GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב פוליקוביץ: הזוכה שהתחיל לעבוד בתחילת ינואר קולט היום מטופלים.
יעקב פוליקוביץ: זה שהאנשים מאזור חיפה, העובדים לשעבר, לא מפנים את האנשים או לא אומרים להם יש להם פתרון אלטרנטיבי לפנות אליו, זה לא אומר שאין אפשרות לפעול ולטפל באנשים.
יעקב פוליקוביץ: נכון הוא שבאזור דרום לא היה אף זוכה מהנתונים שנמסרו כאן ומשרד הבריאות בהחלט בודק כרגע את האפשרות להפעיל במהירות האפשרית שירותים באזור הדרום.
יעקב פוליקוביץ: בינתיים מקרים חריגים וקיצוניים שזקוקים דחוף לטיפול, והם מופנים לקבלת טיפול לאותו מקום בקריית שלמה.
יעקב פוליקוביץ: אני רוצה לציין ולומר שהטיפול במסגרת האשפוזית היא טיפול פנימייתי, זאת אומרת שהוא סגור.
יעקב פוליקוביץ: אדם מגיע פעם אחת ונמצא לאורך התקופה שהוא צריך להיות בה באשפוזית, כך שהוא לא נייד כל יום ואולי זה אפילו עדיף במידה מסוימת.
יעקב פוליקוביץ: אדם מגיע לאשפוזית במקום שמרוחק ממקום מגוריו ומנותק מהקהילה ממנה הגיע שהיא לעיתים קהילה שלילית מבחינת ההשפעה שלה עליו.
יעקב פוליקוביץ: ולכן המרחק, המיקום, קצת מאבד מערכו, חוץ מאשר ההתמקדות וההתעקשות שזה יהיה בחיפה.
סופה לנדבר: אתם מדברים אתי על מספרים, על סכומי כסף, אם זה יותר גבוה או אם זה יותר נמוך.
סופה לנדבר: לפי כל הלוגיקה שאני שולטת בה, אני אומרת שמי שההוא הכי נמוך, זוכה וזה גם לפי הקריטריונים שאתם הצעתם במכרז.
סופה לנדבר: אני לא מבינה איך זה קרה שבעצם הם הפסידו במכרז.
סופה לנדבר: במקרה במשך כמה שנים הייתי מבקרת קבועה במרכז בראשון לציון, לצערי לא ביקרתי בחיפה, וגם נפגשתי עם אנשים.
סופה לנדבר: אני בעצמי שלחתי לשם אנשים ואני יודעת איזה טיפולים הם קיבלנו ואיך אנשים יצאו לחיים.
סופה לנדבר: אני לא מבינה איך אתם לא נכנסתם למרכז, איך לא בדקתם באיזה תנאים הם נותנים את הטיפול.
סופה לנדבר: שוב אני חוזרת לשאלה איך קרה שהם לא זכו במכרז.
סופה לנדבר: אני הייתי חברת מועצת עיר, חבר הכנסת אילטוב היה ממלא מקום ראש עיריית נתניה, ואנחנו מבקשים לדעת איך זה קורה שאדם שמציע את המחיר הנמוך, לא זוכה בו.
סופה לנדבר: יכול להיות שאתם תופרים את המכרז כי אחרת אני לא מבינה איך הוא לא זכה.
מיכאל צ'צבה: אנחנו גם הבאנו התחייבות של רואה חשבון שלנו והתחייבויות אישיות פרטיות של חברי הוועדה על כך שאנחנו עומדים במכרז ומתחייבים לתת שירות בכסף שהצענו.
מיכאל צ'צבה: הייתה שם חתימה של רואה החשבון שלנו, וזו גם התחייבות.
מיכאל צ'צבה: אחרי ישיבת הוועדה שלחתי דוח שנתי, חתום על ידי רואה חשבון ומנהלת חשבונות והתחייבות שלנו שאנחנו כן נעשה את זה ב-195 שקל, והוכחנו את זה, רואה חשבון הוכיח את זה.
אלחנן גלזר: כמה שנים האשפוזית שלכם קיימת?
מיכאל צ'צבה: תשע שנים.
אלחנן גלזר: ואחרי תשע שנים יש תוצאות, א?
אלחנן גלזר: איך אתם יכולים להגיד שהם לא יצליחו?
יעקב פוליקוביץ: סליחה, אבל תשע שנים זה לא עובד במכרז או בהפעלה של משרד הבריאות, אלא זה עובד בהפעלה פרטית.
אלחנן גלזר: אבל המחיר אותו מחיר פחות או יותר.
יעקב פוליקוביץ: לא, זה תשלום פרטי שאנשים משלמים.
יעקב פוליקוביץ: לי אין בקרה על הסכומים שהם מקבלים שם.
אלחנן גלזר: אבל יש להם הצלחות.
מיכאל צ'צבה: תשע שנים אנחנו פועלים ברישיון של משרד הבריאות.
יעקב פוליקוביץ: רישיון כן, אבל ההפעלה היא לא של המשרד והתשלום שאתם גובים, אני לא יודע מהו.
יעקב פוליקוביץ: הפיקוח והבקרה הם בוודאי שלנו ואין ויכוח על כך.
סופה לנדבר: הם טובים או לא טובים?
יעקב פוליקוביץ: מבחינה מקצועית נאמר כאן שהם עברו את סף האיכות המקצועית, אבל לא זאת הייתה השאלה.
יעקב פוליקוביץ: השאלה הייתה המכרז הציבורי והמחירים.
