GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי צילקר: אני כבר לא יודע מאיפה להביא עוד קבוצה ועוד קבוצה, ועוד בעלי מקצוע.
צבי צילקר: ברשותכם רוצה להעלות שתיים שלוש בעיות.
צבי צילקר: כרגע יש לי למשל בעיה.
צבי צילקר: ישבתי עם קבוצת תורמים, נוצרים שתורמים למען ישראל, והם רוצים להביא כמה קונטיינרים עם בגדים למדינת ישראל, ומדובר בבגדים חדשים כתרומות לישראל, בשמיכות, בבגדים לילדים ובמחשבים.
צבי צילקר: אמרתי להם שאני לא רוצה לגעת בזה כדי שזה יגיע למכס והמכס יחד עם ביטוח לאומי יחלקו את זה לפי הרשימות של הרווחה.
צבי צילקר: אני לא אתערב בזה ואני גם לא עושה את זה.
צבי צילקר: גם אם אני נותן שמיכה מהבית אני לא אומר שאני נותן שמיכה.
צבי צילקר: אני מזכיר את זה כי בזמן שהייתי חייל יותר צעיר, הגיעו תרומות לתזמורת.
צבי צילקר: יש לנו המון ילדים שרוצים ללמוד מוזיקה.
צבי צילקר: קיבלנו תרומה של כלים שכבר השתמשו בהם 5 שנים.
צבי צילקר: דאם צריך לשלם מכס, אמרתי שיחזירו את זה.
צבי צילקר: הגיעו שמיכות לחיילים ואתם יודעים איזה אי-סדר היה במחסני החירום במלחמת המפרץ.
צבי צילקר: אמרתי שיחזירו את זה לחוץ לארץ כי אני לא יכול ואין לי כסף לשלם את המכס.
צבי צילקר: צריך למצוא פתרון שהוא טוב לכולם.
צבי צילקר: אפשר לקבל המון דברים ושנציגי מדינה יחלקו אותם כי אני לא רוצה לחלק אותם.
סופה לנדבר: בפדרציה אמורים להתקבל אביזרים לנכים וגם שם אנחנו צריכים להתייחס לבעיה.
צבי צילקר: אבל אל תפתרו בעיה נקודתית אלא תפתרו הכל.
צבי צילקר: יש מי שמקבל בצבא ורושם את התרומות, אבל זה נשאר במחסני הצבא ולא מחולק לחיילים כמתנות.
צבי צילקר: אני אומר שצריך לפתור את הבעיה ולהתמודד איתה.
צבי צילקר: ברור שתמיד יהיו אנשים שיעשו תרגילים בנושא.
צבי צילקר: דבר שני שאני מבקש מכם כחברי כנסת והוא לנסות לעצור את חוק הרשויות המקומיות.
צבי צילקר: יש בעיות של אמון בכל הרשויות המקומיות ואני אתן רק דוגמא אחת.
צבי צילקר: מחר אנחנו רוצים לבחור מהנדס – וזו סתם דוגמא – יוצא שלנו הנבחרים אין מה לומר.
צבי צילקר: מי יבחר את מהנדס העיר?
צבי צילקר: ועדה של שלושה: המנכ"ל ועוד שני מהנדסי ערים אחרות שלא מכירים את העיר, שלא מכירים את הבעיות, שלא מכירים שום דבר.
צבי צילקר: איזו מן הצעה זו?
צבי צילקר: אנחנו נעלמנו?
צבי צילקר: וזה רק עוולה אחת מתוך אלף עוולות.
צבי צילקר: ביקשנו שידברו עם השלטון המקומי ושישאלו אותנו.
צבי צילקר: מה אומר השר?
צבי צילקר: נעשה זאת אחרי שנעביר את זה בקריאה ראשונה.
צבי צילקר: יש התמרמרות גדולה בנושא הזה.
צבי צילקר: עצם העובדה - ואני מדבר על כל הממשלות ולא על ממשלה כזו או אחרת - שעדיין ישנן 50 רשויות שלא משלמות משכורות, היא בעייתית.
צבי צילקר: לא צריך לבדוק 50 ראשי ערים אלא צריך לבדוק את השלטון המרכזי.
צבי צילקר: משהו פה לא בסדר.
צבי צילקר: מה קרה ש-100 רשויות צריכות לעבור הבראה ומה קרה ש-100 רשויות לא שילמו משכורות לעובדיהן.
צבי צילקר: הנושא הוא לא של 5 ראשי ערים.
צבי צילקר: דרך אגב, כבר היה קפטן ממונה.
צבי צילקר: היה את ביבי שקיבל את המינוי - לא ביבי הגדול אלא ביבי שקיבל את המינוי כראש עיריית לוד - והוא השאיר אחריו עוד 100 מיליון חובות.
צבי צילקר: ככה לא פותרים בעיות.
צבי צילקר: אם חושבים שבא איזה קצין גבוה והוא פותר את הבעיות, אני אומר לכם שהוא לא פותר את הבעיות.
צבי צילקר: אני לא רואה איך פותרים את הבעיות בלוד, אם לא יהיה פתרון יותר רציני.
צבי צילקר: אלה רק דוגמאות קטנות.
צבי צילקר: תרשו לי עוד פעם אחת לשגע אתכם בנושא בית החולים.
צבי צילקר: אני חושב שאפילו אצל ידידתי, יקירתי, אהובתי, סופה לנדבר, יש בעיה היא מבינה את החוק.
