GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס:
 הדברים שייצאו מכאן היום, ואני אומר את זה גם לנציגי המשפחות, הדברים שייצאו מכאן היום וידרשו חקיקה, נגיש הצעות חוק
יצחק פינדרוס:
 נבין איפה הפערים, מה הדברים, ננסה להבין
יצחק פינדרוס:
 אתה רוצה? אם לא, נמשיך הלאה בדיון
שקלים:
לא, אני הייתי מעדיף את רשות הדיבור שלי לתת לרחל, אימו של עוז עזרא הי"ד
רחל עזריה:
בוקר טוב לכולם
רחל עזריה:
 קשה לי לדבר
רחל עזריה:
 אני רוצה לדעת איך הבן שלי נרצח, עם בת הזוג שלו
רחל עזריה:
 שכל זה היה בשיחת טלפון שהוא התקשר אלינו, לבת שלי הוא התקשר
רחל עזריה:
 והוא אמר לה ירו בי
רחל עזריה:
 היא שאלה אותו מה, איפה אתה נמצא? הוא אמר לה במסיבה
רחל עזריה:
 מי ירה בך? מחבלים
רחל עזריה:
 הבת שלי הייתה, שתי הבנות היו בשיחת טלפון, אני לא הצלחתי לענות
רחל עזריה:
 וטוב שלא הצלחתי, כי אני לא יודעת מה היה קורה באותו רגע
רחל עזריה:
 פשוט הבנות שלי דיברו איתו כשהוא כבר היה ירוי בכתף ובחזה
רחל עזריה:
 ובת הזוג שלו לא הייתה ירויה
רחל עזריה:
 היא דיברה עם מד"א, ביקשה עזרה
רחל עזריה:
 אמרו לה להוריד לו את החולצה ולשים אותה בעורק הראשי
רחל עזריה:
 זה מה שהיא עשתה
רחל עזריה:
 והיא צועקת בטלפון ואומרת להם תעזרו לי, תעזרו לי
רחל עזריה:
 באו מחבלים לאוטו, שאלו אותם יש לכם נשק? אמרו שאין להם נשק
רחל עזריה:
 עשו לו וידוא הריגה והרגו אותה, את שניהם ביחד
רחל עזריה:
      איך אפשר להתמודד? איך, איך אפשר להתמודד? בואו תגידו לי איך
רחל עזריה:
 אנחנו לא חיים אנחנו
רחל עזריה:
 לא הילדים שלנו, לא אנחנו
רחל עזריה:
 אנחנו לא עובדים, אנחנו במצב נפשי לא טוב, אנחנו חיים על כדורים
רחל עזריה:
 אי אפשר כבר, באמת
רחל עזריה:
 אף גורם לא עוזר לנו
רחל עזריה:
 כלום, אף אחד לא מתייחס אלינו
רחל עזריה:
 לא לילדים שלנו
רחל עזריה:
 כולנו ממוטטים
רחל עזריה:
 כולנו ממוטטים, אין לנו כבר כוחות
רחל עזריה:
 באמת אין לנו כוחות
רחל עזריה:
 איפה הצבא היה? איפה? לקחו לי את הילד שלי הקטן, בן 23 סך הכול הוא היה
רחל עזריה:
 בן 23 הוא היה
רחל עזריה:
 מה אפשר לעשות, תגידו לי, איך אפשר להתמודד? איך אפשר לחיות? אני חיה כמתה, אני לא חיה
רחל עזריה:
 לא אני ולא הילדים שלי ולא אבא שלו ולא בן הזוג שלי, אנחנו לא חיים
רחל עזריה:
 המשפחה נהרסה, נהרסו לנו החיים
רחל עזריה:
 הכול נהרס לנו, אין לנו כבר כוחות
רחל עזריה:
 אין לנו כוחות לחיות
רחל עזריה:
 באמת שאין לנו כוחות
רחל עזריה:
 אף אחד לא מתייחס אלינו
רחל עזריה:
 למה ככה? למה? למה? איפה החיים? אנחנו, מה אנחנו הולכים לעשות עכשיו? איך, איך? אנחנו לא ישנים בלילות, אנחנו חיים על כדורים
רחל עזריה:
 באמת שאין לנו כבר כוחות, באמת
רחל עזריה:
 תתנו לנו כל מה שמגיע לנו, מה שאנחנו צריכים
רחל עזריה:
 הכול אנחנו צריכים לקבל
רחל עזריה:
 אנחנו לא צריכים להתחנן שייתנו לנו
רחל עזריה:
 ממש ככה
קריאה:
בחסד
קריאה:
 בחסד ולא בזכות
רחל עזריה:
הכול בחסד, ממש בחסד
רחל עזריה:
 זה לא עובד ככה
רחל עזריה:
 באמת שזה לא עובד
רחל עזריה:
 מה זה הדבר הזה? למה אני צריכה לבוא כל שני וחמישי לכנסת, לבכות ולספר מה קרה לילדים שלנו, לפרחים שלנו? איך אפשר לחיות? בואו תגידו לנו, איך אפשר לחיות? אנחנו לא חיים
רחל עזריה:
 אנחנו חיים כמתים
רחל עזריה:
 ישנים עם כדורים, קמים עם כדורים
רחל עזריה:
 מה אנחנו רואים? לא רואים כלום
רחל עזריה:
 החיים היפים שהיו לנו, הלכו, נהרסו
רחל עזריה:
 אני 20 קילו ירדתי במשקל, אני לא יכולה לחיות
רחל עזריה:
 לא הייתי מעשנת, אני מעשנת
רחל עזריה:
 אני חיה על קפה וסיגריות
רחל עזריה:
 נהייתי אנורקטית נהייתי
רחל עזריה:
 מי יכול לעזור לי? מישהו יכול לעזור לי? מי יכול לעזור? לכולנו, לכל ההורים
רחל עזריה:
 באמת, הבנים שלנו, הבנות נמצאות איתנו בבית
רחל עזריה:
 הבנים הם לא עובדים, הם לא יכולים לעבוד
רחל עזריה:
 הם לא יכולים, ממש ככה
רחל עזריה:
 אני פוחדת לפתוח חלון
רחל עזריה:
 20 פעמים אני סוגרת את הדלת בלילה
רחל עזריה:
 הולכת, באה, לראות אם סגרתי
רחל עזריה:
 הולכת, באה, שמה כיסאות בדלתות
רחל עזריה:
 שמה כל חפץ שיש לי לשים בדלת אני שמה
רחל עזריה:
 מה זה? אני צריכה לחיות בפחד במדינה שלנו? למה מה קרה? מה זה? המדינה שלי
רחל עזריה:
 אני צריכה לחיות באושר ויושב וכל הטוב שבעולם
רחל עזריה:
 באמת, די כבר
רחל עזריה:
 נמאס
רחל עזריה:
 נמאס עליי, אני רוצה להשתגע
רחל עזריה:
 אני רוצה להשתגע כבר
רחל עזריה:
 די, די, אני כבר לא יכולה
רחל עזריה:
 לקחו לי את התינוק שלי
רחל עזריה:
 זה ילד שגר איתי בבית
רחל עזריה:
 אני לא יכולה להיכנס הביתה, אני כל היום נמצאת אצל אחים שלי, קשה לי להיות בבית
רחל עזריה:
 קשה לי להיות בבית
רחל עזריה:
 קשה לי
קריאה:
איפה שר האוצר של מדינת ישראל?
רחל עזריה:
איפה הוא? שומר את הכסף בכיס
רחל עזריה:
 הם שומרים את הכסף בכיס למחבלים, למי הם שומרים? למי הם שומרים את הכסף?
קריאה:
איפה חברי הכנסת של הליכוד שלא מראים את הפרצוף שלהם
רחל עזריה:
הכול ברח לי מהראש, הכתיבה, הזיכרון, הכול
רחל עזריה:
 מדברים איתי אני לא יודעת מה אומרים לי
יצחק פינדרוס:
אם קשה, אנחנו נעשה עוד נציגה אחת ואנחנו נעבור, נעשה לפי סבב
רחל עזריה:
סמוטריץ' שומר את הכסף
רחל עזריה:
 למי הוא שומר אותי?
יצחק פינדרוס:
בבקשה, מיד לאחר מכן נציג משרד ממשלתי ונחזור לנציג משפחות
ליאור אדרי:
שלום רב למכובדי
ליאור אדרי:
 שמי הילה ליאור
ליאור אדרי:
 אני אחות של מתן ליאור, מתן מרדכי ליאור ז"ל
ליאור אדרי:
 הגיבור שנרצח בנובה, לא לפני שהציל נפשות רבות מהטבח האכזרי
ליאור אדרי:
 אני הקמתי את קבוצת הווטסאפ של ילדי האור – משפחות נרצחי מסיבות ה-7 באוקטובר
ליאור אדרי:
 על פניו זה נשמע טייטל לא מכובד מספיק כדי להזכיר מול פורום מכובד זה
ליאור אדרי:
 אז זהו, שלא
ליאור אדרי:
 באתי היום כנציגה של מאות משפחות
ליאור אדרי:
 משפחות שקבוצת הווטסאפ של ילדי האור הינה המקום שלהם והקשר שלהם לכל דבר ועניין בינם לבין המדינה, בינם לבין ארגונים שונים, בינם לבין יוזמות פרטיות ומדיניות
ליאור אדרי:
 קבוצת הווטסאפ הזאת הצמיחה מתוכה נציגים, בני משפחה של נרצחים בעצמם, שעובדים ימים ולילות מסביב לשעון כדי להשיג רווחה כלשהי עבור המשפחות הגיבורות הללו ולהוות את המעטפת שבשלב זה אין גורם רשמי מדינתי שנותן
ליאור אדרי:
      אנחנו למעשה ועמותת ילדי האור שהקמנו, נהיינו בעל כורחנו ובאין ברירה גורם מתכלל
ליאור אדרי:
 וזאת למרות שאין בידינו את המשאבים, את הכלים, את הידע המקצועי והכוח הפוליטי להפעיל ולתפעל מערך חשוב והכרחי שכזה
ליאור אדרי:
 אני לצורך הדוגמה לפני מספר חודשים הייתי זו שהעבירה את הרשימה של השמות שבידי, כדי שהייעוץ המשפטי של המדינה יוכל להתחיל ליצור קשר עם המשפחות, במטרה לתת להם את המענה המשפטי אליו הם זכאיות בחוק בנוגע לסוגיות השונות בענייננו
ליאור אדרי:
 ואיך אתם חושבים שהגיע לידינו רשימה שאפילו לייעוץ המשפטי של המדינה אין? כי בעבודת רגליים, בהצלבת נתונים, בטלפוניה
ליאור אדרי:
 בשיתופי פעולה מול הנצחות שונות
ליאור אדרי:
 בשיתופי פעולה עם המשפחות ובשיתוף פעולה עם הפקת הנובה
ליאור אדרי:
 כי אנחנו, כמו הייעוץ המשפטי בשעתו, למעשה לא זכאים על פי חוק לקבל את רשימת השמות שהיא למעשה אנחנו
ליאור אדרי:
 אנחנו גוף עם כוח ללא כוח
ליאור אדרי:
 לא יתכן שאנחנו, הזקוקים בעצמנו לטיפול, נאלצים ללא סמכויות רשמיות מעוגנות כלשהן לעשות עבודה שהמדינה חייבת לבצע
ליאור אדרי:
 מדובר בקשיים רבים שנערמים על גבם של אנשים שבורים, אנשים מוכי טראומה, אנשים שהמדינה חייבת להסדיר את ענייניהם בצורה מעוגנת על מנת שהם ישרדו
ליאור אדרי:
 אני חוזרת על המילה, ישרדו
ליאור אדרי:
 ה-7 באוקטובר הוא יום בו אזרחים נטבחו ונרדפו ועברו התעללויות מחרידות בחייהם ובמותם, חוו פשעים כנגד האנושות
ליאור אדרי:
 והלכה למעשה סיפקו את קו החזית ההגנה בין המרצחים האכזריים לבין המדינה כולה
ליאור אדרי:
      מדובר בשואה שהמדינה לא דמיינה לעצמה בתרחישים הכי גרועים כי תקרה
ליאור אדרי:
 ולכן מובן לכל כי לא ניתן לטפל בהמשגה החוקית הקיימת לאירוע שתרחישי המציאות בו עלו על כל דמיון
ליאור אדרי:
 מדובר בשואה של כמעט 56 שנים שאנחנו אומרים לא עוד
ליאור אדרי:
 אז גם לא נערכנו להתמודדות עם השלכות של עוד שואה, בטח לא בארצנו
ליאור אדרי:
 חשוב להדגיש כי המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים לטפל בהורה שמצא את בנו במיגונית והגדיר את מה שנחשף שם כסלט של ילדים
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים לטפל באמא שחשה אשמה על כך שהילדה שלה לא בחיים, כי היא הבטיחה לבתה שהאמבולנס בדרך וכבר מגיע לנקודת המפגש ואל לא לזוז משם
ליאור אדרי:
 והילדה הקשיבה לה, למרות שאחרים ברחו
ליאור אדרי:
 רק כדי לגלות שבגלל שלא התפנתה ממקום המחבוא נרצחה באכזריות
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים לטפל במשפחה שהייתה עדה בטלפון במשך שעות למנוסה של בת המשפחה, למענה חסר הרגישות וחסר האונים של הגורמים האמונים להבטחת שלומה ולחילוצה
ליאור אדרי:
 לרגעי הטבח האכזרי של בתם ושל עשרות נוספים ושל שעות רבות ללא חילוץ כלשהו, בעוד הטלפון המשיך בשיחה עד לשכבה
ליאור אדרי:
      המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים לאם שיודעת את ההשלכות של המידע הרשמי לפיה גופת בנה לא נורתה, אך נמצא כפותה ושרופה
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם משפחות שיודעות שילדיהם מתו מאיבוד דם במשך שעות ובמשך ימים בשטח ללא חילוץ
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה להתמודד בכלים הקיימים עם משפחות שנכנסו תחת סיכון חייהם ותחת אש תופת למקומות שכוחות המדינה עוד לא הגיעו, כדי לנסות ולחלץ את ילדיהם
ליאור אדרי:
 משפחות שחשו בפחד אימה, בפחד מוות נוראי וחזו במראות מלחמה שאין כדוגמתה שעיקרה קורבנות אזרחיים שחיללו אותם ואת גופם בשלל דרכים ועד תום
ליאור אדרי:
 וחזרו הלומי קרב
ליאור אדרי:
      המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם בני משפחה וחברים שצפו בכל סרטוני הזוועות שחמאס וגורמים אחרים פרסמו בטלגרם ובדומיו, תוך חרדת חיים למצוא את יקיריהם בסרטונים אלו בזמן אמת ובמקרים רבים גם לגלות כך על רצח אהובם
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם משפחות שהוציאו את יקיריהם מהקבר לאחר קבורתם כדי לגלות שאליהם דבוקים חתיכות של ילדים אחרים
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה להתמודדות בכלים הקיימים עם הורים שקיבלו זיהוי לגבי יקיריהם ולא ביצעו זיהוי בעצמם לגבי אי השלמה עם כך שאכן ילדיהם הוא מי שקבור מתחת לאדמה וחיים עם תקוות השווא שילדיהם עשויים לחזור הביתה כחטופים
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם משפחות שלא יודעות עד היום מה קרה ליקיריהם
ליאור אדרי:
 לא זיהו גופה
ליאור אדרי:
 ועם הסיוטים שרצים להם בראש מיום הקבורה אז הרימו ארון קבורה ממש, אבל ממש קל
ליאור אדרי:
      המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם משפחה שהייתה צריכה לדחות את ההלוויה, כי הובטח לה ששני ילדיה ייקברו יחדיו, אבל גופת אחד מהם לא הגיעה לבית הקברות
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם הורים שהפכו מאוד גופות שנמצאו בשטח, תוך היחשפות למוות האכזרי שצילק כל גופה וגופה במטרה לאתר את גופת יקיריהם
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה להתמודד בכלים הקיימים עם אנשים שנקראו לזהות בשורה גופות נפוחות, מסריחות, סגולות, שהושארו בתנאים לא תנאים במשך ימים, עם תולעים בתוכן
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים להתמודד עם בני משפחה שיודעים שאנסו וכרתו והתעללו ושרפו את ילדיהם באכזריות שאין כמותה
ליאור אדרי:
 המדינה לא ערוכה בכלים הקיימים לטפל בכל אלו שלא מסוגלים נפשית לדרוש את מה שמגיע להם
ליאור אדרי:
      אתם, כיאה למדינה מתפקדת, מסתכלים על העתיד, מתכננים את מהלכי ההווה
ליאור אדרי:
 אנחנו חיים כל יום סיוטים מחדש וכל לילה סיוטים מחדש, את ה-7 באוקטובר
ליאור אדרי:
 אנחנו תקועים ב-7 באוקטובר
ליאור אדרי:
 אנחנו זקוקים שתגנו עלינו עכשיו, למען אלו שלא הצלחתם להגן עליהם אז
ליאור אדרי:
 אנחנו צריכים יותר מאמפתיה
ליאור אדרי:
 אנחנו זקוקים שתיקחו אחריות על האזרחים מתים מהלכים ותספקו מענה הוליסטי לכל המקרים שנופלים בין הכיסאות
ליאור אדרי:
 ואזהרת ספוילר, כולנו במסגרת הקיים נופלים בין הכיסאות
ליאור אדרי:
      המקרים שהוצגו כאן הם קצה המזלג של סיפורי הטראומה היום יומיים עמם אנחנו מתמודדים כמשפחות, מעבר לטראומה הקשה מנשוא וכתוצאה גם ממנה וכמובן מכל אירועי ה-7 באוקטובר ישנם צרכים קריטיים, מיידיים וארוכי טווח המחייבים את פתרונכם
ליאור אדרי:
 המחייבים שינויים ותקצובים ועבודת מטה, תוך שיתוף פעולה עם המשפחות והבנתכם את המורכבויות השונות ואת הצורך המקסימלי בהתייחסות לאוכלוסיות שונות של פגועים בתוך המסגרת המשפחתית
יצחק פינדרוס:
אני אעבור עכשיו למשרדי ממשלה ואחזור למשפחות
ליאור אדרי:
תודה
ליאור אדרי:
 יש המון משפחות שרוצות לדבר
יצחק פינדרוס:
כיוון שבסופו של דבר, כמו שאמרתי, אנחנו רוצים לצאת מהדיון הזה עם בשורות מעשיות ואני חושב שאני מדבר גם בשם חברי הכנסת
יצחק פינדרוס:
 אנחנו לא הולכים בדיון הזה לסיים ולסגור מעגל, להוציא כותרת וללכת
יצחק פינדרוס:
 אנחנו הולכים ללוות את הדבר הזה
יצחק פינדרוס:
 גם הוועדה, אבל לא רק כוועדה
יצחק פינדרוס:
 אני אומר, אנחנו הולכים ללוות את זה
יצחק פינדרוס:
 מה שיצטרך חקיקה, יצטרך חקיקה
יצחק פינדרוס:
 מה שיצטרך מעקב אחרי משרדי ממשלה, יצטרך מעקב אחרי משרדי ממשלה
יצחק פינדרוס:
 לכן גם מי שמרגיש שאם הוא לא ידבר או לא יצליח להתבטא היום במלואו, אנחנו נעשה בוועדה הזאת לעשות את המקסימום לדבר הזה
יצחק פינדרוס:
 לכן לנסות לתמצת
יצחק פינדרוס:
 נחזור למשרדי ממשלה
יצחק פינדרוס:
 זה לא הולך להסתיים בדיון הזה סופית, אנחנו ננסה ללוות את זה, לראות איפה הפערים, איפה הדברים, איפה הדברים שצריכים לעשות
יצחק פינדרוס:
 אני מבקש מתמר שטיינר, משרד המשפטים
יצחק פינדרוס:
      אני מבקש, ממש מבקש, אם רוצים שהדיון, זה למענכם, אם אתם רוצים שהדיון יהיה מעשי
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה להגיד לכם כמי שנמצא בפוליטיקה הרבה שנים, הדרך לא לצאת משום דיון שום דבר זה להתפרץ בתוך הדיון ולעשות בלגן
יצחק פינדרוס:
 ואז במסגרת הבלגן הסתיים הדיון ולא התקדמנו
יצחק פינדרוס:
 למענכם, באמת למענכם
יצחק פינדרוס:
 אני מסכים, זה דיון רגיש, דיון כואב
יצחק פינדרוס:
 אבל למענכם, בואו ננסה לייצר את הדיון הזה, כדי שייצא ממנו בשורות
תמר שטיינר:
אז באמת כמו שאמרתם קודם, בעצם האירוע הזה תפס את משרדי הממשלה לא מוכנים
תמר שטיינר:
 תמר שטיינר, ראשת בית הדין לעררים, מענקי קורונה ו-"חרבות ברזל"
תמר שטיינר:
 נציגת משרד המשפטים במנהלת החטופים החל מהשבוע השני למלחמה
תמר שטיינר:
 מאז בעצם אנחנו כמשרד מתכללים את כל הצרכים שמגיעים אלינו, לרבות ייעוץ וחקיקה בהיבטים של תיקוני חקיקה
תמר שטיינר:
 הסיוע המשפטי בעצם מלווה גם את משפחות הנרצחים, גם את משפחות החטופים
תמר שטיינר:
 אני מבינה שיש כאן איזה שהיא, תכף בת שבע תתייחס, סגנית מנהלת הסיוע המשפטי נמצאת כאן
תמר שטיינר:
      בעצם מה שעשינו במנהלת החטופים, ואני חושבת זה מנגנון שצריך להעתיק אותו לכאן מהר מאוד, הקמנו שולחן בין משרדי שבו בעצם הייתה נציגות למשפחות החטופים שהיא הציפה את הצרכים
תמר שטיינר:
 כמו שאמרת בדיוק אנחנו לא יודעים להגיד מה הפערים, קטונו באמת
תמר שטיינר:
 אנחנו יודעים שמדובר פה באירוע שהוא אירוע בראייה שלי כריצת מרתון
תמר שטיינר:
 אנחנו גם היום לא יודעים מה יהיו הצרכים שלכם מחר
תמר שטיינר:
 אני מניחה שגם אתם בעצמכם לא יודעים להגיד מה יקרה בעוד חודש או מה תצטרכו בעוד חודש או בעוד חודשיים או בעוד שנה
ליאור אדרי:
אנחנו כבר יודעים להגיד מה אנחנו צריכים עכשיו
תמר שטיינר:
אז אני רוצה רגע לומר
תמר שטיינר:
 בעצם מנהלת החטופים הוקמה במשרד ראש הממשלה לפני שלושה שבועות אם אינני טועה, בפועל
תמר שטיינר:
 החלטת הממשלה היא מ-12 בנובמבר אבל בעצם הוקמה בפועל לפני שלושה שבועות בערך, חודש, משהו כזה
תמר שטיינר:
 בעצם המנהלת הזאת היא אותו גוף מתכלל ולהבנתי זה מה שצריך לעשות גם פה
תמר שטיינר:
 להקים גוף שמתכלל ביחד עם משרדי הממשלה, בעצם משרד המשפטי הוא חלק, שותף מאוד מרכזי
קארין אלהרר:
תמר, למי צריך לפנות כדי שהדבר הזה יקרה?
תמר שטיינר:
משרד ראש הממשלה
קארין אלהרר:
אוקיי
קארין אלהרר:
 נמצאת כאן נציגה
תמר שטיינר:
אני רק רוצה אם אפשר שבת שבע תשלים לעניין הסיוע המשפטי
תמר שטיינר:
 כי באמת הסיוע המשפטי התפקיד שלו זה בראש ובראשונה - - -
יצחק פינדרוס:
אבל השאלה הזאת היא קריטית לעצם מהות הדיון
יצחק פינדרוס:
 מי מקבל את ההחלטה על הקמת השולחן העגול הזה? מי מוביל את זה בסופו של דבר?
תמר שטיינר:
לירון תענה
יצחק פינדרוס:
משרד ראש הממשלה
לירון הנץ:
החטופים זו החלטת ממשלה
יצחק פינדרוס:
אה, זו החלטת ממשלה?
תמר שטיינר:
בוודאי
לירון הנץ:
בדיוק כמו בחטופים
יצחק פינדרוס:
הבנתי, בסדר גמור
יצחק פינדרוס:
 מה זה אומר?
תמר שטיינר:
אני לא רוצה להלאות אתכם
תמר שטיינר:
 אני אסביר רגע במשפט ואז אני אעביר, ברשותכם
לירון הנץ:
בפעם הקודמת זו הייתה החלטה
תמר שטיינר:
בפעם הקודמת מה שקרה זה שהועברה החלטת ממשלה שהיא בעצם מקימה את המנהלת במשרד ראש הממשלה
תמר שטיינר:
 לקח זמן לאייש אותה ועד שאיישו אותה אני ניהלתי את השולחן הבין משרדי שבעם ריכז את הצרכים כמו שאמרו כאן, שבעצם לא רוכזו על ידי אף משרד, אז בעצם אני ריכזתי אותו בהיבט של החטופים אזרחיים
עמית ליאור:
יש מלא שרים
יצחק פינדרוס:
 אני אומר בכנות, אם אתם רוצים דיון של ביקורת המדינה, אז זה בסדר גמור, לא פה
יצחק פינדרוס:
 אנחנו מנסים פה עכשיו כרגע לפתור
יצחק פינדרוס:
 אני מבקש
קריאה:
מישהו רוצה לעשות משהו, זה לא מעניין אותם
קריאה:
 אתם נותנים לאנשים מקצועיים לדבר כשהם לא יודעים מה אנחנו באמת צריכים
יצחק פינדרוס:
אבל זה מה שהיא אמרה
יצחק פינדרוס:
 זה מה שהיא אמרה
קריאה:
אבל למה אני צריכה לשמוע את כל הדברים האלה?
