GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסנת כהן: אנחנו משלמים לך את הסכום הגבוה יותר עד פברואר ומפברואר מגיע לך לפי 28 אחוזים ו-10 אחוזים.
אסנת כהן: עדיין לא נקבעה לך דרגת נכות.
אסנת כהן: נראה לי שפה תהיה דרגת נכות של 10 אחוזים לצמיתות ואם אתה רוצה, זכותך לערער.
יוסי חדד: אולי את לא יודעת, אבל יצרתי קשר עם הביטוח הלאומי בקריית חיים והיא אמרה לי שהביטוח הלאומי עצמו מערער על ההחלטה.
אסנת כהן: יכול להיות.
אסנת כהן: על-פי החוק מותר גם לך וגם למוסד לערער.
יוסי חדד: באופן עקרוני הפגיעה שלי לוותה בצילומי רנטגן ו-סי.
יוסי חדד: טי, כלומר, דברים שלא מתפוגגים.
יוסי חדד: אחרי שתי דקות שהרופאים עברו על תיק עב כרס – הגיעו אורתופד וכירורג כאשר הבעיה שלי היא פנימית – הם קבעו מה שקבעו.
יוסי חדד: הם לא התייחסו לשני הרסיסים שיש לי בראות ולכ-20 רסיסים בגב.
יוסי חדד: חוסר התייחסות מוחלטת.
יוסי חדד: יצאתי מאוד מאוכזב.
יוסי חדד: לדעתי ציפו שאני אגנח ואיאנח בכל תנועה שאני עושה.
אסנת כהן: קיבלת את הפרוטוקול?
יוסי חדד: אי אפשר לקרוא אותו.
יוסי חדד: הוא בלתי קריא.
אסנת כהן: אני ממליצה לך להגיש ערעור ולכתוב את הכול.
אסנת כהן: תכתוב שלא התייחסו לרסיסים בגב ולרסיסים בראות.
אסנת כהן: זכותך לערער.
יוסי חדד: לערער זה יפה, אבל הרופאים האלה הם חותמת גומי?
אסנת כהן: אני לא רופא בוועדה ואני לא יכולה להשיב בשמם של הרופאים.
יוסי חדד: יש לי רסיסים ואפשר לראות את המיקום שלהם.
אסנת כהן: אני מבינה את הכעס שלך.
אסנת כהן: אני לא אומרת שהוועדות הרפואיות פועלות במאה אחוזים באופן תקין, ואכן יש הרבה מה לשפר ואנחנו עובדים על זה.
אסנת כהן: עדיין אני לא רופא ואני לא מוסמכת להחליט.
יוסי חדד: מה שהפקתי מהוועדה הזאת ואני מעביר זאת לכל חבריי שלא היו בוועדה, זה פשוט להגיע ולגנוח מרגע הכניסה ועד רגע היציאה.
יוסי חדד: זה אבסורד לאיזו תת-רמה דוחפים את האנשים.
אסנת כהן: אנחנו מדברים על ועדות רפואיות שאני לא אחראית עליהן.
אסנת כהן: אני לא רופאה, אני לא נוכחת בוועדות הרפואיות, אני מצרה על כך שזה קרה, ולכן יש את האופציה לערער.
אסנת כהן: תעביר אלי העתק ואני אבקש מהוועדות הרפואיות שיתייחסו בכובד ראש לטענותיך.
יוסי חדד: דרך אגב, עורך-הדין כתב להם שהוא לא מצליח לקרוא את מה שכתוב בפרוטוקול, אבל התעלמו ממנו.
סופה לנדבר: אני פעלתי בניגוד לחוקי הכנסת וקיבלתי את עורך-הדין לישיבת הוועדה.
אסנת כהן: אתה צריך להגיש ערעור.
אסנת כהן: יוסי, אתה רוצה שאני אעזור לך להגיש ערעור?
יוסי חדד: אני צריך להגיש ערעור?
אסנת כהן: כן, אני רוצה שתגיש ערעור.
יוסי חדד: נאמר לי שאתם הגשתם ערעור.
אסנת כהן: אני מבקשת שתגיש ערעור.
אסנת כהן: אם יש לך טענות שלא הסתכלו על הרסיסים בגב ועל הרסיסים בראות, אני מחייבת אותך להגיש ערעור.
סופה לנדבר: ואת תעזרי לו.
אסנת כהן: אני אבקש שיתייחסו לזה ברצינות.
אסנת כהן: סמי רז.
אסנת כהן: שולם עד ה-14 בינואר אי-כושר.
אסנת כהן: שולם לו שכר בסך 97,717 שקלים.
אסנת כהן: שולמו החזרים על הוצאות ריפוי בסך 1,315 שקלים, מהשיקום שולם סכום של 29,361 שקלים, ואתה הגשת בשני המסלולים.
אסנת כהן: ועדה רפואית קבעה לך 60 אחוזים ואתה תתחיל לקבל כסף עבור התקופה הזאת, מ-15 בינואר 2006.
אסנת כהן: קיבלת כסף בינתיים?
סמי רז: קיבלתי.
סמי רז: ב-31 למרץ הייתה לי ועדה זמנית.
סמי רז: הוועדה היא מה-1 באפריל.
אסנת כהן: מה שעכשיו נשאר זה ה-60 אחוזי נכות מה-1 באפריל.
אסנת כהן: תקבל כל חודש תגמולים והטבות לפי 60 אחוזים.
אסנת כהן: אתה תקבל את הכסף במסלול נפגעי איבה.