צבי צילקר: אני אומר פה בצורה גלוי שזה לא טוב שקיימים חוקים כאלה, ואני אומר את זה גלויה כי היה לי ריב קשה מאוד עם מאיר שטרית, שחוק כזה צריך לעבור דרך חוק ההסדרים.
צבי צילקר: כאשר אשדוד נוצר הסכם בין המדינה לבין חברת אשדוד האומר שתוך 20 שנה - יש הסכם שהוא בתוקף ל-199 שנים - ייבנו בתי חולים באשדוד.
צבי צילקר: זאת אומרת, ב-1970, או 1980 כאשר נגיע ל-100,000 תושבים.
צבי צילקר: בואו נהיה לטובת המדינה.
צבי צילקר: ב-1970 עוד לא היו 100,000 איש אלא רק היו 25 אלף אבל בשנת 1980 היו 80,000 תושבים ואז היו צריכים להתחיל בבניית בתי חולים.
צבי צילקר: המדינה לא מכבדת את ההסכם.
סופה לנדבר: הנייר סובל הכל.
צבי צילקר: אחרי זה היה לנו את הנושא של תמ"א.
צבי צילקר: הבינו שתהיה עלייה גדולה וכתבו במפורש שבאשדוד יוקם בית חולים כאשר בשלב ראשון יהיו בו 300 מיטות.
צבי צילקר: זאת הייתה חלטת ממשלה בלי פרוטקציות ובלי טובות.
צבי צילקר: החלטת ממשלה אומרת שיוקם בית חולים באשדוד עם 300 מיטות כאשר בשלב השני יהיו בו 500.
צבי צילקר: אז אם יש החלטת ממשלה, לא צריך לכבד אותה?
צבי צילקר: אחרי זה יש לנו חוק שרוב חברי הכנסת הצביעו בעדו.
צבי צילקר: שוב, תודה רבה לכל אלה שפעלו, ואכן רוב חברי הכנסת החליטו בעד הקמת בית חולים.
צבי צילקר: החלטות והסכמים צריך לכבד.
צבי צילקר: אם היינו באים ואומרים שאנחנו רוצים הרבה מאוד כסף, הבג"ץ כבר קבע במקרים כאלה שידה של הממשלה על העליונה, וזאת למה?
צבי צילקר: הייתה מלחמה בלבנון, צריך לשקם, צריך כסף, ולכן בית חולים ייבנה עוד 5 שנים.
צבי צילקר: דאבל אנחנו לא רוצים מהם כסף.
צבי צילקר: יש לנו כסף ואנחנו כבר בונים היום.
צבי צילקר: יש מי שבונה היום כבר את המרכז, את חדר המיון ב- 30 מיליון דולר בלי לקבל פרוטה אחת.
צבי צילקר: גם את האדמה אנחנו היינו צריכים לקנות את המדינה.
סופה לנדבר: איך?
סופה לנדבר: ועדת הכספים העבירה 10 מיליון שקלים.
צבי צילקר: עכשיו אולי העברתם.
צבי צילקר: אבל עד עכשיו, הבניין כבר עומד בקומה הרביעית שלו.
צבי צילקר: יש כבר ארבע קומות.
צבי צילקר: אתם אכן העברתם ואני מודה על כך.
צבי צילקר: 10 מיליון זה 2.5 אחוזים.
צבי צילקר: אנחנו מדברים על 30 מיליון דולר, מדברים על 25 מיליון דולר ואני אומר שאם רוצים את האדמה, תנו לנו את האדמה, הרי זה כי המקום מיועד רק לבית חולים שישרת את כל התושבים.
צבי צילקר: המינהל מבקש 50 מיליון שקל.
צבי צילקר: מי ייתן 50 מיליון שקל בשביל להקים בית חולים?
צבי צילקר: אם יש חוק, תקיימו אתם.
צבי צילקר: תשלמו אתם את ה- 300 מיליון.
צבי צילקר: כשאני אומר אתם, זאת המדינה.
צבי צילקר: אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים מכם את הכסף.
צבי צילקר: תראו לאיזה אבסורד הם מגיעים, לא הסכם בין מדינה לבין KBI, ולא תמ"א 31, ולא חוק.
צבי צילקר: רוצים להעביר חוק שהוא דרוש לשלטון המקומי בלי לדבר עם השלטון המקומי.
צבי צילקר: עושים זאת כאילו אנחנו לא קיימים, כאילו אנחנו אבק, אנחנו העיריות.
צבי צילקר: העיריות זה המדינה, מי אלה העיריות?
צבי צילקר: ראשי הערים הם היחידים שנבחרים באופן אישי, אבל הם חס וחלילה לא יכולים לבחור לא את המהנדס שלהם, לא את היועץ המשפטי שלהם אלא הם יכולים לבחור רק אדם אחד, רק את המנכ"ל.
צבי צילקר: לאן הגענו אם אני לא יכול להיות שותף?
צבי צילקר: תביאו עוד חבר כנסת שישב בוועדה, שיראה שהכול נעשה באופן כשר וישר.
צבי צילקר: אני לא יכול לבחור לא את המהנדס שלי, לא את היועץ המשפטי שלי, אלא את הבחירה עושים שלושה פקידים, אחד מקומי ושניים מבחוץ.
צבי צילקר: זה לא נגד ראש העיר.
