GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים רייזלר: יצא מכתב, אני לא רוצה להיכנס למי הוציא את המכתב, או מה, או למה יצא כזה מכתב של נכים היושבים על כיסאות גלגלים, שיש להם בעיה למצוא מקום חנייה.
חיים רייזלר: כתוצאה מכך, יצאה הצעה לתיקון חוק ראשונה שהיתה במרץ, ששלחתי אליכם, עם כל ההסתייגויות.
חיים רייזלר: כמובן ישר פניתי לששה מומחים והבאתי לכם את חוות הדעת של ששה המומחים.
חיים רייזלר: כל אחד מהמומחים, בדרך שלו, אומר שלא ייתכן שמאחורי התיקון הראשון של טיוטת התיקון של תו חנייה עומד רופא או מישהו מוסמך שכתב את הדבר הזה.
סופה לנדבר: תסבירו לי עכשיו, מי צריך להסביר, אתה, או משטרת ישראל, או משרד התחבורה?
סופה לנדבר: נכה שצריך היום לקבל תו חנייה, מה הוא צריך לעשות כדי לקבל.
סופה לנדבר: מה התהליך?
חיים רייזלר: אחרי ששלחנו את המכתבים של המומחים, נעשה תיקון לתיקון וזה התיקון שיצא בתחילת החודש, בעקבות המכתבים ששלחנו, וגם בתיקון הזה עדיין הם לא פתרו את הבעיה.
חיים רייזלר: יש פה בעיה עקרונית.
חיים רייזלר: אני יכול להגיד לך, לפחות מתחילת הדרך, שבשיחות עם הנציבות, למרות שלא הגעתי לישיבה, שלחתי את---
שלומית אבנח: הם בחרו גם שלא להגיע.
סופה לנדבר: מי בחר לא להגיע?
שלומית אבנח: נציבות השוויון ממשרד המשפטים.
שלומית אבנח: הם חייבים להגיע לכאן.
סופה לנדבר: זה חמור מאוד ונזיפה, לשלוח להם מכתב בגלל שזה חמור מאוד, הם חייבים להגיע לישיבות של הוועדה.
חיים רייזלר: ומה שאני יודע שהם הולכים לעשות בעקבות שליחת המכתבים של המומחים, כנראה פרופ' שני,שהתגלה במלוא גדולתו בוועדה הקודמת.
סופה לנדבר: התאהבת בו?
חיים רייזלר: אני התאהבתי בו, אני אומר לך, מה לעשות?
חיים רייזלר: הבן אדם הזה הפך להיות ידיד הנכים.
סופה לנדבר: אם משהו עשינו, גם למען הסיפור הזה, זה...
חיים רייזלר: או שהוא הפך את עורו, או שהוא היה כזה תמיד.
חיים רייזלר: אני לא ידעתי שהוא כזה.
סופה לנדבר: אתה רואה?
סופה לנדבר: לפעמים צריכים להכיר את המעשים ואת בני האדם.
חיים רייזלר: הבן אדם נכנס לעובי הקורה, הוא כנראה יעמוד בראש הוועדה, ואת כל ששת הרופאים שהעבירו חוות הדעת, בנוסף לכל המחלות האחרות, הוא יקבץ אותן.
חיים רייזלר: זה ברמה העקרונית ורציתי שתדעי.
חיים רייזלר: זה כל מה שיש לי לומר מעבר לעוד תלונות.
חיים רייזלר: אבל ניתן גם לאחרים לדבר.
יעקב כהן: אני רוצה להעיר כמה הערות.
יעקב כהן: מאוד חורה לי שהנציבות לא הגיעה לכאן.
יעקב כהן: היא יודעת יפה מאוד למה היא לא הגיעה.
יעקב כהן: אני הולך להיות בוטה, ותסלחו לי, ואני הולך להגיד שהנציבות שאמורה לשמור על הזכויות של הנכים ולקדם את האינטרסים של הנכים, באופן עקבי בכמה וכמה נושאים בתקופה האחרונה, כשאני פועל מולה, פוגעת באנשים והפגיעה היא משמעותית וקשה.
יעקב כהן: יש לנו בעיה.
יעקב כהן: הבעיות שלנו הן, אחד, יש פחות מדי הקצאה של מקומות חנייה.
יעקב כהן: הנציבות תרמה, באופן ממשי, להקטנת ההקצאה, בכך שהיא הקטינה את ההקצאה של מקומות חנייה ציבוריים מ-5% למשהו בין 2% ל-4%.
יעקב כהן: יש לנו בעיה ברמה השנייה, עם אכיפה.
יעקב כהן: אני קראתי את זה בעיתון, היתה הודעה של משטרת ישראל שהודיעה שבגלל חילוקי הדעות והמחלוקות הם לא אוכפים חניית נכים ולא נותנים דוחות.
יעקב כהן: יש בעיה מבחינת הסימון של מקומות החנייה.
יעקב כהן: לא כל מקומות החנייה מאושרים, עברו תקינה מסודרת.
יעקב כהן: יש הרבה מקומות מסחריים גדולים שמעדיפים לא להעביר את החנייה תקינה מסודרת, על מנת לא ליצור אי נעימות עם הלקוחות שמגיעים לאותם מרכזים, בדוחות, והם משאירים את המצב כמו שהוא.
