבר: אותה אינפורמציה הייתה צריכה להגיע לביתו של כל אדם ואני שואלת מה עשינו במשך התקופה הזאת של עשרת החודשים.
סופה לנדבר: ציפיתי שתגיעו לישיבה ותאמרו שבעיר מסוימת ספרתם ומה הוא מספר המקלטים החסרים, מה מספר הממ"דים החסרים, מה שיניתם ומה עשיתם בעיר הזאת, ומה אתם צריכים לעשות בתקופה של שלושת החודשים הבאים.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להפחיד את הציבור, אבל כולנו יודעים שהסכנה קיימת ואני שואלת איך אתם ערוכים לקראתה.
יחיאל קופרשטיין: לפני שרוצים להסביר, כדאי ללמוד.
יחיאל קופרשטיין: דיברת על פינוי, אבל אני אצטט מתוך החוק משנת 1951: "לא פונה מקלט ממטלטלין בידי החייב בפינוי לפי סעיף זה, רשאים הרשות המקומית או עובד מעובדיה שראש העיר הסמיך אותם לפנותם מתוך המקלט, ולאחר שניתנה ההוראה לחיוב על כך בכתב, והפינוי שביצעה הרשות המקומית עם עובדיה לא גורע מאחריות הפלילית של האזרח".
יחיאל קופרשטיין: הכול כתוב.
יחיאל קופרשטיין: אם את רוצה להפיץ, קחי את המסמך הזה ותפיצי אותו.
יחיאל קופרשטיין: לא אני אחראי.
סופה לנדבר: אנחנו עוסקים כבר שעה וחצי בדבר לא נכון.
סופה לנדבר: לא חשבתי שבמשך 10 חודשים לא הפקתם מסקנות למרות שהן היו על הקיר.
סופה לנדבר: אני חושבת שהמסקנות האלו היו צריכות להיות גם בפיקוד העורף וגם אצל אחרים.
סופה לנדבר: אני חושבת שכל אזרח וכל ראש עיר היה צריך לדעת מה אתם עשיתם כדי למנוע את מה שהיה במלחמה האחרונה.
סופה לנדבר: אנחנו לא צריכים את המסקנות של ועדת וינוגרד, אלא אנחנו רוצים שהאנשים המודאגים האלה לא יגיעו אלינו מהצפון.
סופה לנדבר: אני חושבת שכל אזרח צריך להיות שקט.
סופה לנדבר: אני לא חושבת שצריך להעביר את אחריות המדינה לעמותות, עם כל הכבוד שיש לי לעמותת ידיד על פעולתה.
סופה לנדבר: אתם כמדינה צריכים להיות אחראים ולא להעביר את האחריות לעמותות ולאנשים פרטיים.
חיים נוגלבלט: כמו שנאמר קודם על ידי חבר הכנסת מר כהן, אני חושב שהנושא הזה הוא תהליך שצריך להיות במיידי אבל אלה דברים שייקחו קצת זמן.
חיים נוגלבלט: אם אנחנו רוצים ללכת על משהו עכשווי, יש רשויות שאפשר לעבור על כל המקלטים ולראות שהם אפילו יותר טובים מבית ממוצע עם מיזוג.
חיים נוגלבלט: בבני ברק יש מקומות שמשמשמים כבתי תפילה, שם יושבים בראש השנה שלושה ימים.
חיים נוגלבלט: ישנם מקלטים שנמצאים במצב טוב מאוד ואפילו יותר.
יעקב כהן: כמה אחוזים?
יעקב כהן: אחוזים קטנים.
חיים נוגלבלט: האחוזים קטנים.
חיים נוגלבלט: לרשות המקומית יש תקציב הג"א.
חיים נוגלבלט: חוק תקציב הג"א אומר שהרשות צריכה מתוך התקציב של הרשות המקומית להפריש תקציב, אבל לרשות אין כסף למשכורות כך שאין לה כסף גם לדברים האלה.
חיים נוגלבלט: הכסף הזה צריך להיות כסף צבוע.
חיים נוגלבלט: כסף שעובר לרשות המקומית כתקציב הג"א, חייב להיות כסף צבוע שאי אפשר להשתמש בו לשום דבר אלא אך ורק לנושא מקלוט.
חיים נוגלבלט: את זה אפשר לעשות עם בקרה.