צבי צילקר: ועדת הקצאות קרקע כבר הוציאו אותנו.
יגאל בן שלום: אולי אתם לא יודעים אבל צבי צילקר היה מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.
יגאל בן שלום: אנחנו ידידים ותיקים.
יגאל בן שלום: אני חייב לזוז.
יגאל בן שלום: תודה רבה לכולם.
סופה לנדבר: אנחנו אסירי תודה על שאירחתם אותנו ושאתה מקבל את הפניות שלנו כאילו זה דבר אישי שלך ושלנו.
צבי צילקר: אני רוצה בזאת לסיים למרות שאני יכול לדבר שעה ויותר על בעיות השלטון המקומי כי אני יושב ראש הדסק הכלכלי.
צבי צילקר: אנחנו יושבים בחזית הראשונה.
צבי צילקר: ראינו בשלושת השבועות הראשונים שקלטנו פה בעיר קרוב ל- 5,000 תושבים, כאשר 1,000 קלטנו במוסדות שלנו.
צבי צילקר: צלצל אלי בן ציון דינור ושאל אם אפשר לשלוח ליום ראשון עוד 1,000.
צבי צילקר: כמובן שאמרתי לו שהוא יכול לשלוח עוד 1,000.
צבי צילקר: שאל כמה הוא יכול לשלוח לי ואמרתי לו שהוא יכול לשלוח עד 5,000 כי בשלב זה אנחנו לא מאורגנים ליותר.
צבי צילקר: אנחנו עומדים בחזית הראשונה בכל מקום.
צבי צילקר: אנחנו מול האזרח הפשוט, האזרח הקטן למרות שאני חושב שאין אזרח קטן.
צבי צילקר: יספרו לכם פה חברים שעובדים פה יום ולילה עם כל הלב והנשמה מה קורה.
צבי צילקר: להגיד לשלטון המקומי שהוא לא קיים, שלא ישאלו אותו אלא יחוקקו חוק - זו הבעת אי אמון קשה מאוד.
צבי צילקר: אם זו תהיה תרומתי והפגישה שלנו תגרום לכך שידברו איתנו, הרי שעשיתי משהו, כי בסך הכול מה אנחנו מבקשים?
צבי צילקר: שידברו איתנו עוד לפני הקריאה הראשונה.
צבי צילקר: אם תצליחו ליצור שנוכל להעביר דברים תחת בקרה לאומית, הרי שעשינו דבר מה.
צבי צילקר: לא עיריות.
צבי צילקר: אם תוכלו להעביר את זה תחת בקרה בינלאומית, שמיכות לעולי אתיופיה, מחשבים לעולי אתיופיה, כלי נגינה לילדים שרוצים למוסיקה, ספרים קונטיינרים של ספרים באנגלית בצרפתית בספרדית לעולים החדשים, ספריות לעולים חדשים, והכול תחת בקרה ותחת רישום, הרי שעשינו מעשה.
צבי צילקר: אני מדבר על דברים שבאמת דברים שלא ברור לי מדוע לא פותרים אותם.
סופה לנדבר: אנחנו בפדרציה רוצים להביא לנכים עגלות.
צבי צילקר: יכול להיות שיעשו לך פעם אחת טובה ובאופן יוצא מן הכלל תקבלי ל-50 נכים, אבל זה הפתרון?
צבי צילקר: יכול להיות שאפשר להביא 100 עגלות, מתקני ספורט, ועוד מתקני ספורט לילדים.
צבי צילקר: אני כרגע לא רוצה להרחיב כי באמת אני גם יודע שזמנכם לחוץ.
צבי צילקר: אני רוצה עוד פעם להודות לחבריי, אלה חבריי ושותפיי, איתם ועם העולים ועם הוותיקים העיר הזו נבנית.
צבי צילקר: אני לא אומר את הדברים האלה מן השפה החוצה.
צבי צילקר: כל מי שמכיר אותי יודע שאני אומר את זה יום ולילה.
צבי צילקר: אני מודה לכם.
מרינה סולודקין: אדוני ראש העיר, אני מאוד שמחה להיות כאן בבניין העירייה.
מרינה סולודקין: אתה יודע שאני גרה באשקלון, אבל באשקלון אני מקבלת את הציבור פעם בחודשיים ובאשדוד פעם בחודש בלשכתי שיש לי בעיר.
מרינה סולודקין: אדוני ראש העיר, אני קצת מופתעת כי אנחנו כל הזמן אתה יודע איפה אנחנו נמצאים אבל לא פנית אלינו.
מרינה סולודקין: אתה מדבר על מכס על תרומות, וזה דבר לא נורמלי.
מרינה סולודקין: תן לנו נייר עמדה ותכתוב בו מה אתה רוצה, כי אני בפעם הראשונה שומעת את הנושא הזה.
מרינה סולודקין: בנושא של הקמת בית חולים באשדוד בשנת 1998 לריסה, סופה ואני עמדנו בהפגנות של עולים כדי שיוקם בית חולים.
מרינה סולודקין: כאשר סופה לנדבר הכינה את הצעת החוק והיו בעיות עם שרון, אנחנו הגענו לשרון כדי לתמוך בחוק וזאת מאחר שבית חולים באשדוד זה בכלל לא עניין פוליטי, אלא זה עניין אנושי וזה דבר שאנחנו יוצאי ברית המועצות לא מבינים למה אין כאן בית חולים.