יעקב כהן: מעבר לבעיה הזאת, יש בעיה קשה מאוד של מאבקי כוח, שלדעתי הם מיותרים לגמרי---
סופה לנדבר: מאבקי כוח בין מי למי?
יעקב כהן: גרמו לנו לנכים להתחיל להתווכח בינינו מי יותר נכה ומי ראוי ומי לא ראוי להיות בעל תו.
יעקב כהן: שזה פסול מעיקרו.
יעקב כהן: במקום שיקדמו מהלכים של אכיפה, מודעות, חינוך, פעילות יזומה, כדי לשפר את המצב, יפעלו בצורה ממשית בתוך הממסד, בתוך הרשות המבצעת, על מנת לחזק ולתת משנה תוקף.
יעקב כהן: אני לא ראיתי קמפיין ממשלתי לחניית נכים הרבה מאוד זמן.
יעקב כהן: לא ראיתי רצון או פעילות אמיתית מטעם מי שאמור לקדם את הנושאים האלה, ולהביא את כל הנושא הזה לקראת הבעיות האמיתיות; חניה לא מורשה, חניה עם תווים מזויפים, גמישות יתר של משרד התחבורה בהענקה של 2 מספרי רכב לנכה.
יעקב כהן: שני מספרי רכב על תו אחד, שהפכו להיות, כתוצאה מהקלות של ההעתקה של אותו התו, לשני תווים בשני רכבים שונים, וכמובן זייפנים.
יעקב כהן: אני אישית יודע ופניתי והודעתי שיש בתי דפוס במדינת ישראל שמדפיסים לכל דיכפין, תמורת תשלום, תו מסודר, עם הולוגרמה מסודרת, עם כל מה שצריך, בתמורה לכסף.
יעקב כהן: כל אדם יכול לשלם 400 שקלים ולקבל תו נכה מסודר.
יעקב כהן: כשר.
חנן אהרן: הוא לא כשר, כי במשטרה, ברישומים, הוא לא מופיע.
חנן אהרן: הוא לא כשר.
יעקב כהן: כושר ההמצאה בנושא הזיוף פשוט מדהים אותי כל פעם מחדש.
יעקב כהן: אני כל פעם נתקל בוורסיות.
יעקב כהן: ..
יעקב כהן: השבוע נתקלתי בתו נכה שהגודל שלו בערך 2/3 מהגודל המקורי.
יעקב כהן: מישהו לא הסתדר לו לצלם את זה כמו שצריך, אז הוא פשוט הקטין את זה והוא הניח את זה.
יעקב כהן: כשגורמי האכיפה אמורים לאכוף, הם אפילו לא טורחים לבדוק.
יעקב כהן: הם רואים מרחוק תו, הם פשוט לא ניגשים.
סופה לנדבר: צריך להיות תו חנייה עם חותמת, או מספר,
יעקב כהן: יש הולוגרמה ויש מספר ויש הכול, לא אוכפים את זה.
סופה לנדבר: גרוע.
ישראל אבן זהב: מכיוון שאני עוסק עם התווים האלה כבר הרבה מאוד שנים, רציתי להגיד משהו בקשר לנציבות.
ישראל אבן זהב: היינו פורום של ארגונים שהתכנס כדי להוציא תו נכה חדש, בעקבות כל הבעיות שסופרו פה ואני לא אחזור עליהן, והיתה לנו הסכמה, של רוב הארגונים, על צורת התו והוצאת התו עד שזה הגיע לנציבות.
ישראל אבן זהב: בנציבות ביקשו מהוועדה המייעצת שלהם לשבת ולהכין להם תקנות (לכן אני גם השתתפתי בוועדה המייעצת), והכנו תקנות ממש מסודרות.
ישראל אבן זהב: אולי בשתי מלים אני אספר מה שרצינו.
ישראל אבן זהב: רצינו להחליף את תו הנכה לגמרי, שיהיה תו אחד לכל הנכים, נניח, כל מי שמקבל קצבת ניידות, כלומר שיש לו בעיית ניידות, יקבל את התו הזה באופן אוטומטי, ותהיה ועדה רפואית, ועדת עררים מה שנקרא, שמי שחושב שמגיע לו תו, יפנה לוועדה ויקבל תו, או קבוע, או זמני וכולי.
ישראל אבן זהב: ישבו המוסד לביטוח לאומי עם משרד התחבורה וקיבלו את העקרונות והבאתי להם דוגמאות של תווים בחוץ לארץ (שיש לי גם פה) והם קיבלו את העקרונות.
ישראל אבן זהב: מה שקרה, הנציבות בזמנו ישבה גם איתנו, גם עם משרד התחבורה ומשרד הבריאות והמוסד לביטוח לאומי והם החליטו להוציא אותנו, את נציגי הנכים, מהוועדות האלה, והחליטו ביניהם מה עושים.
ישראל אבן זהב: זה לא מקובל משום שקיבלנו רשימת לקויות, או המחלות שלהם, שיש מחלות שרופא מומחה בדק אותן והוא אומר שאלה מחלות שלא קיימות, היום יש שמות אחרים.
ישראל אבן זהב: יש שם מחלות שעם אנטיביוטיקה פותרים בשבוע ובוודאי לא מגיע תו נכה.
ישראל אבן זהב: זה רופא המטולוג, הוא אומר שגם בטיפולי כימו יש כאלה שמקבלים כדור ביום, אין לחולה שום בעיה.