סופה לנדבר: רבותיי, לא להתווכח אחד עם השני.
מיכאל ציקיאשוילי: שמי מיכאל ואני מטופל באשפוזית חיפה.
מיכאל ציקיאשוילי: אני מכור.
מיכאל ציקיאשוילי: אני אסיר תודה לאל ולאנשים הטובים האלה שיושבים מולי, כבר 29 יום, שישה חודשים ושלוש שנים.
מיכאל ציקיאשוילי: אני לא נמצא ברחובות, אני לא גונב, אני לא מזיק, אני חי, הקמתי משפחה, נולדה לי ילדה ואני חרד לחיי, אני חרד לחיי כי אני שומע מה עומד לקרות.
מיכאל ציקיאשוילי: אני לא למדתי בבית ספר, אין לי השכלה, אבל אני רואה שאנשים הרבה יותר חכמים ממני מדברים במספרים, בניירות ואני חי כאן, אני חי ונושם, אני המכור יושב כאן ואף אחד לא מתייחס לזה.
מיכאל ציקיאשוילי: מדברים על 16 מיטות, 18 מיטות, הורידו מיטה, וזה שהורידו מיטה אומר שהורידו משפחה, הורידו בן-אדם שאחריו עומדת אישה או בעל, ילדים, אחים ואחיות, משפחה שלמה.
סופה לנדבר: תספר לנו מה קרה לך.
מיכאל ציקיאשוילי: הוא אני הייתי מכור 30 שנה לסמים, 30 שנה שמתוכם 26 שנה הייתי מזריק.
מיכאל ציקיאשוילי: לא האמנתי בגמילה, לא האמנתי באשפוזית.
מיכאל ציקיאשוילי: אני עברתי את הטיפול הכי טוב שהיה אז בזמנו, אותו טיפול שמישהו כאן התייחס אליו ואמר שאלה הם טיפולים פרטיים.
מיכאל ציקיאשוילי: אני עברתי את הטיפול הכי יוקרתי.
מיכאל ציקיאשוילי: נדמה לי שאז שילמו 15 אלף דולר עבור זריקה אחת.
מיכאל ציקיאשוילי: אני עברתי את הטיפול הזה אבל אחרי שבועיים חזרתי להשתמש בסמים.
מיכאל ציקיאשוילי: חשבתי שהבעיה שלי היא סמים, באמת בשיא הכנות חשבתי שהבעיה שלי היא שימוש בסמים, עד שהאנשים הטובים האלה שעושים עבודת קודש, הסבירו לי שהבעיה שלי היא לא סמים, אלא התברר לי שאני לא יודע לחיות, התברר לי שאני לא יודע איך להתייחס לעצמי, איך לתת לעצמי כבוד, איך לתת לעצמי את המקום הראשון בחיים בלי לרצות אף אחד.
מיכאל ציקיאשוילי: הדמוגרפיה של הארץ מתבטאת בכך שכביכול קובעים גבולות חדשים, מי יבוא מחיפה, מנצרת או משלומי, מי יבוא לכפר סבא.
מיכאל ציקיאשוילי: למכור יש סמים בבלוק השני, יש לו סוחר סמים בבלוק השני בקומה ראשונה.
מיכאל ציקיאשוילי: מי ירדוף אחרי הצעירים האלה שהם עומדים ומבקשים נדבות?
מיכאל ציקיאשוילי: מי ירדוף אחרי הבחורות האלה שבלילות יוצאות כדי לעשות כסף בשביל בבוקר ללכת לקנות סמים?
מיכאל ציקיאשוילי: הייתי כאן ביום ראשון ושמעתי את הדברים שנאמרו בערוץ 99, בערוץ הכנסת.
מיכאל ציקיאשוילי: שמעתי את הסטטיסטיקה הזאת שכביכול אחד המדריכים הטובים שלנו התבטא, ואמר שמ-200 אנשים יבואו 180 יבואו ועשרים לא יבואו.
מיכאל ציקיאשוילי: הדוקטור לקח את זה כסטטיסטיקה.
מיכאל ציקיאשוילי: 20 האחוזים האלה מהווים אחוז קטן כביכול שאולי נמצא פתרון לטפל בהם.
מיכאל ציקיאשוילי: 90 אחוזים לא יבואו וצריך לקחת בחשבון את הנזק שהם יגרמו - ויכולים להעיד על כך רשויות החוק - הנזק שהם יגרמו לעצמם, קודם כל לעצמם, למשפחות, לאנשים שאוהבים אותם, לחברה, הנזק הזה יהיה נזק עצום לעומת הגרושים האלה עליהם מדברים ואפילו לא גרושים אלא חצאי גרושים שצריך להשקיע.
מיכאל ציקיאשוילי: מהפנסיה שלי מורידים לי 130 שקל בחודש - מ-1,800 שקלים מורידים לי 130 שקלים לחודש, משרד הבריאות מוריד לי 130 שקלים לחודש ואני שואל על מה?
מיכאל ציקיאשוילי: אני משלם לחוד לקופת חולים, קופת חולים אני משלם, ועכשיו קופת חולים מציעה לי כרטיס חברות טוב יותר אם אני אוסיף לה עוד 30 שקלים בחודש.
סופה לנדבר: אתה בעצם אומר לנו שהם הצילו אותך.
מיכאל ציקיאשוילי: אני חרד לחיי.
מיכאל ציקיאשוילי: אני אומר לך, אני חרד לחיי.