מרינה סולודקין: באשדוד צריכים להיות לא בית חולים אחד אלא כמה בתי חולים וזאת מאחר שזו העיר הרביעית בגודלה בישראל.
מרינה סולודקין: לגבי חוק רשויות מקומיות, אנחנו צריכים להבין מה רשויות רוצים ובמה אנחנו יכולים.
מרינה סולודקין: אני חברת ועדת הפנים ואם תאמר לנו מה עמדתך, אנחנו יכולים להביא את הנושא לדיון.
מרינה סולודקין: דווקא עם השר רוני בראון העברתי את הרפורמה בנושא אזרחות של עולים קשישים שלא יכולתי לעשות את זה לא עם יפי הנפש ממפלגת העבודה, עם אופיר פינס, אבל דווקא עם רוני בראון כן עשיתי זאת.
מרינה סולודקין: הוא מבין את הדברים.
מרינה סולודקין: אני מבקשת גם קשר יותר הדוק עם כולנו כי אתה רואה שלעיר שלך הגיעו נציגים מסיעות ישראל ביתנו וסיעת קדימה.
ולדימיר גרשוב: אדוני ראש העיר, חברי כנסת, מכובדים, אני מאוד שמח שאתם באתם לפה ולא באתם לביקור חגיגי, אלא באתם לביקור עבודה קודם כל לביטוח לאומי.
ולדימיר גרשוב: חבל שהמנכ"ל עזב אותנו אבל בכל מקרה אין לי ספק שהוא קלט את מה שדובר שם בביטוח לאומי.
ולדימיר גרשוב: חבל לי שהוא לא פה כי אני רציתי לתת לו דוגמא.
ולדימיר גרשוב: הוא אמר שהוא לא בטוח יכול לדאוג לתקן של עובד הדובר את השפה הרוסית.
ולדימיר גרשוב: אני לא מדבר על שמונת חברי המועצה שדוברים רוסית.
ולדימיר גרשוב: זה לא תקן וזה אפילו לא תלוי בראש העיר אלא זה תלוי בדמוגרפיה.
ולדימיר גרשוב: דוגמא אחרת היא העירייה שלנו.
ולדימיר גרשוב: יש לנו 7 מנהלי מחלקות דוברי רוסית, רק בקדנציה הזו קיבלנו שלושה ואף אחד לא קיבל אותם בגלל שהם רוסים, אלא קיבלנו בגלל שהם מהנדסים טובים.
ולדימיר גרשוב: אין קיבלנו אותם כמהנדסים דרך המכרזים.
ולדימיר גרשוב: יש לנו אפילו מנהל אגף דובר רוסית.
ולדימיר גרשוב: דווקא בביטוח לאומי - ואני מסכים אם חבר הכנסת שאמר שזאת רק תוספת - יכולה להיות בהגדרה שפה נוספת.
ולדימיר גרשוב: אני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.
ולדימיר גרשוב: יושבות פה שתי עולות עובדות קליטה כאשר אחת מהן עובדת עם הרוסים ואחת עובדת עם אתיופים בשפה אמהרית, אבל זה לא מספיק.
ולדימיר גרשוב: לפני כמה שנים אנחנו הצענו לנו להעסיק עובדת על חשבוננו אבל הם לא הסכימו.
ולדימיר גרשוב: אז יש לי הרבה דוגמאות טובות לחיים בעיר אשדוד ואיך אפשר להסתדר עם כל החסרונות של העיר בכל מקום.
ולדימיר גרשוב: מה שקשור לחברי כנסת אני מאוד רוצה שאחרי יום כזה כמו היום, אנחנו נמשיך את שיתוף הפעולה בעבודות קונקרטיות.
ולדימיר גרשוב: אני יודע שיושב ראש ועדת קליטה מוכן גם לעשות באשדוד ישיבת ועדה לא רק חגיגית לטובת היובל אלא גם לפתרון כמה בעיות שיש פה.
ולדימיר גרשוב: תודה רבה לכולם שבאתם.
בוריס גוטרמן: אני באמת מודה לכולם שבאתם אלינו ורק רוצה לחזק את דבריו של לודימיר ולא אחזור עליהם.
בוריס גוטרמן: לפני יומיים בדיוק חברת הכנסת מרינה סולודקין ביקרה כאן, ואני מודה לה תמיד על זה, ו-29 אנשים הגיעו לקבלת הקהל שלה.
בוריס גוטרמן: אני רוצה לחזק ולומר שהרבה הרבה עולים נתקלים בבעיה של הביטוח לאומי, ואכן מתעוררות שם בעיות נוראיות כאשר אנשים נשארים בלי כסף, אין להם מה לאכול, וכל זה קורה רק בגלל בירוקרטיה.
בוריס גוטרמן: צריך להוכיח שבן אדם שוכב במיטה ולא יכול להגיע ללשכה.
בוריס גוטרמן: במקרה כזה קודם כל מורידים לו כסף אחר כך הוא צריך להוכיח שהוא בסדר אבל מה שקורה הוא שגם אחרי שלושה חודשים, הפרשה לא מסתיימת .
בוריס גוטרמן: הייתה אליי פנייה כזו של אישה, אבל היא ביטלה את הפגישה אתי כי בדיוק קיבלה הודעה שהעניין סודר וזה אחרי שחברת הכנסת מרינה סולודקין טיפלה בזה, במשך חצי שנה, ועל כך אני מודה לה.