חיים נוגלבלט: כמובן שאפשר להתחיל קודם כל ברשויות חלשות יותר ולפיקוד העורף יש את הנתונים האלה כי כל שנה הוא עושה ביקורת.
חיים נוגלבלט: הכסף הוא כסף שהרשות צריכה להוציא ולהשקיע, אבל אם אין לה כסף למשכורות, היא לא תשקיע כסף במקלטים.
חיים נוגלבלט: אם הכסף הזה יהיה כסף צבוע שאי אפשר להשתמש בו לשום דבר אחר, למעט מקלטים, על זה אפשר יהיה לערוך ביקורת.
גיא עידו: מפעל הפיס משקיע כ-55 מיליון שקלים בשיפוץ של 2,400 מקלטים מאז שנת 1989.
גיא עידו: כל רשות מקבלת תקציב שנתי ממפעל הפיס וראש הרשות יכול להחליט מה לעשות עם הכסף.
גיא עידו: רשויות שרוצות לשפץ מקלטים, יכולות לעשות זאת וזו פעולה שנעשית בשיתוף עם פיקוד העורף.
גיא עידו: מעבר לכך, הכסף של מפעל הפיס, הרווחים שלו, מתחלקים חצי-חצי בין השלטון המקומי לבין השלטון המרכזי כאשר השלטון המרכזי, בכסף שיש לו ממפעל הפיס החליט לעשות כיתות, אבל באותה מידה יכול היה, אם הוא רוצה, להעביר חלק מהכסף לשיפוץ או בניית מקלטים.
אלאונורה דננברג: אני רוצה להודיע שכל המקלטים בגבעת המורה ובעפולה עילית, בבתים של עמידר, נמצאים במצב גרוע ביותר או במצב גרוע.
אריה מאור: את עברת על כל המקלטים?
אריה מאור: אני לא מסכים אתך מכל וכל.
אריה מאור: כמו שנאמר, אנחנו השקענו הרבה מאוד כסף והרבה משאבים.
אלאונורה דננברג: זו אינפורמציה שקיבלתי.
סופה לנדבר: תעבירי אלינו את הכתובות של אותם מקלטים ואתה תאמר לנו מה המצב.
אלאונורה דננברג: מה לעשות במקרה של המקלט שלנו, שאנחנו יודעים שראש העיר אחראי אבל אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר עם זה?
דוד בן-ימיני: הנושא יטופל.
אלאונורה דננברג: זה לא רק מקרה אחד.
סופה לנדבר: תעבירי אלינו את הרשימה.
דוד בן-ימיני: אנחנו נמצאים באיסוף הנתונים לגבי עכו-כרמיאל וצפונה ועכשיו אנחנו עושים את העבודה עד חדרה ועד קו בית-שאן כולל עפולה.
דוד בן-ימיני: החברים שלנו נמצאים היום בקריית מוצקין ובקריית ים.
דוד בן-ימיני: הנתונים ייאספו ונציג את המשמעויות של זה, וכך נתקדם.
אלאונורה דננברג: אתם לא חושבים שזה פתרון לפחות במקומות ציבוריים לסגור את האפשרות להשתמש במקלט שלא למטרתו?
אלאונורה דננברג: אין צורך לעשות שיפוצים, להשקיע כסף רב, ואחר כך באים לשם אנשים לאירוע מסוים ומבשלים אוכל.
סופה לנדבר: אני חושבת ששימוש חריג יכול להיות, אבל מי שמקבל מהעירייה את המקלט לצורך שימוש, צריך להחזיר את המקלט כשהוא נקי ותקין לשימוש הציבור בזמן המלחמה.
אלאונורה דננברג: בחוק כתוב לאיזה מטרה אפשר להשתמש במקלטים.
דוד בן-ימיני: באופן כללי אנחנו מעודדים שהמקלט יהיו דו-תכליתי, כלומר, שבמשך כל השנים בין המלחמות הוא יהיה בשימוש.
דוד בן-ימיני: באשקלון, מתוך 126 מקלטים, 60 מקלטים הם דו-תכליתיים ואנחנו רואים שם מועדונים, מועדונים של ילדים, בית הקשיש וכולי.
דוד בן-ימיני: המקומות שמורים ונשמרים ביום יום ולא פרצו אליהם ולא גנבו מהם.