אסנת כהן: כאשר תיקבע לך דרגת נכות יציבה, נוכל לומר לך מה מגיע לך מכאן ומכאן, ואתה תאמר לי מה אתה רוצה.
סמי רז: כאשר תהיה לי נכות קבועה, אז אני צריך להחליט?
אסנת כהן: רצוי.
אסנת כהן: אחרי קביעת אחוזי נכות, יש לנו תמונת מצב הרבה יותר ברורה.
אסנת כהן: אני יודעת כמה תקבל מעכשיו והלאה, ולכן אני אומרת לך שלפי נפגעי עבודה תקבל סכום מסוים, תגמולים, הטבות, הוצאות ריפוי וכולי, ומה תקבל לפי פעולות איבה.
אסנת כהן: אני חייבת לציין עוד דבר ששכחתי לציין קודם לכן.
אסנת כהן: אם חלילה חלה החמרה במצב הרפואי ומגישים בקשה להחמרת מצב, אם בחרתם במסלול מסוים, הבקשה הולכת רק שם.
אסנת כהן: זה לא שאחר כך נאמר שאם חלה החמרה במצב שלי, היום אתה רוצה לעבור לנפגעי איבה מנפגעי עבודה כי שם תקבל יותר.
אסנת כהן: מי שבחר פעם, בחר לתמיד.
יצחק סרי: האם אפשר להגיע להחלטה שיהיה להם ייעוץ פרטני מטעמכם?
יצחק סרי: הכוונה שאותו גורם יבוא ויאמר להם אלה הם הדברים ויפרוס בפניהם את הנתונים גם פה וגם שם.
יצחק סרי: ההחלטה תהיה שלהם, אבל כל האינפורמציה תובא בפניהם.
אסנת כהן: בהחלט, אבל לא נכון לעשות זאת עכשיו.
יצחק סרי: זה אפשרי כאשר הנתונים יהיו ודאיים?
אסנת כהן: אני כותבת להם מכתב מפורט מה מגיע להם כנפגעי עבודה ומה מגיע להם כנפגעי פעולות איבה והם יבחרו.
כרמל סטינגר: אנחנו נותנים את כל האינפורמציה.
כרמל סטינגר: יכול להיות שבוועדה רפואית של נכות מתאונה בעבודה יוסיפו לאדם אחוזי נכות מאחר שהוא לא יכול לחזור למקום עבודתו כאשר לנפגע איבה אין דבר כזה, אבל לנפגע פעולות איבה יש דברים שונים.
כרמל סטינגר: לכל מסלול יש את הדברים שלו ולכן אני אומרת סבלנות.
כרמל סטינגר: סוף מעשה במחשבה תחילה.
שולי בר: כל אחד מבחינת הגיל שלו והשכר שלו, יש לו את השיקולים שלו וזה ממש לא רעיון טוב ללכת שכולם ילכו בעצה אחת.
ירון זוהר: לפי החוברת שקיבלנו, אני יודע מה אני אמור לקבל כנפגע עבודה.
אסנת כהן: אתה עצמאי ובוגר להחליט.
אסנת כהן: מולה סמהי.
אסנת כהן: שולם שכר באמצעות המעסיק לתקופה 16 ביולי עד 15 בינואר.
אסנת כהן: שולם סכום של 76,580 שקלים.
אסנת כהן: השיקום שילם 1,185 שקלים.
אסנת כהן: אנחנו מבקשים שגם מולה ימלא את טופס התביעה ונעמיד אותך בפני ועדה רפואית.
מולה סמהי: הופעתי בפני ועדה רפואית.
מולה סמהי: קיבלתי לפי נפגע פעולות איבה ואחר כך אמרו לי לבקש תאונת עבודה.
מולה סמהי: אמרו לי לעשות צילומים, אותם שלחתי אבל לא קיבלתי תשובה.
מולה סמהי: עברתי ניתוחים רבים.
מולה סמהי: הכדור שנכנס, נכנס במקום אחד, יצא במקום השני וחתך לי חלק מהעצם.
מולה סמהי: אחרי שלושה חודשים אמר לי הרופא שאני חייב לשים גבס מיוחד כי סבלתי מגירוד במקום והוא נתן לי מכתב ושלח אותי לאגף גפים.
מולה סמהי: הלכתי לשם ושם אמרו לי להביא אישור מביטוח לאומי.
מולה סמהי: הלכתי לביטוח לאומי ושם נאמר לי להביא הצעת מחיר.
מולה סמהי: אמרתי שאני חייב לעבור את הטיפול הזה בדחיפות, מה עוד שסבלתי מחום, הזעות וגירוד.
מולה סמהי: חיכיתי חודשיים ולא קיבלתי תשובה.
מולה סמהי: אחרי חודשיים הוא המליץ לי לשים גבס פלסטי ואני קניתי אותו.
מולה סמהי: כנראה 1,400 שקלים היה סכום גבוה בשביל הביטוח הלאומי.
כרמל סטינגר: זה לא יקר עבור הביטוח הלאומי.
כרמל סטינגר: אנחנו משלמים כל סכום.
מולה סמהי: הרופא התעצבן ואמר שזה חלק מהטיפול בי.
אסנת כהן: אם הלכת במסלול פעולות איבה, תקבל את כל הטיפול הרפואי.
מולה סמהי: הרופא הרים טלפון ואמר שזה חלק מהטיפול, ואז נאמר לו שאני אגיע כדי לקבל את האישור.