ישראל אבן זהב: לא מגיע לו תו נכה ועל סמך התקנות האלה הוא מקבל תו ותופס מקומות חנייה.
ישראל אבן זהב: למעשה המוסד לביטוח לאומי שאצלו רשימת הליקויים, מסרב לדבר היום עם ארגוני הנכים, הוא יושב מול הנציבות וזהו.
ישראל אבן זהב: אז במקום שהנציבות תעזור לנו בנושא, היא הלכה וקלקלה.
ישראל אבן זהב: מה שאנחנו הצענו; להוציא תו אחד, להחליף אותו פעם בשנה.
ישראל אבן זהב: התוקף של התו, למשל, פג ב-31.12, וב-1 לינואר יקבלו אוטומטית תו חדש.
ישראל אבן זהב: כל אלה שנפטרו, שקיבלו תו באופן זמני, יפוג התוקף שלו ולא צריך לאסוף אותו יותר.
ישראל אבן זהב: אין תוקף.
ישראל אבן זהב: היום יש תו זמני, אבל תו רגיל הוא---
שלומית אבנח: בן אדם שנפטר, מה קורה עם התו שלו?
ישראל אבן זהב: בני המשפחה ממשיכים להשתמש.
ישראל אבן זהב: הוא אמור להחזיר את זה למשרד הרישוי, אבל אף אחד לא מחזיר.
ישראל אבן זהב: מה שאני הצעתי זה לעשות תו כמו בחוץ לארץ.
ישראל אבן זהב: אני אביא פה דוגמה אחת.
ישראל אבן זהב: זה תו, למשל באירלנד, שתקף בכל השוק האירופאי המשותף.
ישראל אבן זהב: יש לו גם מספר מכונית, גם תוקף מסוים, אפשר להוסיף לו תמונה, חתימה מאחורה, תעודת זהות, ואת זה הם שמים על החלון הקדמי, כך שמישהו מבחוץ לא רואה מי בעל הרכב, לא יכול לזהות אותו, ואז יש לו תו.
ישראל אבן זהב: בסוף השנה נגמר תוקף התו, הוא יקבל תו חדש בשנה הבאה, עם תאריך חדש, עם צבע אחר, לא חשוב מה.
ישראל אבן זהב: זה דבר פשוט ביותר.
סופה לנדבר: לא הבנתי מה אמרת, שמים על החלון, ומה הרעיון?
ישראל אבן זהב: רואים קדימה את התו הזה.
ישראל אבן זהב: תשימי את זה על החלון הקדמי ורואים תו נכה.
סופה לנדבר: רואים את התאריך שלו.
ישראל אבן זהב: כן, עם מספר רכב ותאריך תוקף שלו.
ישראל אבן זהב: זה דבר פשוט, או משהו דומה לזה.
ישראל אבן זהב: את זה הבאתי כדוגמה.
ישראל אבן זהב: יש לי תו גם משבדיה, אבל שם אין תמונה, אז הבאתי במיוחד את זה.
ישראל אבן זהב: יש את זה למשרד התחבורה, כי בישיבות נתתי להם.
יעקב כהן: אנחנו הלכנו קצת עם הרעיון הזה קדימה ואמרנו שאנחנו חיים במדינת ישראל ויש פתרון טכנולוגי, אלקטרוני פשוט, שבב, שפותר את הבעיה של הזיופים באופן משמעותי.
יעקב כהן: העניין הוא שצריך כאן השקעה ראשונית בהחלפה של כל התווים והכנסת טכנולוגיה לתוכם ופעם אחת ולתמיד לפתור את העניין.
יעקב כהן: בהתחלה התחילו עם תו חלק, ואחר כך שמו הולוגרמה.
יעקב כהן: פשוט הדרך לגרום לתו הזה להיות אותנטי---
סופה לנדבר: הסיפור לא בזה.
סופה לנדבר: הסיפור הוא בזה שאין אכיפה ולא רוצים שתהיה.
סופה לנדבר: כאשר רוצים לבצע אכיפה, אז מבצעים את זה, ואם לא – אז לא, אז מחברים כל מיני סיפורים איך לא.
סופה לנדבר: אני חושבת שזה דבר אלמנטרי שצריכים לבצע ולעשות.
ישראל אבן זהב: דבר נוסף שהצעתי, לעשות את התו בעברית ובאנגלית, ולעשות הסכמים עם מדינות העולם שהתו יוכר גם בחוץ לארץ.
ישראל אבן זהב: היום התו שלנו לא מוכר בחוץ לארץ וזאת הסיבה שמשרד התחבורה הפסיק לנפק אותו, כי באו אליו בתלונות שקיבלו דוחות.
ישראל אבן זהב: לא פלא שקיבלו דוחות, אם משרד התחבורה מספק תו כזה לחוץ לארץ – זה תו של משרד התחבורה רשמי, כתוב בכתב יד, חותמות בכל הכיוונים.
ישראל אבן זהב: את זה אני קיבלתי ממשרד הרישוי בחולון.
ישראל אבן זהב: כתוב פה השם שלי, מספר דרכון, עד מתי הוא בתוקף, אבל בכתב יד, בלי צורה.
ישראל אבן זהב: אף אחד לא רוצה לכבד כזה דבר, ובצדק.
ישראל אבן זהב: אם משרד התחבורה לא מכבד את עצמו, אין שום סיבה שיסתכלו על זה בעולם.