מיכאל ציקיאשוילי: 24 שעות ביממה יש לי בעיה ואני נתקל בהמון בעיות בחיי.
מיכאל ציקיאשוילי: באמת זה המצב.
מיכאל ציקיאשוילי: אני עוד לא יודע לפתור את כל הבעיות שלי, אני יכול להרים טלפון למדריכים ולרופאים שלי במשך 24 שעות ביממה.
יעקב פוליקוביץ: אבל זה טיפול במסגרת המרפאה ולא במסגרת האשפוזית.
מיכאל ציקיאשוילי: תסלח לי, זה יכול לקרות לכל אחד, אתה יודע מאיזה משפחה אני בא?
מיכאל ציקיאשוילי: זה יכול לקרות לכל אחד.
מיכאל ציקיאשוילי: שאף אחד לא ירים את האף.
מיכאל ציקיאשוילי: זה יכול להיכנס לכל משפחה, שאף אחד לא ירים את האף, עד שאנשים לא נפגעים, הם לא יודעים מה זה.
חיים מהל: אני מייצג גם את ההסתדרות הרפואית ואני חבר הנהלת האיגוד לרפואת התמכרויות.
חיים מהל: פסלו את הגוף הזוכה, ואני רוצה לומר שהגוף הזוכה הוא בסדר.
חיים מהל: מי שזכה בקריית שלמה נותן טיפול טוב ויש לו ניסיון טוב.
חיים מהל: לא צריך לפסול אותו, גם אם יש לי השגות - ויש לי - על המכרז.
חיים מהל: הם נותנים טיפול טוב.
חיים מהל: אנחנו כבר עובדים איתם, שולחים אנשים מרחוב לווינסקי בתחנה המרכזית בתל-אביב באמצע הלילה והם קולטים אותם וגומלים אותם, דבר שאחרים לא כל כך עושים.
חיים מהל: אז לא צריך לפסול את הזוכה.
חיים מהל: אני לא בטוח שההחלטה של משרד הבריאות היא רעה.
חיים מהל: יחד עם זאת יש לי שאלות לגוף העניין.
חיים מהל: יש את האשפוזיות שמכל מיני סיבות היו פטורות ממכרז, בתל אביב ובירושלים, כאשר אחת שייכת למשרד הבריאות ואחת זה רק של נוער וכן הלאה.
חיים מהל: אני מבין אם בא משרד הבריאות ואומר שהוא רוצה יחידה מרכזית אחת.
חיים מהל: אני מבין אם משרד הבריאות היה אומר שמדינת ישראל היא מדינה קטנה ולכן הוא מרכז את כל מאה המיטות במקום אחד במרכז הארץ.
חיים מהל: אבל אם אתה אומר שאתה רוצה דרום וצפון, אז מה, צפון זה כפר סבא ודרום זה ראשון לציון?
חיים מהל: לא זה ולא זה.
חיים מהל: זה לא הולך, תעשו צפון ודרום.
חיים מהל: אם אתם חושבים שצריך יחידות מפוזרות בארץ, תפזרו אותן בארץ.
חיים מהל: זה צריך להיות הקריטריון.
חיים מהל: גם ההחלטה על המכרז, מכפר סבא, מנתניה עד חיפה, היא פסולה בעיניי.
חיים מהל: אם אתם רוצים לשרת עד מטולה, אז אל תיתן את זה בשירות.
חיים מהל: זה דבר אחד שנראה לי שצריך לחשוב במכרזים להבא קצת על הנושא הזה.
סופה לנדבר: יש לנו צפון ודרום ואין לנו מרכז של מדינה?
חיים מהל: מרכז יש ביפו, אבל אם יפו זה מרכז, אז צפון לא יכול כפר סבא ודרום לא יכול להיות ראשון.
סופה לנדבר: אני מבינה שהעבירו את הגבולות.
חיים מהל: שאלה נוספת.
חיים מהל: בדרום ניגשה למכרז גם עיריית אשדוד שהיא עירייה מכובדת, עם כסף והיא הייתה מוכנה להשקיע.
חיים מהל: אני מבין שהיא לא זכתה בגלל תעריף גבוה.
חיים מהל: כאשר אתם בונים מכרז תאמרו תעריף מינימום ותעריף מקסימום, אבל אם לא קבעתם תעריף מקסימום, אתם לא יכולים לפסול אף אחד.
חיים מהל: אם הוא הגורם היחידי שעומד מבחינה מקצועית, אתה לא יכול לפסול אותו.
חיים מהל: אם כן, אני אומר שכאן יש לי בעיה שנייה ולדעתי המכרז לא נערך כהלכה.
חיים מהל: הדבר השלישי שאני שואל וזה אפרופו מה שאנשים כאן אומרים.
חיים מהל: אני חושב שמעבר למכרזים צריכים להיות גם אנושיים ולחשוב בהיגיון.
חיים מהל: לפני 15 שנה הלכו אנשים והקימו יחידה לטיפול וזה כאשר לא היה כמעט שום דבר בארץ.
חיים מהל: אני הקמתי כפר בשם מלכישוע בגלבוע בשנת 1990 וזה אחרי שבאתי לראות שני מקומות, ביפו ובחיפה.
חיים מהל: את המקום הזה בחיפה בנו אנשים ברוח חלוצית ואי אפשר לנפנף את זה בבת אחת, אלא צריך לחשוב ולהתייחס לזה.