מולה סמהי: למה אני צריך לחכות חודשיים בלי לקבל את האישור?
אסנת כהן: תמלא טופס.
אסנת כהן: הטיפול בנפגעי עבודה הוא שונה וישלחו אתכם לקופות החולים.
מולה סמהי: אני מדבר על הסחבת.
אסנת כהן: זאת לא סחבת.
גדי מדברי: זו סחבת פרופר.
גדי מדברי: אם אותה גברת שיושבת בביטוח לאומי בקריית חיים הייתה יכולה להסביר לו ולומר לו שעד שהוא לא ימלא טופס, לא מגיע לו, המצב היה שונה.
אסנת כהן: היא הסבירה את זה.
אסנת כהן: אני יכולה להראות לכם את המכתבים שלה.
מולה סמהי: היא לא מסבירה שום דבר.
אסנת כהן: הלנה לנדסברגר.
אסנת כהן: את נפגעת חרדה, נכון?
הלנה לנדסברגר: לא.
הלנה לנדסברגר: אני ניקיתי למעלה.
הלנה לנדסברגר: ראיתי עשן והסתכלתי עליו.
הלנה לנדסברגר: לאחר מכן שמעתי קול חזק, זרקתי את הדלי וברחתי לעמוד ליד הקיר.
הלנה לנדסברגר: למזלי לא יצאתי בצד מסוים אלא בצד השני.
הלנה לנדסברגר: כשהייתי ליד המטבח נפל הטיל השני.
כרמל סטינגר: את לא התפנית לבית החולים אלא הלכת הביתה.
כרמל סטינגר: איזה פגיעה יש לך?
כרמל סטינגר: הלנה לנדסברגר: פחד.
כרמל סטינגר: אני לא ישנה בלילות ולוקחת כדורים.
כרמל סטינגר: אם אני שומעת מטוס, אני נבהלת.
כרמל סטינגר: אני עובדת שם כמו חמור ועובדת דרך קבלן.
כרמל סטינגר: אני ברחתי לרומניה ושם ישבתי בגלל שפחדתי.
כרמל סטינגר: ברומניה לא היה לי ביטוח כי אני בארץ כבר 12 שנים.
כרמל סטינגר: מה שקרה הוא שלא הלכת לבית החולים.
הלנה לנדסברגר: נכון.
כרמל סטינגר: אף אחד לא ידע מה קרה לך.
כרמל סטינגר: רק כאשר חזרת מרומניה, פנית ואמרת שנפגעת.
כרמל סטינגר: זו בעצם הייתה הפעם הראשונה שידעו שקרה לך משהו.
הלנה לנדסברגר: לכן הלכתי לעורך-דין.
אסנת כהן: הלנה הגישה תביעה.
אסנת כהן: על פי החוק הרשות המאשרת במשרד הביטחון מאשרת פגיעות איבה.
אסנת כהן: התיק שלה עבר למשרד הביטחון ואני אבדוק שם מה קורה.
אסנת כהן: בינתיים אנחנו ניתן לה טיפול פסיכולוגי.
אסנת כהן: כרמל תכניס אותה לטיפול פסיכולוגי עד שהרשות המאשרת תכיר בפגיעה.
הלנה לנדסברגר: אני רוצה לצאת בחודש הבא לחופש.
אסנת כהן: את צריכה לקבל טיפול פסיכולוגי.
כרמל סטינגר: הלנה אומרת שבגלל שהיא עובדת ללא זכויות, לא היה מי שישלם לה משכורת ובתקופה הזו הימים שהיא לא עבדה היו על חשבון ימי החופש שלה, עכשיו, אם היא רוצה לצאת לחופש, אין לה ימי חופש.
הלנה לנדסברגר: אני עובדת ניקיון.
הלנה לנדסברגר: האנשים במקום הם כמו המשפחה שלי.
הלנה לנדסברגר: לקחתי את המקרה ללב באופן קשה ביותר.
הלנה לנדסברגר: שאלו אותי אחרי ההפצצה אם אני בסדר, אמרתי שאני בסדר, אבל לא הייתי בסדר.
אסנת כהן: לפני שיש לי אישור, כרמל תדאג שתקבלי טיפול פסיכולוגי.
אסנת כהן: אני אבקש לזרז את ההכרה ברשות המאשרת.
אסנת כהן: אם יכירו, אנחנו נשלם לך, אבל אני לא יכולה לשלם לפני שמשרד הביטחון מכיר בך.
אסנת כהן: חשוב לי שתקבלי את הטיפול שמגיע לך.
קריאה: את לא מדברת כמו שמדברים האנשים בביטוח לאומי.
אסנת כהן: גדי, אתה לא היית יחד עם עובדי הרכבת ואני טיפלתי באופן ספציפי בעובדי הרכבת.
אסנת כהן: תספר לי ותאמר לי מה אתה רוצה ואיפה אנחנו עומדים.
אסנת כהן: אתה שייך לסניף הקריות.
גדי מדברי: אני לא עברתי ועדה.
גדי מדברי: בתחילת דבריך אמרת שבגלל שלא הגשנו תביעה לנפגעי פעולות איבה, יש עיכוב בוועדות.
אסנת כהן: זה אמור לגבי מי שנמצא בטיפול עורך-הדין.
גדי מדברי: גם אני אצל יונגר, אבל יורם הגיש תביעה לתאונות עבודה וכן עבר ועדה.
גדי מדברי: אני לא מבין מה ההבדל בין אחד לשני, כאשר אחד כן עבר ועדה למרות שלא הגיש את הטופס לפעולות איבה, ושני ושלישי לא עברו.