דוד בן-ימיני: לכן אנחנו מעודדים את זה.
סופה לנדבר: להיפך, הם שומרים על המקלט כי הם משתמשים בו.
דוד בן-ימיני: אם עושים שם כל מיני דברים שאני לא רוצה לומר, את זה צריך לוודא.
דוד בן-ימיני: בכל 60 המקלטים באשקלון יש הסכם בין העירייה לבין העמותות שמקבלות את המקלטים.
דוד בן-ימיני: לבקשתך, אני אבדוק את המקרה הזה בעפולה.
מיכל שוויפל: אני רוצה לומר לכם איך זה נראה מהצד השני, מכיוון שזו הפעם הראשונה שלי כאן וזו הפעם הראשונה שאני נפגשת עם גורמים ממשלתיים ברמה הזאת.
מיכל שוויפל: אני יושבת כאן שעה וחצי וכל אחד כבודו במקומו מונח.
מיכל שוויפל: אמר נציג משרד ראש-הממשלה שיש לו במה להרגיע, אבל צר לי, מכיוון שקבעתם שלב ראשון מעכו צפונה, ובשלב השני אתם עושים היום את הבדיקה של עד חדרה, תשנו את הפורמט.
מיכל שוויפל: הפכנו למדינה של מגננה במקום התקפה, וזה לא התפקיד שלי לומר את זה.
מיכל שוויפל: הגיע הזמן לשנות את השיטה הזאת.
מיכל שוויפל: תשלחו אנשים בני 70 לבנות ממ"ד והם יוכלו לעמוד בבירוקרטיה של המשרד?
מיכל שוויפל: תעזבו את השיוך הסוציו-אקונומי ואת הלוגו שמדביקים לאנשים או לשכונות מסוימות.
מיכל שוויפל: תנסו לפשט הליכים.
מיכל שוויפל: אני יכולה להראות לך אלפי מיילים ששלחתי, עם כל הכבוד לפיקוד העורף, וטלפונים, והכול על חשבוני, ואני יכולה לספר לך מה ענו לי הפקידות.
מיכל שוויפל: הגיע הזמן שהראש היהודי הזה יתחיל להזיז עניינים במדינה הזאת.
מיכל שוויפל: חברת הכנסת זהבה גלאון פנתה בשמי וקיבלה תשובה טלפונית כפי שאני קיבלתי.
סופה לנדבר: אני פונה לנציג משרד ראש-הממשלה.
סופה לנדבר: בעוד חודש וחצי אני אקיים ישיבה נוספת ואז אני רוצה שכולכם תגיעו עם נתונים יותר ברורים כך שהאזרחים יקבלו תשובות ברורות.
סופה לנדבר: אני לא רוצה לשמוע על איסוף נתונים שמתבצע במשך עשרה חודשים, דבר שהוא חמור ביותר.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שעשרה חודשים אחרי המלחמה, עם פגיעות כל כך קשות במדינת ישראל ובאזרחיה, כלום לא קרה.
סופה לנדבר: זה מעט מאוד, לאט מאוד ולא ייתכן דבר כזה.
סופה לנדבר: אני רוצה שבישיבה הבאה תהיו יותר תכליתיים.
סופה לנדבר: אני מבקשת שהציבור שצופה בנו בבית יעביר לנו את הנתונים ואנחנו נעזור.
סופה לנדבר: אני חושבת שאתם צריכים לחשוב על פתרון ל-26 אחוזים מהאוכלוסייה שאין לה מקלטים.
סופה לנדבר: כוועדה לפניות הציבור נפנה למפעל הפיס כדי שיחדש את בניית המקלטים כפי שהיה לפני כמה שנים.
סופה לנדבר: העברת המקלוט לגוף פרטי זה דבר מיותר.
סופה לנדבר: אנחנו נתקן את החקיקה, כך שיהיה אחראי מי שצריך להיות אחראי.
סופה לנדבר: גם הציבור צריך לשמור על רכוש משותף כי אנחנו צריכים להיות ציבור לא רק דורש אלא ציבור אחראי על מה שברשותו.
סופה לנדבר: אני רוצה להודות לצופים בנו בבית על התעניינותם.
סופה לנדבר: מי שהעביר אלינו פניות, אנחנו נעביר אותן לכתובת הנכונה ונקבל עליהן תשובות ברורות.