חיים מהל: האנשים האלה לא הקימו רק את היחידה הטיפולית, זה לא רק האשפוזית, אלא יש מסביב רשת, יש אנשים שרגילים להפנות, יש אפשרות למעקב.
חיים מהל: בתחום הזה של הסמים לצערי עושים דברים שלא ייעשו.
חיים מהל: אף אחד לא יסגור את המחלקה האורטופדית בביילינסון או יחליט לקיים מכרז עליה, או לא יעשו מכרז לקופת חולים האם היא כן נותנת שירותים או לא נותנת שירותים.
חיים מהל: יש דברים שצריך להתחשב בהם, ללכת ברחל בתך הקטנה ואי אפשר לסגור מהיום למחר.
חיים מהל: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא שאם סוגרים מוסד, צריך מיד לפתוח מוסד אחר.
חיים מהל: בזמנו הייתה סיטואציה בה סגרו את האשפוזית לאלכוהול ולקח שנתיים-שלוש עד שפתחו אחרת במקומה.
חיים מהל: דבר כזה לא יכול לקרות כאן.
יעקב פוליקוביץ: אותו גוף מפעיל של האשפוזית בחיפה שזכה במכרז של 30 מיטות אלכוהול ארצי, בגלל שנסגרה האשפוזית לסמים הוא סגר מיוזמתו בהפרת חוזה.
יעקב פוליקוביץ: האם זה הזוכה וזה המפעיל שאנחנו רוצים לעבוד איתו?
יעקב פוליקוביץ: אותו גוף שמדברים בשבחו של האגודה לבריאות הציבור שהפעילה בזכייה לפני שנתיים, במכרז לאלכוהול, ל-30 מיטות, סגר את זה על דעת עצמו ובלי הודעה מוקדמת כי לקחו לו את אשפוזית סמים.
יעקב פוליקוביץ: הוא הותיר את כל המדינה בלי אף מיטת אלכוהול.
יעקב פוליקוביץ: האם זה הפתרון הרצוי, האם זה הגוף שאיתו אנחנו רוצים לעבוד?
חיים מהל: הוא צודק, אבל כמובן שיש פה עוד איזה ניואנס כי כמובן שסגרו להם יחידה אחת, הם כבר לא יכולים להחזיק את היחידה השנייה, זה לא כל כך פשוט.
חיים מהל: הדברים האלה לא פשוטים וני לא נכנס כרגע לפרטי פרטים.
חיים מהל: אני שואל מה האינטרס של משרד הבריאות כאשר מקום נסגר, לחכות שנה או שנתיים-שלוש.
חיים מהל: אם אין בבאר שבע, למה חיכו שנה עד שהוציאו מכרז?
חיים מהל: זאת אומרת, צריך לדעתי להתכוונן.
חיים מהל: יש מיטות פנויות של האלכוהול של הדרום ותוך חודש לצאת במכרז חדש של המיטות הפנויות ולא להשאיר את זה ככה.
אלון שלזינגר: אני רק רוצה לציין שבאשדוד לא עברו את האיכות ולכן הם נפסלו.
אלון שלזינגר: הם לא נפסלו בגלל המחיר.
חיים מהל: איך הם לא עברו את האיכות?
חיים מהל: הם מפעילים יחידות בצורה יוצאת מן הכלל.
אלון שלזינגר: אני לא הולך להיכנס באופן ספציפי, לנושא.
אלון שלזינגר: יש החלטת ועדת מכרזים, ומי שחושב שהוועדה פעלה לא כדין, מוזמן לפנות לערכאות.
אלון שלזינגר: אני לא אכנס פה לשיקולים ספציפיים למה בדיוק, אני רק אומר את העובדות, שיקולי הוועדה ואתם יכולים לבדוק.
סופה לנדבר: משרד הבריאות, יש לכם תשובה לכל הטענות שהועלו כאן?
יעקב פוליקוביץ: אני רוצה לציין ולומר דבר אחד והוא שהאשפוזית בחיפה נסגרה - והוא סגר אותה ב-21 בדצמבר באופן גורף כאשר יחד עם זה הוא סגר את ה- 30 מיטות אלכוהול - ומאז בחיפה אין אשפוזית.
יעקב פוליקוביץ: עם זאת אותו גוף, האגודה לבריאות הציבור, מפעילה את מרפאות המעקב של המתדון, ברחבי הארץ והמרפאה הזאת ממשיכה להתקיים בחיפה ונותנת שירותים לקהילה, לאנשים שחיים ומקבלים את הטיפול במתדון האמבולטורי היומי ושלצורך כך הם מגיעים אל המרפאה.
יעקב פוליקוביץ: הוא ממשיך להפעיל את זה.
יעקב פוליקוביץ: הטיעון שאומר שאנשים מנצרת ומקרית שמונה וכולי לא יגיעו לכפר סבא, אבל הרי גם מנצרת ומקריית שמונה וכולי צריכים לנסוע לחיפה.
יעקב פוליקוביץ: הטיעון הזה הוא קצת דמגוגי.
יעקב פוליקוביץ: להגיד שהולכים ואוספים את האנשים מהרחוב בצפון כי הם לא נוסעים לנצרת ולקריית שמונה וכולי, הם מתייחסים יותר לאוכלוסיית חיפה ולא לכל הצפון.
יעקב פוליקוביץ: הגורמים בצפון שצריכים להפנות את האנשים, הגורמים המקצועיים, יפנו אותם לאותו מרכז, לאותו מקום שייתן את הטיפול.