ישראל אבן זהב: אז צריך לדאוג גם לזה.
ישראל אבן זהב: הדבר האחרון, אכיפה, ופה אני כבר מכניס את המשטרה, גם משטרת ישראל וגם הפיקוח העירוני.
ישראל אבן זהב: לא יעזור שום דבר, נוציא תווים חדשים וימשיכו לחנות במקומות חנייה.
ישראל אבן זהב: צריך לעשות גם אכיפה וגם להגדיל את הקנסות, לדעתי.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: רציתי להתייחס לכמה נקודות, להוסיף בעצם.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: רציתי לומר שהנציבות ישבה בפורום נכים לעניין תו החנייה ונכים, כך שזה עוד יותר צורם שהיום הם לא יושבים יחד איתנו כאן.
שלומית אבנח: הם היו צריכים להגיע.
שלומית אבנח: הם בחרו בכוונה בנושא הזה לא להגיע.
שלומית אבנח: לנושא הבא הם באים.
ישראל אבן זהב: קיבלתם מכתב, אבל?
שלומית אבנח: הם לא שלחו שום מכתב.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: בפורום הנכים הם הסכימו איתנו, כך שהצעת החוק שהם הביאו אחרי זה די הפתיעה את כולנו.
שלומית אבנח: סליחה, הם שלחו מכתב.
סופה לנדבר: מה הם כתבו?
סופה לנדבר: עסוקים בלמצוא מקומות חנייה לנכים?
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: אין להם איפה לחנות.
שלומית אבנח: הם מחויבים להגיע לישיבות הכנסת.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: בנוסף להמלצות הרפואיות של מר חיים רייזלר, בימים הקרובים נקבל המלצות תפקודיות של משרד הבריאות, גם של המחלקה לריפוי ועיסוק, וגם של המחלקה לפיזיותרפיה כדי שכל אלה שנמצאים היום ברשימת הליקויים שהנציבות כתבה (הנציבות כתבה כל מיני ליקויים).
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: אנחנו טוענים שאלה שיקבלו תו זמני, במקום שיקטלגו אותם לפי כל מיני מחלות, שיעבירו אותם ועדות תפקודיות, לראות האם הבן אדם באמת זקוק או לא זקוק לתו חנייה לנכה.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: בימים הקרובים נעביר אליכם את ההמלצות האלה.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: אני גם רוצה להעיר שאין בכלל קשר בין המחשב של משרד הפנים למחשב של משרד התחבורה.
קרולה אופנהיימר-רוזנטל: אם היה קשר בין משרד הפנים ובין משרד התחבורה, אולי הרבה לא היו משתמשים במקומות חנייה לנכים.
סופה לנדבר: נבנה להם כנראה גשר.
סופה לנדבר: אנחנו נקריא עכשיו את המכתב שקיבלנו מהנציבות.
קרולנה אופנהיימר-רוזנטל: והדבר האחרון שאני רוצה להעיר שמר ישראל אבן זהב מראה לך כל הזמן את התו הכחול, אבל יש בעיה מאוד חמורה שיש יותר מדי צבעים לתווי חנייה וזה גם גורם לבעיה.
קרולנה אופנהיימר-רוזנטל: יש תו כחול ויש תו ירוק ויש תו חנייה כתום.
סופה לנדבר: בדבר כל כך פשוט, ממציאים דבר?
קרולה אופניימר-רוזנטל: אני אתן את הדוגמה האישית שלי.
קרולה אופניימר-רוזנטל: אני מוכרת על ידי הביטוח לאומי כנכה של 100% עקב הבעיות התפקודיות והבריאותיות שלי, אבל יש לי תו ירוק, כך שהיום, לפי כל רצון של כל עירייה, יכול להיות שיגררו את הרכב שלי אם אני חונה בחנייה לנכים עם תמרור כחול, ואף אחד לא יתייחס ל-100% נכות בניידות שיש לי.
סופה לנדבר: אני חשבתי שזה דבר כל כך פשוט, אבל אני רואה שצריכים לכתוב על זה דוקטורט כנראה.
חיים רייזלר: אני חייב לקרוא לך התייחסות של פרופסור איסקוב על הדבר הזה שיראה לך כמה שיש פה בעיה.
חיים רייזלר: הוא אומר שהוא לא יודע על המסמך כולו, בעיקר מי חתום על דברי ההסבר אשר בעמוד הראשון למסמך.
חיים רייזלר: אם הם היו אנשי משרד המשפטים, "הרי שמדובר בדברי הסבר סותרים, אשר מכסים על האמת שאינה כתובה.
חיים רייזלר: דברים אשר אינם יאים לעורכי דין.
חיים רייזלר: נראה כי המסמך הוכן בחופזה, נעשה שימוש בסעיפים רפואיים, תבחינים וקביעות ישנות.
חיים רייזלר: ברור לחלוטין שלא נעשה ניסיון להתעדכן ולהתייעץ עם רופאים מומחים.
חיים רייזלר: כל זאת מביא לתחושה של מגמתיות וחיפוש לרצות גורמים אשר אינם מוזכרים במסמך במפורש.
חיים רייזלר: " את זה כותב פרופסור מספר אחד לשיקום במדינת ישראל.
חיים רייזלר: יש לך את המסמך מול העיניים, אני יכול להראות לך.
חיים רייזלר: זה פשוט לא להאמין.