גדי מדברי: אני לא יודע מה ההבדל בין האנשים.
גדי מדברי: אמרתם שתוך 24 שעות יצרתם קשר עם כל הנפגעים.
אסנת כהן: משתדלים ליצור קשר.
גדי מדברי: אתי יצרו קשר אחרי שבועיים.
אסנת כהן: אתה צריך להבין שאנחנו השתדלנו ליצור קשר אחרי 24 שעות אבל היו שם פקידי שיקום ופקידי תביעות שתחת מטח הטילים הלכו למשפחות השכולות, הלכו לפצועים בבתי החולים, ותבינו שגם הם היו במלחמה ויצאו לכבישים.
אסנת כהן: יכול להיות שהם לא הספיקו להגיע אל כולם.
גדי מדברי: אני יצאתי מבית החולים עם מכתב בו כתוב שאני צריך מטפל ל-24 שעות במשך חודש ימים.
גדי מדברי: אשתי הייתה המטפלת שלי.
גדי מדברי: אני עדיין לא בחרתי בשום מסלול כי הייתי בשוק.
גדי מדברי: יצרו אתי קשר.
גדי מדברי: קודם כל, לא חיפשו בשבילי בית מלון ולא אמרו לי ללכת לבית מלון, אלא אני הייתי צריך לחפש בית מלון דרך חברים שלי שמצאו לי מלון שעומד בקריטריונים של ביטוח לאומי.
גדי מדברי: דרך אגב, שילמתי שם פחות כסף.
גדי מדברי: אמרו לי שכלכלה לא מגיעה לי אלא רק ארוחת בוקר וארוחת ערב.
גדי מדברי: אחרי שכבר חזרתי, יהודית אמרה שמגיע לי גם ארוחת צהרים וקיבלתי עוד 4,500 שקלים, אבל קודם כל אמרו לי שלא מגיע לי.
גדי מדברי: כאשר הייתי במלון, היה לי בבנק מינוס 40 אלף שקלים ובגלל המלחמה והניתוח שעברתי לא הספיקו להסדיר את הדברים.
גדי מדברי: כפצוע שילמתי 800 שקלים במקום 1,700 שקלים ללילה, אבל עדיין הייתי עם אשתי, אבל היא לא קיבלה אגורה.
גדי מדברי: חודש ימים היא הייתה המטפלת שלי והייתה צמודה אלי.
גדי מדברי: כל הזמן שהייתי בבית מלון בתל-אביב, היא למעשה הייתה המטפלת שלי.
גדי מדברי: אני יצאתי עם מכתב ובו המלצה של נוירוכירורג שכתב שאני צריך טיפול במשך 24 שעות לתקופה של חודש.
גדי מדברי: כאשר חזרתי מבית המלון אחרי המלחמה, לא ידעתי מה לעשות.
גדי מדברי: מאחר שאני הראשון שנפגע מחברת החשמל - ואני מקווה שאהיה האחרון – אמרו לי שלא יודעים מה לעשות אתי.
גדי מדברי: הלכתי לעורך-דין שאמר לי למלא טופס לתאונת עבודה.
גדי מדברי: מילאתי ואתם שילמתם לי רק עבור 91 יום במסלול של תאונת עבודה ויתר הימים הם ימי המחלה שלי כי אני עובד 32 שנים בחברת החשמל.
גדי מדברי: אני עובד 32 שנים בחברת החשמל, המשכורת שלי היא בין 25 ל-30 אלף שקלים ברוטו לחודש.
גדי מדברי: מה יותר כדאי לי לבחור?
גדי מדברי: כדאי לי לבחור ולקבל 6,000 שקלים?
אסנת כהן: אני חושבת שזה לא נכון לענות לך עכשיו.
גדי מדברי: אני שואל אותך רק מבחינת המשכורת ולא מהבחינה הרפואית.
אסנת כהן: אתה בוגר ואתה תחליט מה אתה רוצה.
גדי מדברי: אני רוצה את עצתך.
אסנת כהן: אני לא נותנת עצות.
אסנת כהן: אני רק אומרת מה מגיע לך כנפגע פעולות איבה ומה מגיע לך כנפגע עבודה.
גדי מדברי: תני לי כלים.
גדי מדברי: אני לא יודע מה מגיע לי כנפגע עבודה ומה מגיע לי כנפגע פעולות איבה.
אסנת כהן: כאשר תהיה לך דרגת נכות קבועה, תוכל להחליט.
אסנת כהן: אתם רוצים לקצץ לנו את הכנפיים ולומר לנו שעורך-הדין ינהל את העניינים, אין בעיה, תנו לו לנהל את העניינים, אבל אני לא שם.
אסנת כהן: אני רוצה את טובתכם.
סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס למה שהיה אלא להסתכל קדימה.
סופה לנדבר: אני רוצה שתחזרו לחיים מלאים ורגילים ומכל הלב כך אני מאחלת לכם.
סופה לנדבר: ראיתי כאן היום בישיבת הוועדה את הפתיחות ואת הרצון של ביטוח לאומי לפתור את הבעיות.
סופה לנדבר: אני לא מקבלת את התערבות עורך-הדין.
סופה לנדבר: תרצו את התערבותו של עורך-הדין, זו זכותכם אבל אני יוצאת מהתמונה.
סופה לנדבר: אני מכבדת את עורך-הדין ואתכם, אני רוצה לעזור, אבל בזמן שאני מתחילה לשחק עם עורך-דין, אני לא בתוך המשחק.