יעקב פוליקוביץ: כרגע המרפאות האמבולטוריות ממשיכות לפעול גם בחיפה ואותם אנשים שעברו כבר את התהליך של הטפול ממשיכים לקבל בחיפה את המעקב והטיפול האמבולטורי.
קריאה: בצמצום.
יעקב פוליקוביץ: לא בצמצום אלא באותו היקף בדיוק.
יעקב פוליקוביץ: לא השתנה דבר בהיקף הטיפול של המרפאות.
סופה לנדבר: מה היה קיים עד היום?
סופה לנדבר: הם היו קיימים?
יעקב פוליקוביץ: הם היו קיימים ב-14 מיטות בחיפה, היו 20 מיטות בתמרה שזה היה יותר למגזר הערבי, יותר אבל לא רק.
יעקב פוליקוביץ: יש את המיטות ביפו.
יעקב פוליקוביץ: בדרום היה בעבר אבל נסגר מאחר שהוא קרס.
יעקב פוליקוביץ: הוא הופעל על ידי גוף פרטי וקרס ולכן לא היה בדרום.
יעקב פוליקוביץ: כשיצאנו למכרז עשינו סיכום של סך המיטות, ראינו שיש חמישים מיטות ועשינו חלוקה של 25 לדרום ו- 25 לצפון.
סופה לנדבר: זה מספיק?
יעקב פוליקוביץ: גברתי, אין גבול למספיק.
יעקב פוליקוביץ: זאת אומרת, השירותים הם מוגבלים, אין לנו אין סוף.
יעקב פוליקוביץ: יכול להיות שאם היה 100 בצפון ו- 100 בדרום היה יותר טוב, אבל אין, יש תקציב מוגבל במדינת ישראל.
סופה לנדבר: לכמה מיטות מיועד התקציב שקיים היום במדינת ישראל?
יעקב פוליקוביץ: כרגע הוא מיועד ל-25 בצפון, 25 בדרום, פלוס המיטות במרכז הקיימות וממשיכות לפעול ולא יצאו למכרז, פלוס 40 מיטות של אלכוהול כאשר יש 30 בחיפה ו-10 בתמרה.
סופה לנדבר: כמה אלפי נרקומנים יש היום במדינת ישראל?
יעקב פוליקוביץ: אנשים שמטופלים במסגרות של מרפאות מתדון, מרפאות המעקב, ההמשך, כיום יש כ-2,500 אנשים בסך הכול המרפאות.
יעקב פוליקוביץ: לא אמרתי שזה כל האנשים שמכורים, כי יש כאלה שלא מגיעים לטיפול.
סופה לנדבר: יש 2,500 מטופלים על 50 מיטות?
חיים מהל: 2,500 במשרד הבריאות אבל יש עוד 5,000-6,000 במשרד הרווחה.
יעקב פוליקוביץ: במשרד הרווחה מדובר באנשים שמטופלים יותר במסגרות של הקהילות הטיפוליות והשירותים האמבולטוריים שהם נותנים.
סופה לנדבר: אני חוזרת על שאלתי.
סופה לנדבר: יש 50 מיטות ל-2,500 מטופלים?
יעקב פוליקוביץ: את שואלת רק לגבי סמים ולא אלכוהול?
סופה לנדבר: לגבי סמים.
יעקב פוליקוביץ: צריך להיות.
יעקב פוליקוביץ: ה-25 מיטות בדרום לא מופעלות כרגע, זה חמישים פלוס.
יעקב פוליקוביץ: ביפו יש עוד עשר ויש בירושלים לנוער.
סופה לנדבר: אתם לא רואים שבמכרז הזה יש ליקויים?
יעקב פוליקוביץ: האם אנחנו חושבים שצריך להיות יותר?
סופה לנדבר: לא, האם אתם חושבים שהמכרז הזה שיצא, הוא היה תקין או אתם רואים בו ליקויים.
סופה לנדבר: אתם לא חושבים שמשהו ניתן או צריכים לשנות ולא לחכות עד שאחרי שנתיים יהיו לנו פה בכל מקום, כולל כנסת, נרקומנים שזקוקים לטיפול אבל אין לאן לפנות?
יעקב פוליקוביץ: אני רוצה להדגיש שבעקבות הלחץ המאוד גדול שהופעל על ידי הגורמים השונים בחיפה, המשרד יצא לבדיקה של הנושא בניסיון לראות בכל זאת אפשרות קבלת פטור ממכרז לתקופה זמנית, ומתן, עד לבדיקה חוזרת, אפשרות להפעיל את האשפוזית בחיפה.
יעקב פוליקוביץ: המשרד יצא מתוך מחווה לאותו גוף מפעיל והציע לו שמכיוון שהוא טען שהוא לא מיישם ולא ממלא את מיטות האשפוז של האלכוהול בחיפה - הצענו אפילו להסב לו את המיטות לסמים ולהשאיר אותו בפעולה עם 30 מיטות.
יעקב פוליקוביץ: אבל, האדם המפעיל סגר את המקום, הוא פינה את המתקן שהוא השתמש בו.
יעקב פוליקוביץ: הוא היה צריך לשכור מקום חדש, הוא צריך להתארגן מחדש והוא דרש הפעלה עם תנאים של לפחות שלוש שנים פלוס שלוש שנים.
יעקב פוליקוביץ: הדברים האלה לא עומדים בתנאי החוק והמכרז כי יש כאן
יעקב פוליקוביץ: בעצם משום מתן עדיפות לגוף אחד על פני גוף אחר ואין שוויוניות.