מרינה סולודקין: הודעתי לראש מוסד הלאומי שבגלל העבודה הלא כל כך טובה של הסניף המקומי, אני פונה ישירות ליגאל בן שלום ישירות כדי שהוא יפתור את הבעיות של תושבי אשדוד.
מרינה סולודקין: רובם של האנשים מתוך ה-29 שפנו אליי, פנו בנושאים של ביטוח לאומי.
מרינה סולודקין: אם אני רוצה ליזום פנייה לביטוח הלאומי, זה דבר בלתי אפשרי, כי אפילי אותו לא מעבירים אל מנהל המחלקה או אל מנהל הסניף.
צבי צילקר: ברשותכם, פני שנפרד, משפט סיום אחד.
צבי צילקר: קודם כל עוד פעם תודה.
צבי צילקר: אני רוצה לתת הגנה לביטוח לאומי ואני אסביר מדוע.
צבי צילקר: קודם כל לקח הרבה זמן עד שהעבירו אותם ממקום בלתי נסבל למקום פחות או יותר בסדר.
צבי צילקר: לקח הרבה מאוד זמן בגלל הבירוקרטיה גם בתוך הממשלה.
צבי צילקר: שנית, יותר מפעם אחת - ופה אני מקווה שאף אחד לא יכעס על מנהל הסניף - אמר לי מנהל הסניף שהם עובדים בתת תקן.
צבי צילקר: נכון, הביטוח הלאומי חייב לתת תשובות ועל זה אין ויכוח בכלל כי מדובר בבני אדם שזקוקים לעזרה.
צבי צילקר: שווה לבדוק את נושא התקנים ואני אגיד לכם מדוע.
צבי צילקר: במקרה הייתי מנכ"ל משרד העבודה והרווחה במשך שנתיים ודבר אחד אני יודע והוא שיש עודף של עובדי רווחה בבאר שבע.
צבי צילקר: ואילו יש חוסר של עובדי רווחה באשדוד.
צבי צילקר: המדינה המצטיינת הזו, ואני חושב שזו מדינה מצטיינת, לא מסוגלת לפתור בעיה בירוקרטית של העברת תקנים מבאר שבע לאשדוד.
מרינה סולודקין: זה נושא שעלה במהלך הסיור במקום.
צבי צילקר: מי דיבר על זה?
מרינה סולודקין: המנכ"ל.
צבי צילקר: אז אם מנכ"ל לא יכול והכנסת לא יכולה, ראש העיר לא יכול.
קריאה: צריכים לשנות יחס לאנשים.
קריאה: באים לשם אנשים הם לא אויבים שלהם אבל שם מתייחסים אליהם כאל כאלו.
צבי צילקר: כשאתה מטפל ב- 200 תיקים במקום 120, אני לא יודע איך אתה ישן בלילות.
צבי צילקר: אני מתכוון אליי, אליך ואל וכל האחרים.
צבי צילקר: את הנושא שווה לבדוק.
צבי צילקר: אם הם עומדים בתקנים והם לא נותנים שירות טוב זה סיפור אחד, אבל אם חסרים להם 20% בתקנים וגם אין להם דוברי רוסית ואין להם דוברי אמהרית, זה סיפור שני.
צבי צילקר: אני לא אומר כמה יש להם ואכן יכול להיות שצריך להוסיף תקן.
צבי צילקר: אנחנו מייצגים כאן את האוכלוסייה ולא את הביטוח הלאומי.
צבי צילקר: הביטוח הלאומי הוא מוסד ממשלתי.
מרינה סולודקין: בעקבות הסיור שלנו, אמר המנכ"ל שיהיה שינוי במדיניות כללית, וגם כלפי ערים .
זאב אלקין: הוא הבטיח תוך חודש תוכנית מאוד ברורה שתאמר איך פותרים את הבעיה.
צבי צילקר: רבותיי חברי הכנסת, אני ממש אסיר תודה על זה שהגעתם והקדשתם זמן כה רב ושמעתם את הדברים בסבלנות.
צבי צילקר: תודה רבה מעומק הלב.
צבי צילקר: אתם אורחים רצויים ואם תרצו גם להשתתף באירועים שלנו, אנא, בכבוד רב, אנחנו נשמח לארח אתכם.
סופה לנדבר: אנחנו מודים לך.
סופה לנדבר: קיבלנו את הצעת החוק הזו, החוק של חבר הכנסת יורי שטרן זכרונו לברכה.
סופה לנדבר: אנחנו מבינים שממשלת ישראל תתחיל ליישם את החוק במחצית השנייה של השנה הזאת וכל שנה אנשים יקבלו כספים שמגיעים להם לפי החוק ב-1 באוגוסט כל שנה.
סופה לנדבר: השנה זה יהיה אחרי חצי שנה ואנחנו מאוד מודאגים, לא אנחנו, אלא אנשים שסוף סוף קיבלו את החקיקה הזאת.
סופה לנדבר: הם דואגים איך ובאיזה תנאים משרד האוצר יעבוד למען יישום החוק.
סופה לנדבר: לכן זימנו לכאן את אותם ארגונים מודאגים.
סופה לנדבר: אני בטוחה שאין להם סיבה לדאגה, אבל יחד עם זאת הם רוצים לשתף פעולה ואני מבינה שאתם צריכים לאסוף נתונים על עשרים אלף אנשים.
רפי פינטו: להערכתנו תגענה 20 אלף בקשות.