גדי מדברי: למה אחד שמגיש תביעה כנפגע עבודה כבר הופיע בפני הוועדה ושני שנמצא בדיוק באותו מסלול לא הופיע בפני הוועדה?
אסנת כהן: אני לא יודעת.
אסנת כהן: אני צריכה לבדוק באופן ספציפי מה קרה אתך.
ניקה שמחוביץ: למה לי לא עשו ועדה?
אסנת כהן: הזמינו חומר רפואי ועדיין לא קיבלו אותו.
ניקה שמחוביץ: פעמיים הם איבדו את החומר ושלחו מכתב לרופא.
ניקה שמחוביץ: הגברת דורית לא צריכה לעבוד שם כי היא לא עושה את העבודה.
ניקה שמחוביץ: היא שקרנית.
אסנת כהן: לא תפקידך ולא תפקידי לשפוט אותה.
ניקה שמחוביץ: היא אמרה לי שאני לא במחשב, היא אמרה שהיא איבדה את החומר, צחקה לי בפנים ואיימה עלי.
אסנת כהן: אתה כל כך טעון.
ניקה שמחוביץ: אני טעון עליה חזק ואני אביא עליה את כל סוללות עורכי-הדין.
אסנת כהן: אתה יכול להעביר את התלונה לביטוח לאומי.
סופה לנדבר: אתה תגיש תלונה והיא תטופל.
ניקה שמחוביץ: היא המנהלת שלה.
אסנת כהן: תאמין לי שהיא עובדת מאוד קשה.
ניקה שמחוביץ: היא משקרת בפניהם של האנשים.
אסנת כהן: בינתיים הוצאנו מהאינטרנט טופס תביעה.
אסנת כהן: מי שמחליט עכשיו שהוא רוצה לבחור, כולם בוגרים, כולם יכולים לעשות שיקול דעת לבד והם יחליטו.
אסנת כהן: יש גם את הטופס הזה שהכנתי עם דף המידע אותו נתנו, ויש גם את הטופס הזה למי שרוצה לבחור.
אסנת כהן: מי שרוצה למלא בשני המסלולים, תמלאו את זה.
אסנת כהן: אתם יכולים למלא את זה כאן ועכשיו.
אסנת כהן: עם כל הכבוד לעורך-דין יונגר, לא הוא מכתיב לי מה לעשות.
אסנת כהן: אני אמרתי את הדברים ואני אעמוד בהם.
סופה לנדבר: מי שרוצה, יכול למלא את הטופס עכשיו ולמסור אותו לאסנת, דבר שיקצר את הדרך ואת זמן הטיפול.
קריאה: אין לי שיקול דעת לחתום על דברים כאלה כי אני לא מבין.
קריאה: אני צריך להתייעץ.
אסנת כהן: תתייעץ עם מי שאתה רוצה ותחליט.
אסנת כהן: אני מבקשת שתחליטו לכאן או לכאן כדי שנוכל להמשיך בטיפול.
אסנת כהן: אנחנו הבהרנו לכם שאת השמרטף והמלון אנחנו לא ננכה.
אסנת כהן: אני אומרת לך שאני עומדת בהבטחתי.
שלומית עמינח: פרוטוקול הכנסת מחייב את בית המשפט.
אסנת כהן: לפי הצעת עורך-דין יונגר "מוכנים הנפגעים להשהות החלטתם בתנאי שישולם להם תגמול לפי תאונת עבודה וכן לא יקוזזו לא מעבר ולא בעתיד תשלומים שלא היו עבור שכר".
אסנת כהן: מה זה תשלומים שלא היו עבור שכר?
אסנת כהן: תגמולים זה לא תשלומים בעבור שכר.
סופה לנדבר: אנחנו מסיימים.
סופה לנדבר: אני לא רוצה לשמוע מה אומר עורך-הדין.
סופה לנדבר: אם אתם רוצים לשלם לו, תשלמו.
סופה לנדבר: אני לא ממליצה על זה כי אני חושבת שלא עושים הון וכסף בגין אסון שקרה לאנשים.
סופה לנדבר: אסנת, אתם הייתם בסדר.
סופה לנדבר: מה שהיה, היה ואני לא רוצה להיכנס לזה אלא לקדם את הדברים.
סופה לנדבר: אני מבקשת שתעשו מאמץ להתקדם.
סופה לנדבר: אני ממליצה לכם לחזור לחיים ותעשו מאמץ להתגבר על מה שהיה.
סופה לנדבר: אסנת, אני מבקשת ממך לתת את מספר הטלפון שלך כדי שהם יוכלו להתקשר אליך במידה שיתעוררו בעיות.
אסנת כהן: בסדר.
אסנת כהן: 02-6463244.
אסנת כהן: אני מבקשת מכם למלא את הטפסים.
סופה לנדבר: אני מבקשת שתודיע לי במהירות על תאריכי התכנסות הוועדות.
סופה לנדבר: אני מבקשת לזרז את ישיבות הוועדה ואני מבקשת לדווח לוועדה עד סוף חודש יוני לגבי תוצאות הוועדות.
אסנת כהן: זה תלוי בהם, אם הם ימלאו את הטפסים.
קריאה: מי שימלא, כמה זמן ייקח?
אסנת כהן: אני אשתדל לעשות זאת בהקדם.