יעקב פוליקוביץ: וועדת המכרזים שפנינו אליה ביום ראשון האחרון, פניה חוזרת נעשתה ביום ראשון האחרון, שללה את האישור של זה ולא אפשרה הפעלת המקום.
יעקב פוליקוביץ: לכן אנחנו לא רואים כרגע אפשרות לחזור ולהפעיל את המקום באזור חיפה.
יעקב פוליקוביץ: אנחנו כן מתכוונים לעשות כמה פעולות מהירות כאשר אחת מהן ציין כאן האדם שהציג את עצמו למועמדות באזור הדרום והמדובר בבדיקת אפשרות של הפעלת מיטות בבית החולים בבאר שבע מתוך כוונה שתוך חודש ימים ייפתחו מיטות בבאר שבע ואז יהיה פתרון לדרום.
סופה לנדבר: אני לא יודעת, אני לא מבינה בתחום הזה שאתה מבין בו.
יעקב פוליקוביץ: זאת אשפוזית שקיימת.
יעקב פוליקוביץ: בבית החולים קיימת מחלקה שנקראת מחלקה לתחלואה כפולה, והיא מיועדת לאנשים שמשתמשים בסמים וגם סובלים ממחלת נפש.
יעקב פוליקוביץ: במחלקה הזו קיים צוות מקצועי מעולה פלוס תוספת כוח אדם שכמובן יועסק לצורך העניין.
יעקב פוליקוביץ: יש בדיקה כרגע לאפשרות של פתיחת קומה נוספת עם הפעלה של עוד 15 מיטות כדי שיהיה שירות מיידי באזור הדרום.
יעקב פוליקוביץ: במקביל מדובר ביציאה למכרז מחודש לאזור הצפון, לאוכלוסייה של המגזר הערבי שאנחנו חושבים שצריכה לקבל איזשהו מדד נפרד.
סופה לנדבר: משהו לא הגיוני.
סופה לנדבר: גוף אחד אתם פוסלים, את הגוף השני אתם פוסלים ובמקומם אתם צריכים לחבר או לבנות מערכת אחרת.
סופה לנדבר: תסביר לי למה?
יעקב פוליקוביץ: אני חוזר ואומר, אנחנו לא יכולים על פי חוק המכרזים ועל פי נוהל עבודה מתוקן ושקוף להפעיל גוף, להמשיך להפעיל גוף שלא מקבל את האישור של פטור או עובר מכרז.
יעקב פוליקוביץ: זה הנוהל תקין ואנחנו לא יכולים לפעול אחרת.
רוברט אילטוב: לפי חוק המכרזים אתה יכול לבטל את ההצעה הזולה ביותר?
יעקב פוליקוביץ: על פי חוק המכרזים, בהחלט, אם יש סכנה שהמכרז לא יפעל.
רוברט אילטוב: איך אתה מוכיח סכנה?
יעקב פוליקוביץ: בתוך מערכת השיקולים נבחנו הדברים בוועדת המכרזים והתקבלה ההחלטה.
יעקב פוליקוביץ: יושבים שם אנשי מקצוע, לא בתחום שלי, כי אני מבין בפסיכיאטריה טאני לא מבין בחוק המכרזים, ישבו שם אנשים שזה תחום העיסוק שלהם והם קבעו מה שקבעו.
סופה לנדבר: תסבירו לנו, איך אתם קבעתם את זה?
אלון שלזינגר: ברגע שההצעה סוטה מאיזשהו אומדן ומהסבירות, יש אפשרות בחוק לפעול.
אלון שלזינגר: אני לא רוצה להיכנס למקרה ספציפי כזה או אחר.
אלון שלזינגר: זאת אומרת, אם ההחלטה של ועדת המכרזים היא לא תקינה - יש דרכים חוקיות לערער על ההחלטה של הוועדה.
אלון שלזינגר: הוועדה החליטה על פי שיקול דעתה שאי אפשר להפעיל את המוסד במחיר הזה ואין טעם להיכנס פה לפרטים.
מיכאל צ'צבה: לערער על החלטה של ועדת מכרזים זה אומר עלות של 15 אלף דולר.
מיכאל צ'צבה: הייתי אצל עורך דין והוסבר לי שזה לא פשוט לערער.
מיכאל צ'צבה: כאמור, זה עולה לארגון 15 אלף דולר.
מיכאל צ'צבה: במקום לטפל במכורים לסמים בדרום, אם ההצעה שנתתי היא מעולה ואני יכול לעמוד בה ולהתחייב בה, אני לא צריך להוציא עכשיו מהארגון שלי, מהכסף של התרומות מארצות הברית ומהארץ, ללכת לבית משפט עם המכרז, ולהתדיין שם עם ועדת המכרזים.
מיכאל צ'צבה: הדבר היחיד שאנחנו מבקשים עכשיו הוא, במקום להכניס מטופלים לבית חולים לחולי נפש בבאר שבע, שם ישהו במחלקה מיוחדת, עם קומת קרקע ועם צוות של בית החולים, לצאת למכרז של הדרום.
מיכאל צ'צבה: יש 25 מיטות, ולכן הכי טוב לצאת למכרז חדש, ואז אנחנו ניתן לכם את המחיר שאתם רוצים.
סופה לנדבר: אחר כך הם יגידו שהמחיר יותר מידי גבוה.
חיים מהל: משרד הבריאות מקצה 80 מיטות לגמילה מסמים לו-40 מיטות לגמילה מאלכוהול, שזה אומר 120 מיטות.