סופה לנדבר: נעשה סבב היכרות כדי שהנוכחים יכירו אחד את השני.
סופה לנדבר: אני מבקשת לתת את רשות הדיבור לארגוני העולים שיסבירו לנו מה פשר הדאגה שלהם ומדוע.
אהרון מולוטקוסקי: בשם חבריי מעמותת הזיכרון וניצולי שואה שיושבים פה, אנחנו רוצים להגיד היום תודה רבה על שהזמנתם אותנו לישיבה הזאת ואכן הגיע הזמן לקיים אותה על מנת לעשות סדר בחוק הזה.
אהרון מולוטקוסקי: ב-2 לחודש החוק עבר בקריאה שנייה ושלישית.
אהרון מולוטקוסקי: תחולת החוק היא מחודש יולי.
אהרון מולוטקוסקי: נכון שעד חודש יולי יש עוד זמן, אבל הזמן מאוד קצר.
אהרון מולוטקוסקי: אנחנו שמענו עכשיו שיש בערך עשרים אלף איש וכל אחד שהוא ניצול שואה צריך להגיש את הבקשה, למלא טופס ובסוף הוא יהיה זכאי לקבל את התנאים כפי שכתוב פה.
אהרון מולוטקוסקי: לכן ביקשנו לקיים את הישיבה הזאת מאחר שאנחנו מבקשים לעזור לניצולי השואה עד כמה שאפשר יותר מהר, במילוי הטפסים וקבלת האישורים.
אהרון מולוטקוסקי: גיטה קויפמן אמרה לי שהיא הייתה במשרד האוצר ושם שאמרו לה מה לעשות ואיך, אבל מסתבר שבכל-זאת העניין לא ברור.
אהרון מולוטקוסקי: ניצולי השואה לא יודעים איך הם צריכים למלא את טופס הבקשה.
סופה לנדבר: אנחנו נשמע עכשיו מה הדרך לכך.
אהרון מולוטקוסקי: ראינו את הטופס ויכול להיות שהוא בסדר.
אהרון מולוטקוסקי: אנחנו חושבים שבטופס הזה צריך להופיע שם משפחה, שם פרטי, שנת לידה, מספר תעודת זהות, כתובת, מספר טלפון ופרטי חשבון הבנק כדי שידעו לאן להעביר את הכסף.
אהרון מולוטקוסקי: אם האדם הוא ניצול שואה, הוא צריך לקבל אישור מוועדת התביעות על כך שהוא מקבל כסף מגרמניה.
אהרון מולוטקוסקי: אם הפונה הוא זכאי לפי החוק אבל מקבל גם קצבת זקנה מביטוח לאומי, הוא צריך להביא גם משם טופס על קבלת הקצבה.
אהרון מולוטקוסקי: בחוק נאמר שיש 10 אחוזים תוספת לשכר דירה, כך קוראים לזה, אבל מאיפה יודעים בביטוח לאומי או במשרד האוצר מי גר שם או אם מישהו לא גר.
אהרון מולוטקוסקי: לכן אנחנו חושבים שהוא צריך לתת צילום של תעודת הזכאות או צילום חוזה שכירות עם בעל הבית.
אהרון מולוטקוסקי: אנחנו לא יודעים מה אתם חושבים לגבי הטפסים האלה אבל אנחנו חושבים שזה יהיה יותר קל אם כל ארגון יקבל את הטפסים האלה.
אהרון מולוטקוסקי: אפילו בארגון שלנו, אנחנו יכולים להזמין את כל ניצולי השואה, אלה שנמצאים ברשימה הארגון שלנו ולתת להם עזרה במילוי הטפסים.
אהרון מולוטקוסקי: זה יהיה יותר מהר ויותר קל.
אהרון מולוטקוסקי: צריך לפעול כך עכשיו כי זה אורך זמן רב.
אהרון מולוטקוסקי: יש אנשים בין ניצולי השואה שכבר מקבלים את ההטבות, בגלל שהם ווטרנים או שהם נכים.
אהרון מולוטקוסקי: במקרה כזה אנחנו יודעים שאדם כזה לא זכאי.
אהרון מולוטקוסקי: הוא יכול לקבל רק פעם אחת, לפי החוק הזה או לפי חוק אחר.
סופה לנדבר: יש הרבה חוקים שמכוחם אנשים מקבלים תגמולים, כמו חוק נכי מלחמת הנאצים משנת 1954, חוק נכי רדיפות הנאצים, חוק תגמולים לאסירי ציון וחוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה.
סופה לנדבר: האנשים שמקבלים לפי ארבעת החוקים האלו הם לא זכאים לקבל לפי החוק הזה.
אהרון מולוטקוסקי: אני רואה לדוגמה בעיר שלנו, באשדוד שיש הרבה אנשים שהם לא בתוך הארגון שלנו, אלא הם יושבים בבית, ולכן הם לא יודעים או שהם לא רוצים לקבל.
אהרון מולוטקוסקי: את אנשים האלה שיושבים בבית ושהם לא חברים בארגון, צריך להזמין ולעזור להם כי הם לא יכולים לפנות בעצמם לאוצר ולבקש לקבל את הטפסים.
סופה לנדבר: אנחנו נשמע מה מתכוונים לעשות כדי לבצע את הוראות החוק.
גיטה קאופמן: אני פחות או יותר כבר מצויה בעניינים.