סופה לנדבר: אני פונה לרכבת ישראל ומבקשת שתעזרו לאנשים שיש להם הלוואות כך שתפרסו להם אותן לתקופה ארוכה יותר כדי שיהיו מסוגלים להחזיר את הכסף.
סופה לנדבר: אני גם מבקשת לעזור לגברת הלנה שעובדת באמצעות קבלן.
סופה לנדבר: אני חושבת שראוי שהיא תתקבל לעבודה ברכבת מה עוד שעבודה כזו יכולה להיעשות שלא באמצעות קבלן.
סופה לנדבר: אני מאמינה שרכבת ישראל יכולה לעשות זאת.
סופה לנדבר: אני מאחלת לכם בריאות, לכם אני מאחלת סבלנות ולכולנו אני מאחלת חג שמח.
סופה לנדבר: תודה שבאתם ואני מקווה שיחד נמשיך לפעול למען אותם אזרחים.
סופה לנדבר: אנחנו דנים בפניות ציבור בנושא מקלטים וממ"דים.
סופה לנדבר: אני רוצה לשלוח את תנחומינו למשפחת אושרי עוז זיכרונו לברכה שנהרג אתמול בשדרות.
סופה לנדבר: אושרי עוז הוא ההרוג העשירי.
סופה לנדבר: תנחומים למשפחתו ואיחולי החלמה מהירה לפצועים.
סופה לנדבר: הישיבה משודרת בערוץ הכנסת ואני מזמינה את האזרחים שרוצים לפנות אלינו לעשות זאת.
סופה לנדבר: מספר הפקס שלנו הוא 02-6408931 והוועדה היא הוועדה לפניות הציבור, כנסת ישראל, ירושלים.
סופה לנדבר: הנתונים שהגיעו אלינו מראים של-26 אחוזים מכלל תושבי מדינת ישראל אין מקלטים והכתובת היא על הקיר.
סופה לנדבר: המלחמה הזאת חשפה ליקויים רבים במוכנות המדינה בשעת חירום.
סופה לנדבר: היו קשיים מסוימים וזאת לא הפעם שאנחנו דנים בוועדה בנושא המקלטים.
סופה לנדבר: גם במשך מלחמת לבנון השנייה קיימנו מספר ישיבות בנושאים השונים, נפגשנו כאן גם עם אנשי פיקוד העורף ועם נציגי המשרדים השונים, ואני רוצה לומר לכם שכל הדברים שעלו הראו על קשיים בזמן המלחמה בקבלת מידע, בתיאום בין הגופים השונים, בחוסר ידע ושליטה בשפה העברית, דבר שגרם לבלבול בקרב אנשים רבים ובקרב עולים המתגוררים בצפון.
סופה לנדבר: ראינו ליקויים רבים במיגון ובהענקת פתרונות לאוכלוסייה הקשישה והצעירה.
סופה לנדבר: ראינו את תפקוד המקלטים כאשר רובם היו מוזנחים מאוד ובחלקם נעשה שימוש חריג, כאשר גם היום הפניות שקיבלנו משדרות ומהצפון מצביעות על כך שעד היום השימוש במקלטים האלה הוא שימוש חריג ולא למטרה לשמה הם נועדו.
סופה לנדבר: נוכחנו בקרבת המקלטים הציבוריים למקומות שם יש חומר מסוכן, חוסר שירותים נלווים לאנשים שהיו צריכים לשהות שעות ארוכות במקלטים, חוסר שירותים נלווים לילדים כאשר אנחנו יודעים שקשה לילדים להישאר במקלטים שעות ארוכות, חוסר בשירות רפואי, בעיות בהן נתקלו אנשים עם מוגבלויות וכולי.
סופה לנדבר: מאז המלחמה עברו עשרה חודשים אבל כנראה המסקנות שהוסקו בגין המלחמה לא מיושמות והכתובת על הקיר.
סופה לנדבר: אני שואלת למה אנחנו ממתינים, מה סודר מאז, מי בנה, מי שיפץ ואם לא שיפצו, למה לא שיפצו.
סופה לנדבר: נאמר לנו שאין כסף, אבל אנחנו בדקנו ויודעים שיש כסף.
סופה לנדבר: אני מבקשת שתאמרו לי מה נעשה במשך עשרת החודשים האלה ואם לא נעשה, למה אנחנו ממשיכים לחכות ולמה מחכים.
סופה לנדבר: אני מבקשת לדעת מי מהגופים הנמצאים כאן כבר ערך שינויים ואיזה.
חיים נוגלבלט: דבר ראשון שנעשה נעשה בשיתוף קרן הידידות כאשר הוקצה סכום של כ-100 מיליון שקלים לשיפוץ כעזרה ראשונה באזור הצפון.
סופה לנדבר: כמה מקלטים יש בצפון?
סופה לנדבר: כמה שופצו?
סופה לנדבר: אני יודעת שיועדו לכך כספים.
חיים נוגלבלט: אלה כספים שהועברו מקרן הידידות.
חיים נוגלבלט: אלה לא כספים שהוצאו מתוך המערכת.
חיים נוגלבלט: זו הפעולה הראשונה שנעשתה בדחיפות.
חיים נוגלבלט: הועבר סקר לכל הרשויות בארץ וכל הרשויות מסרו נתונים לגבי מספר המקלטים שהם במצב קשה מאוד וכמובן שניתנה עדיפות לאזור הצפון.
סופה לנדבר: מה נעשה?
חיים נוגלבלט: שיפוצים בסכום של כ-100 מיליון שקלים.
סופה לנדבר: בכמה מקומות ובכמה מקלטים?