חיים רייזלר: זה מה שבן אדם כותב על הנציבות לשוויון.
סופה לנדבר: תוך כמה שניות אני מבינה את הפרובלמטיקה ואני מבינה מה צריכים לעשות, אבל אני חושבת שגם אתם מבינים.
סופה לנדבר: אני חושבת שבדברים כל כך פשוטים וטריוויאליים אנחנו לא צריכים למצוא את הדרך סחור סחור וסביב וסביב.
סופה לנדבר: זה דברים---
חיים רייזלר: את יודעת מה שהם ענו לי?
חיים רייזלר: 'אנחנו הוצאנו מכתב, אתם תגישו תלונות'.
חיים רייזלר: איזה מן דבר טיפשי זה.
שלומית אבנח: תשמעו מה הם כותבים: "ישיבה בנושא תו חנייה לנכים.
שלומית אבנח: מאשרים קבלת הזימון.
שלומית אבנח: מבקשים ליידע אתכם כי אנו בעיצומה של עבודת מטה בנושא שבנדון.
שלומית אבנח: כל הדיונים עם הגורמים השונים אשר הגיבו לטיוטה הראשונית שהפצנו, בכלל זה נציגים של ארגונים המייצגים אנשים עם מוגבלות ואנשי מקצוע.
שלומית אבנח: אשר על כן, מבקשים אנו לדחות ישיבה זו, עד אשר נשלים בקרוב את טיוטת הצעת החוק, אותה נעביר לעיונכם במקביל.
שלומית אבנח: העברתה לוועדת העבודה והרווחה והבריאות אשר על ידה התבקשנו לרכז הנושא".
שלומית אבנח: לפי התקנון הם חייבים להגיע.
סופה לנדבר: תשמעו, רבותיי, אני חשבתי ואני היום בטוחה שהאויב הראשון של מדינת ישראל זה קביעוּת וכוס קפה.
סופה לנדבר: איזה מן דבר זה.
סופה לנדבר: בן אדם מקבל משכורת, שעון דופק, יצא, נכנס.
סופה לנדבר: בדבר כל כך פשוט, שאנחנו כולנו מחויבים כלפיכם, מחברים את הדברים שהם...
סופה לנדבר: אני לא יודעת, צריכים להגיש סיכה מהודרת, שאני לא חושבת- - -
חנן אהרן: אני מקווה שאת לא אמרת את זה באופן גורף על כל עובדי המדינה.
סופה לנדבר: אני בכלל נגד קביעות.
סופה לנדבר: אני חושבת שעם דבר כזה חמור, שאנחנו היום צריכים לדון, אני נגד הדבר הזה.
חנן אהרן: אז יש פקידים שלא עושים את מלאכתם נאמנה, אבל אי אפשר להגיד שכלל עובדי המדינה הם...
סופה לנדבר: אני לא מדברת עכשיו על כלל עובדי המדינה, אני מדברת על כלל הציבור במדינת ישראל שמקבל קביעות ולמחרת שוכח מה הוא צריך לבצע במקום התעסוקה שלו.
סופה לנדבר: הוא מגיע, כוס קפה, הוא מגיע, אחרי כמה דקות, כוס תה, אחר כך סיגריה, וככה ממשיכים יום שלם.
סופה לנדבר: מרגיז אותי שדברים שצריכים לעשות בקלות, תולים על אנשים כובד של דברים.
סופה לנדבר: בשביל מה?
סופה לנדבר: זה כל כך קל, רשימה של אנשים שצריכים לקבל תו חנייה, רשימה של מחלות שאיתם אנשים חייבים תו חנייה, לשלוח, להדפיס.
סופה לנדבר: מדינת ישראל יכולה לחסוך על זה, להגדיר מקומות חנייה, בגלל שלא יכול להיות שבן אדם שהוא נכה מגיע ומחפש עם נר באמצע היום.
סופה לנדבר: זה דברים טריוויאליים, זה דברים קלים מאוד.
סופה לנדבר: אני רוצה להבין עכשיו ממשטרת ישראל.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים לשמוע את משרד התחבורה, אנחנו רוצים לשמוע את משטרת ישראל, אנחנו רוצים להבין איפה הבעיה, יכול להיות שאתה תגיד לי דברים שאני אסכים איתך.
חנן אהרן: אחרי שהיית שומעת אותי, אולי היית אומרת אחרת על עובדי המדינה.
סופה לנדבר: עוד מעט, אחרי משטרת ישראל.
חנן אהרן: אני מחיתי על עניין ההכללה הזאת, דווקא לעובדי מדינה שהכי עושים את מלאכתם נאמנה.
חנן אהרן: בנושא הזה של נכים, אני תיכף אסביר כמה שאנחנו עושים.
חנן אהרן: לבוא ולהגיד שאנחנו לא עושים כלום, זה לא בסדר.
סופה לנדבר: קיבלתי כאן מכתב.
סופה לנדבר: קודם כל, אני לא יודעת מה אתה שמעת, אז יכול להיות שהשמיעה סלקטיבית וזה גם לא במקום.
סופה לנדבר: אמרתי שאותי מכעיס מאוד עניין הביורוקרטיה, מכעיסה אותי חוסר רגישות לאותם דברים שצריכים להיות במרכז העניין הציבורי.
שלומית אבנח: לפי תקנון הכנסת, הם מחויבים להגיע.