גיטה קאופמן: הייתה לי פגישה עם מר פינטו ופחות או יותר עדכנתי את אהרון בדברים השונים.
גיטה קאופמן: בשבוע הבא יש לנו ישיבת מועצה בה נחלק הוראות נוספות והוראות נוספות שמר פינטו יצביע עליהן.
גיטה קאופמן: גם מר פינטו יעיד על כך שאנחנו דיברנו על הנושא והוחלט שכל הטפסים יעברו דרך הארגונים.
גיטה קאופמן: אני מעבירה רשימה של כל הארגונים העירוניים, יושבי ראש ומספר האנשים החברים בארגון.
גיטה קאופמן: בהתאם לסיכום עם מר פינטו, אדון מולוטקוסקי או אדון צימרמן יקבל מספר טפסים להם הוא זקוק, ואם יצטרכו נוספים, יקבל נוספים.
גיטה קאופמן: מר פינטו הבטיח שיהיה גם פרסום בעיתונות וברדיו, גם ברוסית וגם בעברית.
גיטה קאופמן: אם כן, נדמה לי שאין פה בעיה למרות שעוד ייווצר מצב בו יתעוררו בעיות.
רפי פינטו: בעצם אמרו כאן את הכול.
רפי פינטו: אנחנו מכינים כרגע טפסים ואנחנו בשלב הסיום.
רפי פינטו: היום יש לנו כבר טיוטה סופית.
רפי פינטו: יהיה טופס שיכלול את כל הפרטים שהוזכרו כאן, אבל בהם יותר מזה.
רפי פינטו: זאת אומר, אנחנו צריכים גם הצהרה, שבנאדם יצהיר על כל הדברים האלה וצריכים גם את החתימה שלו.
רפי פינטו: הכול יהיה בטפסים.
רפי פינטו: הטפסים יהיו מוכנים - וזה החלק הקל בעניין - בעוד שבוע שבועיים.
רפי פינטו: לקראת סוף חודש מרץ אנחנו נעביר לכל מי שרוצה, אליכם, לפי רשימות שתעבירו לנו.
רפי פינטו: נייצר ונדפיס עשרות אלפי טפסים ומי מכם שיכול לעזור על מנת שנקבל אותם מהר, נשמח לקבל את העזרה.
רפי פינטו: אולי נצטרך לקיים אתכם פגישה כדי להנחות אתכם מה אנחנו רוצים שיהיה בטפסים.
רפי פינטו: , לקראת תחילת חודש אפריל נפרסם בעיתונות הרגילה, בשפה הרוסית, כמה שיותר מודעות כדי שאנשים – גם כאלה שלא משתייכים לארגון כלשהו - יוכלו לדעת שהדבר הזה יצא לדרך ויכולים לבוא לבקש טפסים אצלנו.
רפי פינטו: אנחנו לא נציין את השמות שלכם אלא הפרסומים שלנו יפנו אלינו.
רפי פינטו: אנחנו נערכים עם כוח אדם מיוחד ואכן הולכת להיות עבודה מאומצת.
רפי פינטו: לצורך כך אישרו לנו כבר כוח אדם.
רפי פינטו: אנחנו מתחילים לעבוד על החוק ולצורך כך נגייס כוח אדם ייחודי.
רפי פינטו: אישרו לנו מספר עובדים שיעבדו באופן ייעודי וייחודי בנושא הזה.
רפי פינטו: האנשים האלה יעבדו בדרך כלל בשעות אחר הצהריים כי אין לנו את המכשירים ואת המקום בשעות הבוקר.
רפי פינטו: העובדים שלנו ירתמו גם כן לביצוע הפעולה מכיוון שאנחנו רוצים לבצע הוראות החוק כמה שיותר מהר.
רפי פינטו: דרך הביצוע קצת שונה מכפי שאתה הצעת כאן.
רפי פינטו: אנחנו לא רוצים לטרטר את ניצולי השואה ולכן אנחנו משתדלים שרוב האינפורמציה תגיע אליהם באמצעות מחשבים.
רפי פינטו: דהיינו, כבר דיברנו עם ועדת התביעות ואנחנו מחפשים את הדרך איך להעביר את האינפורמציה מוועידת התביעות אלינו, כך שאנחנו נדע מי מקרב אלה שהגישו בקשה אמנם מקבל בוועדת התביעות לפי שתי הקרנות, קרן סעיף 2 או קרן הזיכרון.
רפי פינטו: היינו הרי במשא ומתן ונמשיך להתדיין.
רפי פינטו: אני בטוח שזה יהיה בסדר.
רפי פינטו: היינו בדיון גם עם משרד הביטחון שמטפל בקטע אחד של מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה.
רפי פינטו: הוא מטפל בזה באמצעות הביטוח הלאומי, כך הוא אמר לנו.
רפי פינטו: הוא הבטיח את כל העזרה.
רפי פינטו: אם הביטוח הלאומי אני עוד לא פגשתי, אבל פגישה תיערך תוך שבועיים.
רפי פינטו: מתוכננת פגישה עם אנשי המחשוב כדי למצוא את הדרך להעביר את האינפורמציה בדרך הנכונה מהביטוח הלאומי אלינו.
רפי פינטו: ניצולי השואה לא ידרשו להביא מסמכים, לא מוועדת התביעות וגם לא מביטוח לאומי.
רפי פינטו: אני יכול לומר שמעט מאוד יידרשו להביא ניצולי השואה.