סופה לנדבר: תציג לנו את המספרים.
יניב רונן: לפי הנתונים שקיבלנו טרם הישיבה הזאת, בכל הארץ אנחנו מדברים על כ-20 אלף מקלטים שנמצאים בבנייני דירות, אלה שמכונים מקלטים פרטיים, ו-9,600 מקלטים ציבוריים.
יניב רונן: לכ-26 אחוזים מהאוכלוסייה אין פתרון מקלוט, לא פרטי, לא ציבורי ולא ממ"ד וכאן מדובר על 701,500 דירות.
יניב רונן: הדירות האלה שאין להן מיגון ממוקמות בעיקר בשכונות ותיקות בערים הגדולות - כאשר מדובר בבתים שניבנו בשנות ה-50, ה-60 וה-70 ללא מקלטים פרטיים וגם לא נבנו מקלטים ציבוריים באותם אזורים - ובישובים ערביים, כאשר גם שם המצב קשה כי אין שם אכיפת החוק גם לגבי בתים חדשים שניבנו אחרי שנת 1991 ואשר חייבים ממ"דים, אבל ככל הנראה אין בהם ממ"דים.
יניב רונן: הפעולות שנעשו בשנים האחרונות.
יניב רונן: בשש השנים האחרונות בתקציב משרד הביטחון ניבנו 35 מקלטים ציבוריים חדשים כאשר הרוב המכריע נבנה בשנת 2000.
יניב רונן: תחזוקת המקלטים תלויה בעיקר במיקומם.
יניב רונן: מקלטים פרטיים אמורים להיות מתוחזקים על ידי דיירי הבניין.
סופה לנדבר: הם אמורים להיות.
יניב רונן: באופן טבעי, במקום שבו יש אוכלוסייה יותר חזקה שיכולה לדאוג לבניין, המקלט יהיה מתוחזק ובמצב יותר טוב, אבל היכן שיש אוכלוסייה חלשה, המצב פחות טוב.
יניב רונן: לגבי מקלטים ציבוריים.
יניב רונן: האחריות היא על הרשות המקומית כאשר יש גם סידור של מה שנקרא שימוש דו-תכליתי, כלומר, הרשות המקומית מרשה לגורם כלשהו להשתמש במקלט לשימושים כמו מועדונים, מועדוני ספורט וחוגים.
יניב רונן: בנייה של מקלטים ציבוריים כמעט לא נעשית היום בגלל שיש חוק שכל דירה חדשה שנבנית, צריך לבנות בה ממ"ד.
יניב רונן: לכן כמעט ולא נבנים מקלטים ציבוריים חדשים, למעט 35 המקלטים שניבנו בשש השנים האחרונות.
יניב רונן: הסידור הדו-תכליתי נותן פתרון לא רע מבחינת אחזקת המקלט מכיוון שהמקלט מוחזק בצורה שוטפת וההסדר עם הרשות המקומית אומר שאותו גוף שמפעיל את המקלט צריך לפנות אותו בהתרעה של ארבע שעות.
יניב רונן: מתוך 67 רשויות שענו לסקר, דיווחו על 2,841 מקלטים בכל הארץ הזקוקים לשיפוץ בעלות כוללת של קצת למעלה מ-63 מיליון שקלים.
יניב רונן: רוב הרשויות שענו לסקר ממוקמות באזור הצפון ואני מתכוון לקו חיפה-בית שאן.
סופה לנדבר: ספרו לנו מה קרה בזמן המלחמה, למי פניתם והאם שיפצו את המקלטים שברשותכם או לא.
סופה לנדבר: אני גם מבקשת לדעת מה המצב היום, אחרי עשרה חודשים מאז המלחמה.
אלאונורה דננברג: אני גרה בעפולה עילית.
אלאונורה דננברג: האזור שלנו הוא אזור עם אוכלוסייה די חלשה ואין לנו מקלטים פרטיים.
אלאונורה דננברג: כנראה עפולה לא נמצאת בצפון הארץ כי לא שמעתי שהתקציב שהוקצב לשיפוץ מקלטים הגיע לעפולה.
אלאונורה דננברג: בזמן המלחמה פעם ראשונה נכנסנו למקלט ואני אספר על המקלט שלי.
אלאונורה דננברג: אני גרה בבניין בן שלוש קומות, בניין של עמידר, ויש מקלט ששייך לכמה בתים ברחוב שלנו.
קריאה: זה מקלט ציבורי.
אלאונורה דננברג: כן.
קריאה: הוא לא בבניין שלכם.
אלאונורה דננברג: לא.
אלאונורה דננברג: הוא בנוי בנפרד.
אלאונורה דננברג: המקלט כבר שנים בשימוש העדה האתיופית וזאת באישור ראש העירייה.
אלאונורה דננברג: הרבה פעמים פנינו כי לא משתמשים במקלט לחוגים לילדים אלא למועדון לילה, לשתייה ומוזיקה עד 2:00 בבוקר.
אלאונורה דננברג: לפני המלחמה פנינו פעמים רבות אבל לא נענינו.
אלאונורה דננברג: בזמן המלחמה נכנסנו למקלט כאשר השירותים היו סתומים, ללא מערכת אוורור, מקלט קטן עם תנור גז ומקרר.
אלאונורה דננברג: בגלל המסיבות שנערכות במקום היו אלפי ג'וקים שהיו הולכים עלינו.
אלאונורה דננברג: בלתי אפשרי לתאר את הלכלוך שהיה במקום.