שלומית אבנח: הם משרד ממשלתי, הם חייבים להגיע לוועדה.
חנן אהרן: אני לא מגן עליהם, אני מגן על עצמי כעובד קבוע שבא בבוקר ושותה כוס קפה, ועושה את מלאכתי נאמנה.
סופה לנדבר: תשמע, אתה לא צריך להתקומם מהדברים שלי, בגלל שאותי מקומם שאנשים ביורוקרטיים מקבלים את הקביעות במדינת ישראל ושוכחים את התפקידים שלהם.
חנן אהרן: בסדר, אבל עוד מעט אנחנו נשמע ואת תראי שיש בעיות גם בין ארגוני הנכים, וגם שם אין הסכמה בכל הדברים.
דן שני: כמה הערות חשובות.
דן שני: דבר ראשון, המשטרה רושמת דוחות על חנייה לנכים.
דן שני: לא רק שהיא רושמת, אלא למרות שהיה צמצום בכמות הדוחות והליכה לעבר דוחות איכות, עבירה של חנייה בנכים נחשבת עבירת איכות.
דן שני: זאת אומרת שהמשטרה, גם עם המדיניות של צמצום בדוחות, לא צמצמה את הדוחות לנכים.
סופה לנדבר: כמה דוחות עשיתם בשנה שעברה?
דן שני: אין לי נתונים על כמויות, אבל אלפים.
סופה לנדבר: אני רוצה להגן על משטרת ישראל, לא כולם להתנפל על כולם.
דן שני: אם יש צורך בנתונים, נביא נתונים.
סופה לנדבר: בסדר, לשלוח לנו נתונים בבקשה, בגלל שמהנתונים שקיבלנו בעיר אילת 129 דוחות, באשקלון 282 בשנת 2005 ובירושלים 11,350 דוחות.
דן שני: דבר שני שרציתי להעיר וזה לא פחות חשוב.
דן שני: דיברו על בעיות בתמרור, ברור שאיפה שיש בעיה בתמרור, המשטרה לא יכולה לאכוף, כי למעשה אין עבירה.
דן שני: אני אתן דוגמאות בולטות, רק שלוש דוגמאות שעולות בדעתי ויש עוד יותר בעיות.
דן שני: אם למשל התמרור של חניית נכים עושים אותו כחול על לבן, במקום לבן על כחול, לא כל כך טוב.
דן שני: זאת אומרת, לא כל שופט יסכים להרשיע.
דן שני: זו דוגמה אחת.
דן שני: יש דוגמה שכתוב ליד התמרור, החוק דורש שליד התמרור אסור לחנות.
דן שני: אם כותבים את התמרור הזה ועושים חץ וכותבים 20 מקומות ימינה, אף נהג לא יכול לדעת 20 מקומות.
דן שני: הנהג לא רואה 20 מקומות ימינה שיש בכלל את התמרור.
דן שני: לא נוכל לאכוף כזה דבר.
דן שני: או אם במקום לעשות תמרור, איזה שהיא עירייה חוסכת, או מישהו מצייר את התמרור על קיר בתור ציור, במקום עמוד תמרור.
דן שני: יש דברים מהותיים שהמשטרה בכלל לא יכולה להיכנס לזה.
דן שני: אם היא תאכוף, נשלם הוצאות משפט על זה שהעמדנו לדין.
דן שני: אין איסור בכלל במקום הזה.
דן שני: צריכים לתת את הדעת ושהתמרורים יהיו נכונים.
דן שני: החוק מנוסח שזה 'ליד התמרור', אז אומרים 'מקום אחד, שני מקומות, זה על יד'.
דן שני: אבל 20 מקומות ימינה זה לא על יד התמרור.
דן שני: אלה רק דוגמאות.
דן שני: המשטרה חייבת, בשביל שתהיה אכיפה, שהתמרור יהיה תקין לחלוטין.
דן שני: תקין לחלוטין.
סופה לנדבר: מי האחראי, רשות מקומית, עירייה, מי?
דן שני: איפה שמתקינים, מי שזה לא יהיה.
דן שני: אם זה פרטיזאני, בכלל, אז זה זיוף תמרור, אסור לעשות כזה דבר.
דן שני: אבל איפה שהעירייה מתקינה, היא צריכה להתקין את זה נכון.
דן שני: עוד בעיה שאני נזכר: אם החנייה היא בשעות מסוימות, השעות צריכות להיות כתובות נכון ומימין לשמאל ולא משמאל לימין, אחרת זה מגיע לבית משפט עליון, הנאשם יוצא זכאי.
דן שני: חבל לכולם, על כל המאמצים.
דן שני: לגבי זיופים, המשטרה רואה את זה בחומרה, רק צריכים להגיש תלונות קונקרטיות, עם איזה שהיא ראשית ראיה, או איזה שהוא בסיס, שהמשטרה תתחיל לחקור.
דן שני: חלק מהדברים ששמעתי---
סופה לנדבר: כמה זיופים יש?
דן שני: אני אומר, צריך להגיש תלונות בשביל שנחקור.
דן שני: אני מייצג את אגף התנועה, חלק מהתלונות ששמעתי הן לא שייכות.
דן שני: אם יש איזה מפעל שמייצר שלטים, זה כבר פלילי לגמרי, זה לא אגף התנועה.