סופה לנדבר: לישיבה הבאה נזמין ראשי ערים ונדרוש מהם להגיע ולדווח לנו מה קרה בכל עיר ועיר.
סופה לנדבר: כפי שאמרת, צפון הוא לא רק הצפון.
סופה לנדבר: הצפון הוא צפון, הוא אזור של מדינת ישראל, אבל יחד עם זאת נפריד ונזמין כל ראש עיר או מי שאחראי בעירייה זו או אחרת לתת דין וחשבון לאותם אזרחים שדופקים בדלת והיא לא נפתחת בפניהם.
סופה לנדבר: אנחנו מבקשים לפשט את תהליך בניית הממ"דים.
סופה לנדבר: אם לציבור יש פניות, אנחנו כאן ואנחנו ממשיכים לטפל בנושאים להם אתם נזקקים לנו.
סופה לנדבר: נמשיך להיות אוזן קשבת לאזרחים שנתקלים בבעיות השונות.
סופה לנדבר: קיימת ועדה בכנסת שכל אדם עבורה הוא חשוב מאוד.
סופה לנדבר: במשך השנה הזו פתרנו בעיות רבות ופניות אותן העברנו למשרדים השונים.
סופה לנדבר: כאמור, בישיבה הבאה אני רוצה לקבל תשובות ברורות ותכליתיות.
סופה לנדבר: אנחנו, כרגיל, קיבלנו תלונה.
סופה לנדבר: בזכותכם וביחד איתכם וביחד עם הוועדה, עשינו המון דברים במשך שנה ואני שבעת רצון ממה שנעשה במשך שנה.
סופה לנדבר: הגענו לתוצאות ואנחנו עוד מעט נוציא את דוח הפעילות ואני מקווה שגם נשלח לכם וגם אתם תהיו מרוצים ממה שעשינו.
סופה לנדבר: יחד, או יחד עם מישהו אחר, אבל עשינו.
סופה לנדבר: רבותיי, אנחנו קיבלנו מספר תלונות ובגלל זה הישיבה הראשונה תעסוק בתווי חניות לציבור הנכים והבעייתיות של תווי החנייה.
סופה לנדבר: לפני שאתן לדבר, אני רוצה להעיר הערה קטנה.
סופה לנדבר: לא יכול להיות שאנשים שמתו, המשפחה נושאת תו חנייה.
סופה לנדבר: זה פשוט בלאגן שלם, אבל אני מתארת לעצמי, חיים, איגור, שאתם תדברו על זה.
סופה לנדבר: אבל לפני זה נעשה סבב היכרות.
סופה לנדבר: (סבב היכרות)
חיים רייזלר: אני אתחיל מזה שבמדינת ישראל יש כיום 75,000 תווי חנייה חוקיים, ואני מעריך שיש סדר גודל של פי שתיים, אם לא יותר, מזויפים.
סופה לנדבר: ממשרד התחבורה יגידו לנו עכשיו, כן או לא?
יפה סרי: הוא מדבר על מזויפים.
חיים רייזלר: במשרד התחבורה לא אחראים על זה, מי שצריך לדאוג לזיוף זה משטרת ישראל והשלטונות המקומיים.
חיים רייזלר: כאשר נכה בא לחנות, בדרך כלל הוא לא מוצא מקום חנייה, אין מקום חנייה.
סופה לנדבר: תו יש לו ברכב, כן?
חיים רייזלר: תו, ברוך ה', יש לו.
חיים רייזלר: הוא לא מוצא מקום חנייה ובדרך כלל כשהוא יוצא מהרכב, אם הוא נעמד כמה דקות, אם הוא מסתכל, הוא רואה שבא לרכב איזה גבר צעיר בריצה, או בחורה צעירה,שבכלל אין לה שום קשר לנכות ולכל דבר דומה לזה.
חיים רייזלר: זו הבעיה של האכיפה של מדינת ישראל שמשטרת ישראל, וגם העיריות, לא מפעילות באף מקום.
חיים רייזלר: אני יכול להגיד לך שבקרית מוצקין ובחיפה אני אימת הנהגים.
חיים רייזלר: אני עובר מכוניות, בודק אם זה מתאים, לא מתאים, וממש מתקשר.
חיים רייזלר: אני חושב שאני אחראי לאלפי דוחות שניתנו בצפון ובקריות.