חיים מהל: בפועל כיום פועלים 75, כולל ה-20 של המגזר הערבי.
חיים מהל: יש 75 מיטות שעובדות ונשארו 45 מיטות.
חיים מהל: יצא מכרז משרד הבריאות המכובד תוך חודש-חודשיים על 45 מיטות האלה בצפון ובדרום.
חיים מהל: אני מקווה שיבנו את המכרז טוב יותר מהמכרז הקודם שיש בו פגמים, ואנחנו יודעים שיש בו פגמים.
חיים מהל: אני לא יודע למה צריך להכניס כל מיני גופים מפעילים אחרים שיצאו למכרז בצורה הוגנת.
יעקב פוליקוביץ: זה מה שאמרתי.
חיים מהל: אמרת שאתה תשתמש בבית חולים.
יעקב פוליקוביץ: שזה גוף מפעיל מצוין.
מיכאל צ'צבה: אז שיצא למכרז.
מיכאל צ'צבה: אתה אומר שאתם לא יוצאים למכרז בדרום אלא אתם נותנים את זה לממשלה, לבית חולים פסיכיאטרי.
יעקב פוליקוביץ: זה עדיין פרורוגטיבה של המשרד.
רוברט אילטוב: מה העלות של מיטה בבית חולים היום?
יעקב פוליקוביץ: אנחנו לא נשלם לזה יותר ממה שאנחנו משלמים עבור המיטה.
רוברט אילטוב: אתה כן תשלם כי המיטה עולה כסף בבית החולים.
יעקב פוליקוביץ: לא, אני משלם פר קניית השירות של הגמילה מסמים.
רוברט אילטוב: תענה לי על השאלה.
רוברט אילטוב: מה עלות המיטה כיום?
יעקב פוליקוביץ: 262 שקלים.
לינה ספדי: סליחה, משהו לא מובן לי.
לינה ספדי: האשפוזית של חיפה כבר 15 שנה בשטח.
לינה ספדי: כאשר פרופסור אלי לוונטל הקים אותה, הוא הקים אותה מכלום.
לינה ספדי: הוא התחיל עם חדר קטנצ'יק כזה עם חלון והתחיל לחלק שם מתדון.
לינה ספדי: פרופסור אלי לוונטל עבד מאוד קשה להקים את המקום הזה ולעזור לאוכלוסייה בחיפה.
לינה ספדי: זה לא פייר וזה לא הוגן מה שקורה עכשיו בשטח.
לינה ספדי: אני 11 שנה בתחום ואני יודעת בוודאות שאוכלוסיית חיפה זקוקה למקום הזה ויש הרבה אנשים שזקוקים לטיפול הזה.
לינה ספדי: מבחינת מקום יש לנו מקום.
לינה ספדי: אדוני דיבר על המקום אבל מה שקרה הוא שפשוט נגמר החוזה וזאת הסיבה שיהודה כהן סגר לנו את המקום שם.
לינה ספדי: החוזה היה אמור להסתיים בדצמבר והיינו צריכים למסור את המקום.
לינה ספדי: עכשיו הורסים את המקום.
לינה ספדי: הוא עומד להיהרס ומיועדת להיבנות במקום אכסניית נוער.
לינה ספדי: הם לא נתנו לנו אפילו הזדמנות לחשוב ולחפש מקום אחר.
סופה לנדבר: את רוצה להגיד שלא הודיעו קודם.
סופה לנדבר: אתם בזמן של מלחמה ביקשתם ומשרד הבריאות סרב?
לינה ספדי: אנחנו בזמן המלחמה היינו בבית ולא יכולנו לנסוע לשם.
לינה ספדי: כל המטופלים שלנו נסעו לקריית שלמה.
לינה ספדי: לקחנו את המטופלים ונסענו לקריית שלמה,.
לינה ספדי: חלק מהעובדים שלנו היה נוכח שם יום יום, חלק מהעובדים שלנו היה שם וראה מה מתרחש שם.
לינה ספדי: אני לא רוצה לדבר על זה, אבל אני אתן לחברתי לדבר על זה, כי היא הייתה נוכחת שם.
לינה ספדי: מבחינת מיקום.
לינה ספדי: אנחנו עבדנו במרכז, וחבל שלא היית שם בביקור כדי לראות מה אנחנו עושים שם בשטח.
לינה ספדי: להיות שם בשטח, זה אחרת מאשר לדבר על זה, כי לראות את זה, זה אחרת ושונה.
לינה ספדי: יש לנו מקום, המקום הישן שהיה ועבדנו שם, הוא נמצא ברחוב הגפן.
לינה ספדי: כך שיש לנו מקום לעבוד ויהיו לנו 30 מיטות.
לינה ספדי: אם רוצים לתת לנו, המקום נמצא, אבל שיאמרו לנו עכשיו בבקשה, ואני מבטיחה שתוך שבוע אנחנו נתחיל לעבוד, כי המקום נמצא.
לינה ספדי: הבניין נמצא, עבדנו שם, היו לנו שם 14 מיטות.
לינה ספדי: אני עבדתי שם 10 שנים.
לינה ספדי: כאמור, המקום נמצא והוא מוכן, אבל רק שייתנו לנו אישור, שייתנו לנו שבוע ימים ואשפוזית חיפה תחזור לפעול.
סופה לנדבר: מה אתה אומר על כך?
יעקב פוליקוביץ: ראשית, המפעיל אמר שהוא זקוק לחודש ימים.