דן שני: אגף התנועה יכול לנסות לאכוף, אם טוענים על רכב ספציפי שהרכב משתמש בתו נכה, אפשר לבדוק פה אפשרות לעבירת תנועה.
דן שני: לגבי יתר העבירות המאסיביות, צריך לפנות למשטרה הפלילית, לא למשטרת התנועה.
סופה לנדבר: אבל מי צריך לפנות, אותם נכים?
דן שני: מי שיש לו ידיעה על עבירה.
דן שני: הוא יכול לפנות אפילו בצורה אנונימית.
דן שני: כל דרך שיש למשטרה, קצה של חוט להתחיל לפעול ולחקור, אנחנו מזמינים אתכם לעשות את זה.
דן שני: לגבי השימוש באישור המזויף.
דן שני: אני בעד שהאישור יהיה ברור וכמה שפחות ניתן לזיוף.
דן שני: כמה שיהיה יותר קשה לזייף עם זה.
דן שני: אם זה יהיה הולוגרמה, או שזה יהיה תוקף שמתחדש כל שנה, בצורה שהשוטר שאוכף לא יהיה לו ספק שזה משהו לא תקין.
דן שני: זאת אומרת, שלמשל עבר התאריך, או שיש צריך לבדוק הולוגרמה, ואין הולוגרמה.
דן שני: אם המצב הוא פרוץ, וזה לא בטוח, אז תיקחו בחשבון שיש שני צדדים למטבע.
דן שני: אם יש לו ספק אם האישור הזה הוא תקין או לא, והשוטר ירשום דוח וזה יהיה בן אדם נכה, אז תיגרם לו טרחת שווא.
דן שני: הרי השוטר גם את זה לא רוצה לעשות.
דן שני: צריך להיות מאוד ברור שאם בן אדם מסוים אין לו את הרשות, ואין לו גם תו נכון, וזה לא משהו של אולי.
דן שני: אז השוטר יכול לאכוף.
דן שני: איפה שזה 'אולי', הוא לא יאכוף.
דן שני: כשזה בטוח זיוף, הוא אפילו יתייחס לזה יותר בחומרה.
דן שני: כשזה ברור שזה תו נכה, אז הוא לא ייתן דוח.
דן שני: זה מה שאני אומר.
דן שני: כרגע המצב הוא של 'אולי' יותר מדי.
דן שני: היום השוטר, בלי הולוגרמה או בלי תאריך, השוטר לא יכול לדעת בוודאות אם זה זיוף.
סופה לנדבר: מה הקנס כאשר בן אדם שם תו חנייה מזויף?
דן שני: 500 שקלים כרגע.
דן שני: אין לנו התנגדות, אם רוצים להעלות.
יעקב כהן: יש לי שאלה.
יעקב כהן: השאלה שלי היא פשוטה.
יעקב כהן: ברכב יש תו נכה חוקי לגמרי, הרכב הוא רכב נכה, מופיע אצלכם במסוף שהוא רכב נכה, אבל הנהג עצמו הוא לא בעל הרכב.
יעקב כהן: עד כמה שאני יודע, על פי התקנות יש קנס של 12,600 על עבירה כזו.
יעקב כהן: אתה תופס אותו בנסיעה עם תו נכה, עשית ביקורת רישיונות ומצאת שיש ברכב על החלון תו נכה והוא לא נכה.
יעקב כהן: האם אתם הענקתם בשנה האחרונה דוח אחד לאדם כזה?
דן שני: מה זה 12,000?
דן שני: אני צריך לבדוק את הסוגיה הזאת.
דן שני: איזה עבירה זו?
יעקב כהן: הבעיה שלנו ש---
דן שני: היכולת להוכיח את זה היא קשה, כי צריך להוכיח, כי השימוש הוא רק ברגע שהוא מחנה את הרכב.
סופה לנדבר: אם נניח מישהו משתמש ברכב, או בתו חנייה שהוא בעצם לא שייך לו, שייך למישהו אחר, כמה קנסות כאלה?
דן שני: הבעיה שאי אפשר לאכוף מצב שאתה מתאר.
דן שני: כי רק ברגע שהוא מחנה את הרכב ויוצא ממנו, אז זו עבירה.
יעקב כהן: עשית ביקורת רישיונות וראית שזה לא אותו בן אדם.
יעקב כהן: בעל תו הנכה.
סופה לנדבר: אנשי משטרת ישראל, תסבירו לי דבר כזה, מה צריכים לעשות כדי שמישהו, בזיוף, לא ישתמש בתו חנייה שלא שייך לו?
סופה לנדבר: הרי כנראה אתם צריכים להמליץ שבתו החנייה תהיה תמונה.
דן שני: לא זאת הבעיה.
דן שני: הבעיה היא שלמיטב ידיעתי העבירה נוצרת ברגע שמחנים את הרכב.
דן שני: אין איסור לנהוג ברכב.
דן שני: הוא יכול להגיד, אבא שלי עולה עוד חמש דקות ואז אנחנו מורידים אותו ואין לי אפשרות, כל זמן שהוא רק נוהג ברכב, אלא אם כן תטילו איסור לנהוג ברכב.
דן שני: אני לא יודע אם רוצים לעשות כזה דבר.
שלומית אבנח: תפסת מישהו על מהירות ואתה רואה שהוא נוסע עם תו נכה, זה בסדר?
דן שני: אין עבירה עדיין, העבירה רק ברגע שהוא מחנה אותו.