אלאונורה דננברג: בזמן המלחמה לא יכולנו להשתמש במקלט הזה.
אלאונורה דננברג: היו מקרים שנפלו טילים באזור שלנו ואנחנו היינו מתחת למדרגות כאשר מדובר בבתים שבנויים גבס.
אלאונורה דננברג: בזמן המלחמה פניתי כמה פעמים לפיקוד העורף אבל נאמר לי שזה עניין לעירייה.
אלאונורה דננברג: פניתי לעירייה והגעתי עד לאחראי על המקלטים שאמר לי שיבדוק את העניין ולאחר מכן חזר אלי ואמר לי שהכול בסדר.
סופה לנדבר: עיריית עפולה החליטה לא להגיע לישיבה והמכתב שקיבלנו אמר שהכול מצוין.
אלאונורה דננברג: במקלט הזה לא השתנה דבר.
אלאונורה דננברג: אחרי המלחמה שלחתי שלושה מכתבים עם חתימות של התושבים לפיקוד העורף, למשרד הביטחון ולמשרד ישראל ביתנו.
אלאונורה דננברג: מפיקוד העורף קיבלתי בחזרה את המכתב שלי עם חותמת האומרת שזה לא עניינו של פיקוד העורף.
אלאונורה דננברג: ממשרד הביטחון קיבלתי תשובה שאמרה שזה עניין לעירייה.
אלאונורה דננברג: מישראל ביתנו קיבלתי תשובה שצריך לטפל בזה ואכן הם התחילו לטפל.
אלאונורה דננברג: היה לי יותר קל להגיע לכנסת מאשר להגיע לראש העיר שלנו שעד עכשיו לא קיבל אותי.
סופה לנדבר: המצב לא השתפר.
אלאונורה דננברג: לא השתפר.
אלאונורה דננברג: חוץ מהמקלט שלי, יש לי דוגמאות של מקלטים בגבעת המורה, בעפולה ובעפולה עילית, כאשר המקלטים במצב גרוע ביותר, יש כאלה שבכלל אי אפשר להשתמש בהם, ויש כאלה שדורשים טיפול גדול.
אלאונורה דננברג: אני רוצה להראות לכם כתבה בעיתון המקומי האומרת שראש העיר שלנו הוציא 900 אלף שקלים עבור תיקון מקלטים מרכזיים בעפולה אבל אף אחד לא יודע איפה המקלטים האלה.
אלאונורה דננברג: כאשר מוציאים 900 אלף שקלים, זאת לא החלטה של ראש העיר בלבד אלא של המועצה, אבל זה לא עבר במועצה.
אלאונורה דננברג: כולם אומרים שבדקו, שהמצב הוא גרוע ביותר, אבל לא יכולים לעשות דבר חוץ מהשיפוצים כי ראש העיר נתן את המקלט הזה במתנה.
סופה לנדבר: כאמור, עיריית עפולה החליטה לא להגיע לישיבה וציינה שמצבו של המקלט הוא תקין לחלוטין.
מיכל שוויפל: אני מקריית מוצקין.
מיכל שוויפל: אם אני קצת כועסת, אני מתנצלת בפני הנוכחים כי זה לא אישי.
סופה לנדבר: יש לך סיבה לכעוס.
מיכל שוויפל: במשך 10 חודשים, מה-16 באוגוסט ועד היום, אני לא עוסקת בשום דבר אחר למעט הנושא של מקלטים ציבוריים בעיר בה אני גרה.
מיכל שוויפל: זה התחיל בנקודה המאוד ספציפית, בשכונה הוותיקה בה אני גרה, שיש בה 250 משפחות, ממוצע של שלושה אנשים למשפחה, עם שני מקלטים ציבוריים שיכולים להכיל עד 70 אנשים.
מיכל שוויפל: כלומר, אין מקום במקלטים.
מיכל שוויפל: אני כועסת על החלמאות במדינה מפני שאין גוף אליו לא פניתי, אין מקום אליו לא הלכתי, ועד היום אף אחד לא מוכן לומר בקול רם שהוא אחראי לבניית מקלטים ציבוריים.
מיכל שוויפל: נכון, על פי ועדת אילון משנת 1992 לא ניבנו מקלטים ציבוריים בארץ, הכול מובן וברור, אבל המציאות שלנו השתנתה ואנחנו צריכים להיות מודעים לה.
מיכל שוויפל: מה שהיה, היה, וצריך לראות מה עושים היום.
מיכל שוויפל: לא אדבר על פיקוד העורף שלא היה מוכן לתת לי תשובה בכתב.
מיכל שוויפל: גם חברי כנסת פנו לפיקוד העורף וגם להם ענו טלפונית ולא היו מוכנים לתת תשובה בכתב.
מיכל שוויפל: מה שקרה במשך עשרת החודשים האלה בעיר הספציפית שלי הוא שיש משרד בממשלה שמקציב כסף צבוע לבניית כיכרות ובמפרים כנגד תאונות דרכים – דבר יפה, לגיטימי שאני מסכימה לו ומבינה אותו – אבל זה במשך עשרה חודשים בונים כיכר עם פסלים מחוץ לארץ, ואומרים ש"לגבי מקלט אני לא אהיה החלוץ, אני לא אהיה הראשון בארץ שאבנה מקלטים ציבוריים" – ואני מצטטת את ראש עיריית קריית מוצקין - וזה מכעיס.
מיכל שוויפל: צריך להתחיל לבנות מקלטים ציבוריים.