רפי פינטו: הם יידרשו למלא את הטופס, לצלם את תעודת הזהות שלהם לנושא הפרטים, למלא את הטופס ולחתום עליו.
רפי פינטו: כל זה אמור למעט מקרה אחד והוא אם מישהו קיבל מקרן הזיכרון בחוץ לארץ כסף, לא אצלנו, ואחר כך עלה לארץ, הוא יצטרך להמציא לנו אישור, למרות שכאן יכול להיות שגם ועדת התביעות תעזור לנו.
רפי פינטו: למעט המקרה הזה לא יצטרכו להמציא טפסים.
גיטה קאופמן: סליחה, לא יצטרכו להוסיף אישורים, טפסים – כן, אבל אישורים - לא.
רפי פינטו: אישורים – כן.
רפי פינטו: את הטופס - כן, אישורים נוספים - לא.
רפי פינטו: אנחנו נבקש את מספר חשבון הבנק כמו שאמרת, אבל אנחנו נבקש גם להביא אלינו שיק מבוטל כדי שנהיה בטוחים באינפורמציה.
רפי פינטו: זאת אומרת, כל בנאדם ימציא שיק מבוטל כדי שנהיה בטוחים שלא יהיו טעויות בחשבונות הבנק.
רפי פינטו: אם אין שיק, אותו אדם יצטרך ללכת לבנק ולהביא אישור על חשבון.
רפי פינטו: אם כן, אנחנו מדברים או על שיק או על אישור הבנק על קיום חשבון.
סופה לנדבר: אפשר לעשות את זה דרך ביטוח לאומי, כי הרי את הכספים של הביטוח הלאומי הם מקבלים ישירות לחשבון הבנק.
רפי פינטו: אני לא יודע, אצלנו יש מערכת כספים והחשבים עובדים בדרך מסוימת.
רפי פינטו: אחרי שהטפסים מגיעים אלינו, אנחנו מצליבים את המחשבים של ועדת התביעות ושל הביטוח הלאומי ובנוסף לזה אנחנו מצליבים עם ארגונים אחרים.
רפי פינטו: גם אצלנו אנחנו בודקים שהפונה לא לפי חוק נכי מלחמה, שהוא לא מקבל לפי חוק נכי רדיפות הנאצים וכולי.
רפי פינטו: כמו שאמרתי, אנחנו מתחילים לבדוק את הנושא עם משרד הביטחון והבדיקה נעשית באמצעות הביטוח הלאומי או ישירות.
רפי פינטו: יש את הנושא של אסירי ציון בו מטפל משרד הקליטה וגם מולו אנחנו מתחילים עתה לעבוד, כדי לייצר את הידע האם הפונים מקבלים משם או לא.
רפי פינטו: בעצם כל האינפורמציה תהיה על המחשב.
רפי פינטו: דרך אגב, כל החומר וכל הטפסים על הנספחים שלהם, ייסרקו ויוקלדו, כך שאנחנו נעבוד אחר כך בצורה הרבה יותר מהירה ישירות מול המחשב.
רפי פינטו: כמו שאמרתי אנחנו מצפים שבתחילת חודש אפריל מאי, יגיעו אלינו הרבה מאוד בקשות, אמנם אני חושב שלא כל העשרים אלף בקשות יגיעו בתקופה הראשונה, אבל אנחנו רוצים שרוב הפניות שיגיעו עד אמצע חודש יוני, נוכל לשלם אותם כבר בתחילת אוגוסט.
רפי פינטו: אחר כך נדון בכל חודש בבקשות הנוספות שיגיעו או באלו שטרם הספקנו לדון בהן קודם לכן.
רפי פינטו: אנחנו בטוחים שעד סוף השנה אנחנו בטוחים נגמור את המשימה.
סופה לנדבר: זה מה שהדאיג את הארגונים.
סופה לנדבר: בחוק כתוב שמי שלא הספיק למלא את הטפסים או להגיש את התביעות, הוא לא מקבל.
רפי פינטו: מי שהגיש בזמן - בוודאי יקבל.
רפי פינטו: גם מי שהגיש קצת אחרי הזמן והשנה - יקבל את זה בשנה הנוכחית.
רפי פינטו: השנה הנוכחית היא פשוט תרוץ כי אנחנו רוצים שבסוף השנה נמצא במצב שכל מי שהגיש במועד סביר, יקבל השנה את הסכום החד פעמי.
רפי פינטו: הוא יכול גם להגיש בשנה הבאה.
רפי פינטו: לקראת סוף השנה אנחנו נתאם - למרות שאנחנו כבר מתואמים עם רשות השידור - כדי שיקבלו את הפטור מאגרת הטלוויזיה.
סופה לנדבר: הם כבר קיבלו.
רפי פינטו: חלקם.
רפי פינטו: חלק מהאנשים קיבלו וחלק יקבלו באמצעות חוק אחר, אם החוק השני יעבור יותר מהר, אבל עדיין לא עבר החוק השני.
רפי פינטו: גם אם לא יעבור החוק, יש לנו הסכם עם רשות השידור כאשר מדובר בהסכם קבוע לגבי כל הנרדפים שאנחנו מטפלים בהם.
רפי פינטו: אנחנו נחיל את ההסכם גם על הקבוצה הזאת גם את הקבוצה הזאת.
רפי פינטו: לגבי משרד השיכון, זה יבוא קצת יותר מאוחר.