יצחק פינדרוס:
אז את לא חייבת
קריאה:
אבל זה בדיוק העניין, הם לא מסוגלים לעשות כלום
רחל עזריה:
הם לא מרגישים את הכאב שלנו, לנו נרצחו הילדים
יצחק פינדרוס:
אבל בשביל זה כינסנו את הדיון
קריאה:
אתם עדיין רוצים להמשיך כרגיל, כאילו לא קרה כלום
יצחק פינדרוס:
את צודקת
יצחק פינדרוס:
 אבל בשביל זה כינסנו את הדיון היום, בשביל להגיע לפתרונות
קריאה:
אנחנו כל יום, אתם אמרתם אירוע מתגלגל, אתם בכלל לא מבינים מה זה אירוע מתגלגל
קריאה:
 איפה פסיכיאטר, איפה משרד הבריאות שיישב פה ויבין וינתח מה המצב שלנו? איך אתם באים ואומרים לנו שאתם רוצים לעשות דברים ועוד לדבר לפני שבכלל אתם יודעים מה קרה ומה אנחנו צריכים? זה מה שמשגע
קריאה:
 לא הבנתם כלום מאז שקרה היום הזה
קריאה:
 כל הזמן מנסים להכניס אותנו למשבצת כזאת או משבצת אחרת
קריאה:
 נלחמים בנו, כאילו אנחנו איזה לא יודעת מה
קריאה:
 אנחנו לא מתפקדים
קריאה:
 בעלי לא הוציא מילה מאז שזה קרה
יצחק פינדרוס:
אבל יש פה הרבה
תמר שטיינר:
את צודקת, אני רוצה לומר, את צודקת
יצחק פינדרוס:
אבל אנחנו רוצים לעזור
יצחק פינדרוס:
 אבל באנו לפה לעזור לכם
יצחק פינדרוס:
 אין מה לעשות
יצחק פינדרוס:
 אם אני לא אשמע את משרדי הממשלה, זה לא יעזור שאני אקשיב
יצחק פינדרוס:
 זה לא יעזור, כי אני בסוף לא משרדי הממשלה
קריאה:
כמה זמן לוקח לאנשים חכמים, מובילים מדינה
יצחק פינדרוס:
גברת, אבל על זה הדיון
בת שבע שני:
בדיוק על זה אני רוצה להשיב
בת שבע שני:
 עו"ד בת שבע שרמן שני, סגנית ראש הסיוע המשפטי במשרד המשפטים
בת שבע שני:
 בכל דיון כזה למול עיניי תמיד הפסוק "כי עני ואביון אנוכי וליבי חלל בקרבי"
בת שבע שני:
 אני באה בענווה להגיד מה אנחנו עושים בכלים שיש לנו היום
בת שבע שני:
 כיום הסיוע המשפטי מאוחר מידי בעזרת הילה בשלב הראשון, קיבלנו את השמות
בת שבע שני:
 אנחנו פונים למשפחות ואנחנו מנסים להצמיד לכל משפחה, אם היא מעוניינת בכך, עורך דין שיעזור לה למצות את הזכויות שלה ולקבל את מה שמגיע לה
בת שבע שני:
 וגם להילחם, אם צריך להילחם על מה שצריך להילחם
בת שבע שני:
 זו עבודה פרטנית לכל משפחה ומשפחה
בת שבע שני:
      מעבר לזה כמו שעלה פה וכמו שמגיע אלינו מעורכי הדין שלנו, אנחנו מנסים לחשוב ולראות איך אפשר להתמודד עם שאלות שהן שאלות רוחב שעולות
בת שבע שני:
 אנחנו שמענו, הציג פה מר שפיר את העניין של תביעות נזיקיות
בת שבע שני:
 זה גם משהו שהוצף אלינו, מאוד מדאיג אותנו
בת שבע שני:
 כתבנו חוות דעת, אנחנו חושבים לראות איך אנחנו יכולים לפתור את זה
בת שבע שני:
 נדרשים אחוזים מאוד גבוהים
בת שבע שני:
 הוזכר פה 30%, ראיתי 50% למי שמתייאש באמצע ולא ממשיך אפילו את התביעה
בת שבע שני:
 זה מאוד מדאיג אותנו, אנחנו עכשיו מנסים לחשוב על פתרונות
בת שבע שני:
      אני אגיד שבעניין החטופים הרעיון לשולחן עגול עלה במסגרת של ועדת כנסת
בת שבע שני:
 ובעקבות זאת, את היוזמה לקחנו עלינו משרד המשפטים
בת שבע שני:
 תמר הובילה את זה עד הקמת המנהלת
בת שבע שני:
 זה באמת משהו שאפשר כבר לקבל החלטה ולהתחיל לעשות אותו
בת שבע שני:
 אתם צודקים
בת שבע שני:
 אתם כבר יודעים עכשיו מה אתם צריכים
בת שבע שני:
 אנחנו עוד לומדים
בת שבע שני:
 מנגנונים שהממשלה נותנת לצערנו עובדים לאט
בת שבע שני:
 אבל אנחנו רוצים כמה שיותר מהר לראות איך אפשר להבין את הצורך ולתת את המענה
בת שבע שני:
 אני אגיד שאני מכירה את כל נציגי הממשלה שיושבים פה, כולם באופן אישי מאוד מחויבים ומאוד רוצים
בת שבע שני:
 אתם צודקים שרצון הוא לא תמיד די בו
קריאה:
סליחה, אני חייבת להגיב
קריאה:
 אני חייבת להגיב
תמר תשובה:
איזה זכויות יש? בואי נגיד שהבאתם עורך דין צמוד, איזה זכויות יש לאחים? על מה את מדברת? על איזה זכויות את מדברת? אני יודעת בדיוק את הזכויות שיש
תמר תשובה:
 ששולחים אותך לביטוח לאומי והיא פותחת לך במחשב והיא מקריאה לך על פי פעולת איבה? שמשהו שלא קרה
תמר תשובה:
 אולי ב-40 שנה
תמר תשובה:
 תקשיבי, יש פה פעולות איבה
תמר תשובה:
 נכון, אנחנו חיים במדינת טרור ויש פעולות איבה ונרצחים בפעולות איבה 4, 5 אנשים, 6, גג 10 במכה
תמר תשובה:
 לא נרצחים 1,400 ילדים בפיגוע אחד
תמר תשובה:
 גם לא במלחמה
בת שבע שני:
אני לא יודעת איך קוראים לך, את צודקת
בת שבע שני:
 רגע, אני רוצה להגיד
בת שבע שני:
 המטרה של השולחן העגול היא להבין את הפערים האלה
בת שבע שני:
 ובמקרה שנדרשת הצעת חוק לתיקון אז גם זה נעשה
בת שבע שני:
 זה גם דברים שקורים, אפשר לבחון את זה
בת שבע שני:
 זה בדיוק מה שאנחנו בודקים
תמר שטיינר:
אני רוצה רק להשלים שבאמת גם בשולחן העגול של החטופים אנחנו באמת הבנו, תקשיבי לי, זה חשוב
תמר שטיינר:
 גם בשולחן העגול של החטופים אנחנו הבנו שיש צרכים שעולים באירוע הזה שלא נתקלנו בעבר
תמר שטיינר:
 אבל כדי למפות את הזכויות ולראות מה קיים בדין ומה לא קיים בדין ומה אפשר לפתור בהצעת מחליטים ומה לפעמים במנגנונים הקיימים ניתן באמצעות כל מיני ועדות שביטוח לאומי כבר מפעיל יש הרבה - - -
תמר תשובה:
אבל יש לי שאלה
תמר תשובה:
 דקה, אני עונה לה כי אני רוצה להגיד משהו
תמר תשובה:
 לא חשבתם שהמשפחות האלה ראו בסרטים איך היקרים שלהם נרצחו ונשחטו בשידור חי? מה הם זקוקים אחרי ארבעה חודשים, לא חשבתם
יצחק פינדרוס:
אני רוצה שנייה לנסות למצות את הנושא הזה
יצחק פינדרוס:
 הנושא של שולחן עגול, אולי לירון תתייחסי לנושא הזה
יצחק פינדרוס:
 יש אפשרות לצאת היום עם החלטה על הקמת שולחן עגול, לפחות שולחנות עגולים עד החלטת ממשלה ונראה איך אנחנו נעשה את זה להחלטת ממשלה?
יורם יהודאי:
לפני התשובה של לירון
יצחק פינדרוס:
לא, אבל אתה לא לבד פה
יצחק פינדרוס:
 יש 30 אנשים שביקשו רשות דיבור
קארין אלהרר:
אבל תקשיבו, זה הכי חשוב
יצחק פינדרוס:
אם אתם תדברו לא יהיה
יצחק פינדרוס:
 אני מנסה להוביל את זה כבר חצי שעה ואתם לא נותנים לי
יצחק פינדרוס:
 אתם לא שמים לב
יצחק פינדרוס:
 אני מנסה להוביל להקים שולחן עגול ואתם דואגים שזה לא יקרה
יצחק פינדרוס:
 למה? כן, לירון
לירון הנץ:
ברשותך היו"ר אני אצטרך לתת איזה פסקה לפני כדי להבין
לירון הנץ:
 לירון הנץ, סמנכ"לית ממשל וחברה במשרד ראש הממשלה
לירון הנץ:
 אני גם מכירה לא מעט מהמשפחות הכואבות ואנחנו בהחלט כואבים את הכאב ומרגישים אותו
לירון הנץ:
 ואני מדגישה את זה כל פעם כשאני נפגשת אתכם
לירון הנץ:
 וכמו שאמרתי לכם בוועדה הקודמת, כולנו כאן צריכים לאסוף את עצמם ולנשום כדי להיות מסוגלים לדבר בכלל על עולמות של מנגנונים, כלים, יכולות וחקיקה
לירון הנץ:
 אבל אין לנו ברירה
לירון הנץ:
 אז אנחנו עוברים ומדברים על זה ברמה המקצועית
לירון הנץ:
      אני אגיד שבהמשך למפגש באמת כואב בדצמבר שערכנו עם כ-100 מנציגי המשפחות השכולות של נרצחי המסיבות באמת עלו אתגרים גדולים, מעבר לכאב הגדול
לירון הנץ:
 פערים שגם מיד אחריהם גם העברתי לכתיבה והבאתי בפני מנכ"לי משרדי הממשלה
קארין אלהרר:
לירון, היה דיון שבוע שעבר
לירון הנץ:
רגע, שנייה
קארין אלהרר:
מה קרה מאז הדיון שבוע שעבר?