דן שני: אם הוא יגיד לי, אני מתכוון עכשיו לשלם 20 שקל על חנייה?
סופה לנדבר: הם מעלים את הנקודה, נניח נכה, חלילה וחס מת, מישהו מהמשפחה לקח את תו החנייה לרכב שלו ומשתמש בתו החנייה והוא מנצל את החניות של נכים שבשום פנים לא שייך לבן אדם הזה.
דן שני: זה דורש חקירה, פנייה, תלונה וחקירה.
דן שני: העבירה נוצרת ברגע שמחנים את הרכב ועוזבים אותו.
דן שני: לא כל זמן שנעים איתו, כי הוא יכול להגיד 'אני חונה בחניון בבית שלי'.
ישראל אבן זהב: הבן אדם מת.
דן שני: עד שהוא לא חונה מחוץ לבית שלו, או לא משלם כסף, אני לא יכול לדעת, אולי הוא חנה לי בכחול-לבן ושילם אגרה כדין?
סופה לנדבר: אנחנו נמליץ עכשיו מה לעשות.
חנן אהרן: אני רק רוצה לומר, שזה יהיה ברור שאני יכול לדבר בשם עובדי אגף הרישוי ולא בשם אף עובד אחר.
חנן אהרן: אנחנו לא אטומים, כפי שאנחנו נראים ומצטיירים, ודווקא בעניין של ציבור הנכים.
חנן אהרן: לכולנו יש בני משפחה ויש לנו חברים ואנחנו מכירים את זה ואנחנו יודעים.
חנן אהרן: אף אחד מאיתנו לא אטום, אנחנו דווקא בנושא הזה עושים את המרב, גם מבחינת הנהלה, גם מבחינת העובדים.
חנן אהרן: תמיד אפשר לעשות יותר, אני לא בא בטענה, ואני אומר, אנחנו עושים הכול כדי לצמצם כמה שאפשר את הביורוקרטיה וכדי לסייע לציבור הזה ואנחנו עושים ימי עיון ומסבירים להם ואין סוף דברים.
חנן אהרן: אני אתן דוגמה רק.
חנן אהרן: בחודש דצמבר היתה תקופה שלא היה רופא אגף הרישוי ואי אפשר היה לטפל בבקשות של נכים לתווי חנייה ( תיכף אני אסביר כי ביקשת קצת רקע לעניין).
סופה לנדבר: אני רוצה להבין, נניח בן אדם הופך להיות נכה.
חנן אהרן: אני אסביר את הכול.
חנן אהרן: אבל פה לעניין הזה אני אומר שחודשיים וחצי לא היה רופא, הצטברו קרוב ל-8,000 בקשות של תווי חנייה של נכים, שאין מי שיטפל בהם, כי לא היה רופא, היה מכרז, היה סיפור, לא ניכנס לזה, אז נתנו אישור גורף.
חנן אהרן: יכול להיות שרוצים הערכה, הרופא נותן נגיד חצי שנה או שנה זמני, לתקופה מסוימת של המחלה וכן הלאה, נתנו אישור גורף, כך שהוא מקבל אוטומטית הביתה, נגיד לעוד חצי שנה או שנה את התו, על מנת שאותו נכה שבאמת זקוק לזה, בזמן מחלתו וכן הלאה, שהוא לא יצטרך לחכות בגלל שאין רופא, ביורוקרטיה כזו ואחרת.
חנן אהרן: ונתנו את זה בצורה גורפת.
חנן אהרן: אז אנחנו באמת שעושים הכול, ואני אומר את זה לא כדי להישמע נחמד, אלא שיידעו הציבור שיושב פה וכולם.
חנן אהרן: לענייננו: אני עושה לך את זה ממש בקיצור.
חנן אהרן: אני יודע שאת מכירה את הרקע אבל אני אתן רקע ואנשים בטח מכירים את זה פה.
חנן אהרן: אנחנו עושים אבחנה גם בין עד גיל 65 ומעל גיל 65.
חנן אהרן: עד גיל 65, אזרחים שמבקשים תווי חנייה ניגשים למשרד הבריאות, עם כל האישורים הרפואיים שהם צריכים ויש ועדות בלשכות הבריאות והם נותנים את האישור לתו חנייה.
חנן אהרן: מגיע האזרח הזה עם האישורים ומקבל מאיתנו תו חנייה.
חנן אהרן: מבחינתנו, אנחנו , רק שתביני, הגוף שעובד מבחינה שאני קורא לה טכנית.
חנן אהרן: כאילו אנחנו אחראים על הוצאת הרישיונות.
חנן אהרן: זאת אומרת, על הוצאת התו.
חנן אהרן: אני לא אחראי על העניין הרפואי.
חנן אהרן: לאישור הרפואי.
חנן אהרן: אם לשכת הבריאות אישרה לו, אני לא נכנס שם, לא יודע, לא מבין, אנחנו לא מבינים בזה, אנחנו לא רשות רפואית, אנחנו הנפקה של תווי חנייה ורישום ורישוי, וכל מה שקשור לעניין הזה באופן "הטכני".
חנן אהרן: יש גם סוגים.
חנן אהרן: יש למשל עיוורים שצריכים להביא אישור ממשרד העבודה, על כך שהוא זכאי לתו נכה.
חנן אהרן: יש לנו נפגעי איבה והם מקבלים מביטוח לאומי.