יעקב פוליקוביץ: שנית, הוא מבקש כסף נוסף לשפץ את המקום.
יעקב פוליקוביץ: שלישית, אנחנו לא יכולים לאפשר לו כל עוד אין לו פטור ממכרז או אישור מכרז.
סופה לנדבר: טוב, שירות בתי הסוהר, אתם רוצים להוסיף משהו?
אביבה קניז'ניק: אני עובדת במרכז משנת 1992 והייתי רופאה אחראית באשפוזית חיפה מאוגוסט 1997.
אביבה קניז'ניק: מאז שנכנסתי לתפקיד הבנתי שמשרד הבריאות לא מוסיף לנו שקל אחד פר מיטה ליום.
אביבה קניז'ניק: מה שאני רוצה להגיד הוא שהנרקומנים השתנו, התחלופה גדלה, ההוצאות למטופל גדלו, ולכן לא פלא שהגענו לגירעון וביקשנו במכרז סכום יותר מתקבל על הדעת, וזאת כדי לטפל במסירות בנרקומנים.
אביבה קניז'ניק: היום יש טכניקות חדשות כדי לגמול בן-אדם.
אביבה קניז'ניק: אפשר לגמול אותו תוך שבועיים.
אביבה קניז'ניק: אין לשכוח שיש לנו אוכלוסייה מגוונת מאוד ומטופל שהיה 20 שנה בטיפול מתדון, אי אפשר לגמול אותו תוך שבועיים.
אביבה קניז'ניק: זה בלתי אפשרי כי תסמונת גמילה הוא יתחיל לפתח רק אחרי שבוע ימים ושבוע ימים כדי להתגבר על תסמונת גמילה ואחר כך יישלח הביתה, זה לא בא בחשבון.
אביבה קניז'ניק: לכן כל מטופל שהיה מגיע אלינו אחרי שראינו שהתהליך מסתבך, תמיד היינו מבקשים ממשרד הבריאות הערכת אשפוז, וקיבלנו.
אביבה קניז'ניק: זאת אומרת בכל מקרה משרד הבריאות משלם כסף וישלם פעמיים.
אביבה קניז'ניק: יש לנו ניסיון רב בטיפול בנרקומנים, כי הצוות שלנו הופעל על ידי המנהל שלנו שהוא פרופסור ואני חושבת שהוא יחיד בתחומו בארץ.
אביבה קניז'ניק: עובדים סוציאליים הם כולם עם תואר שני, רופאים שעבדו שנים, הצוות מונה אחים ומדריכים שאי אפשר למצוא כאלה בארץ.
אביבה קניז'ניק: אני חושבת שהמטופלים שקיבלנו לא פעם אחת ולא פעמיים, הם מכירים אותנו, הם נותנים אמון בנו, כי לטפל בנרקומן זה לא פשוט.
אביבה קניז'ניק: ואם נרקומן לא מבין ולא בוטח בנו, שום דבר לא יצא מזה.
אביבה קניז'ניק: דאגנו להמשך טיפול של המטופלים שלנו.
אביבה קניז'ניק: זאת אומרת, אחרי שבועיים-שלושה, דאגנו להמשך טיפול דרך משרד הרווחה, הפנינו לקהילות טיפוליו ולדרכים אחרות.
אביבה קניז'ניק: אנחנו צריכים זמן ושבועיים, מה שמגדירים לנו בתוך המכרז, אני חושבת שזה ממש לא נכון.
פאולה רושקה: זה ברור ששבועיים זה זמן שנגיד הגמילה הפיזית נגמרת, עשרה ימים מקסימום ואני מתייחסת רק לגמילה הפיזית.
פאולה רושקה: נכון, יש מקרים מאוד מסובכים ואני מסכימה איתך שלפעמים צריך להאריך ועל כן אנחנו בתור משרד הבריאות ביקשנו שכאשר יש מקרים שצריך יותר זמן טיפול, תנמקו ואנחנו ניתן, ואכן נתנו.
פאולה רושקה: את בעצמך אמרת.
פאולה רושקה: אבל אי אפשר לעשות את זה כמשהו כללי, כי יש מקרים שיכולים גם תוך שבועיים לסיים את הגמילה הפיזית.
סופה לנדבר: לכמה אחוזים מהמטופלים מספיקים שבועיים טיפול?
פאולה רושקה: אני חושבת שלפחות ל-70 אחוזים מהמטופלים מספיקים שבועיים טיפול, במיוחד אם אנחנו הולכים עם השיטות הטיפוליות היותר חדישות.
סופה לנדבר: אם יש טכנולוגיה חדשה, למה יש כל כך הרבה נרקומנים במדינת ישראל?
פאולה רושקה: זאת מחלה של המוח.
חיים מהל: צריך לומר שזו מחלה כרונית ולא כולם נגמלים.
חיים מהל: רוב האנשים לא נגמלים,
פאולה רושקה: זאת מחלה כרונית עם החרפות ועם מעידות חוזרות.
פאולה רושקה: לכן אנחנו לא יכולים להבטיח שכולם יכולים להיגמל.
פאולה רושקה: חלק מהמכורים יישארו בטיפול אחזקה תרופתי ממושך וזה הטיפול שלהם.
פאולה רושקה: לצערנו הם לא יוכלו להיגמל אבל יוכלו לתפקד
מיכאל צ'צבה: זה ימנע מהם להזיק להם ולחברה.
פאולה רושקה: לכן אני אומרת שלא לכל מכור מתאימה לו הגמילה.