לירון הנץ:
זו שאלה אחרת
קארין אלהרר:
זו השאלה
לירון הנץ:
לא, כי יש כאן כמה עולמות
לירון הנץ:
 קודם כל, אנחנו בהחלט עבדנו מסביב לשעון אגב, אם את שואלת ספציפית, כדי להביא את החלטת הממשלה ביום ראשון הקרוב בנוגע למעטפת המענים המורחבת לשורדי מסיבות הדרום
קריאה:
מה עם המשפחות של הנרצחים? אנחנו לא שורדים פה, אנחנו שכולים
לירון הנץ:
לא אמרתי מה לא עשינו
לירון הנץ:
 שאלת, אז עניתי
לירון הנץ:
 עכשיו רגע למרחב שמסביר מה כן קרה
לירון הנץ:
 אני אגיד שיש כאן כמה אלמנטים שהם שונים
לירון הנץ:
 אין מה לעשות, צריך רגע לבודד אותם כדי להתמודד איתם
לירון הנץ:
 בסדר? יש כאן את הציר שמדבר על מעגלי פגיעה נוספים שהיום חוק נפגעי פעולות איבה שהביטוח הלאומי אמון על הטיפול במשפחות השכולות מתוקף החוק הזה, לא נותן מענה
לירון הנץ:
 זה לא סוד
עמית ליאור:
ארבעה חודשים זמן לשנות את החוק
עמית ליאור:
 אנחנו נפגשנו מזמן
יצחק פינדרוס:
אחרי שגם בישיבות הקודמות לא נתנו לסיים את הדיון ולכן זה לא קרה
פנחס גולדשטיין:
לירון, אנחנו נפגשנו בבית חיל האוויר והוצאת מסמך מאוד מאוד מפורט למלא מכותבים בתוך המסמך הזה
פנחס גולדשטיין:
 איך עד היום לירון המסמך הזה לא הגיע למכותבים? היינו גם בפגישה אצל חה"כ קארין אלהרר
לירון הנץ:
איזה מכותבים?
פנחס גולדשטיין:
תפתחי את המכתב שהוצאת והעברת אותו לארז צרפתי
יצחק פינדרוס:
סליחה, לא, לא
לירון הנץ:
אני גורם ממשלי והמכותבים על המכתב שלי קיבלו את המכתב
לירון הנץ:
 מדובר על שרי הממשלה ומנכ"לי משרדי הממשלה
יצחק פינדרוס:
לירון, אני מבקש, עם כל הקושי וזו ישיבה באמת בכאב גדול
יצחק פינדרוס:
 אני מבקש לא לענות באמצע
יצחק פינדרוס:
 השאלה הייתה מאוד מוגדרת, גם שלה וגם שלי
יצחק פינדרוס:
 שאלה הייתה אולי קצת שונה
לירון הנץ:
אני מנסה, גם לכבד את השאלות וגם לתת רגע רקע
יצחק פינדרוס:
זה בסדר גמור
יצחק פינדרוס:
 אני מבין את הקושי
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה להבין על הנושא, שיהיה כתובת על הכול
יצחק פינדרוס:
 נשמעים פה דברים, אחד, שתיים על הנושא שהיא שאלה
לירון הנץ:
מאה אחוז
לירון הנץ:
 אז אני רק אגיד, ציר תיקוני החקיקה כדי לאפשר הכרה וזכויות במעגלי פגיעה שונים דורש, וגם זו הצעה שהצעתי גם בכתובים וגם נמצאת אצל המנכ"לים הרלוונטיים בהקשר הזה
לירון הנץ:
 זה בשיח פנימי כרגע, להקים צוות מנכ"לים ייעודי, לרבות משנה ליועצת המשפטית לממשלה כדי לבוא ולהציע את החלופות ביחס לדברים שעולים כאן
לירון הנץ:
 שוב, בנוגע למעגלי הפגיעה הנוספים והקשים שמדוברים כאן
לירון הנץ:
      ציר אחר הוא ציר מיצוי הזכויות, שהוא משהו שכבר קורה
לירון הנץ:
 זאת אומרת, היה כאן חבירה גם בעקבות המפגש הרחב שעשינו ובאמת ממלאת מקום מנכ"לית הביטוח הלאומי עבדה והביאה את כל הצוות שלה כדי לעבוד בהגברת מיצוי הזכויות
לירון הנץ:
 באיסוף הנתונים, בחיבור טוב יותר של עובדות השיקום שפזורות ברחבי הארץ
לירון הנץ:
 ואני אתן לביטוח הלאומי להרחיב לגבי זה
לירון הנץ:
 אני רק אגיד שהדברים קורים תוך כדי
לירון הנץ:
 הם לא ממתינים לוועדה או לצוות
קארין אלהרר:
מי היום המנכ"ל?
לירון הנץ:
נאמר שציר שלישי של הדברים הוא סיפור של העובדה, וגם דיברתי על זה בוועדה קודמת לפני שבוע וחצי, כמו שחה"כ קארין אלהרר הזכירה, שסיפור מנגנון מערך הנפגעים האזרחי, שלא קיים במדינת ישראל, שלא כמו במערכת הביטחון, הוא עניין שדורש עבודת מטה מקצועית
לירון הנץ:
 ואני יותר מהמלצתי פעם ופעמיים ואף יותר, להעמיד את הצוותים הרלוונטיים והנדרשים כדי להביא את ההמלצות
קארין אלהרר:
אז מי לא מסכים?
יצחק פינדרוס:
אני מנסה להבין את הפער
יצחק פינדרוס:
 אולי זה יותר למשרד המשפטים
יצחק פינדרוס:
 אמר איציק שפיר, אומר אני לא יודע למי לפנות מבחינה משפטית
יצחק פינדרוס:
 אני מסכים
יצחק פינדרוס:
 דיברנו על הנושא של הנפגשים הנוספים שאת אומרת שצריך תיקוני חקיקה
יצחק פינדרוס:
 ואני כבר אומר לך, בסיכום יהיה