GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס:
 אני יודע, מסכים עם זה
גלי עטר:
גלי עטר ממכבי שירותי בריאות
גלי עטר:
 אז קודם כל אני רוצה להודות על הדיון הזה
גלי עטר:
 אנחנו בתקופת מלחמה וזה לא מובן מאליו שהדיון מתקיים
גלי עטר:
 וגם להודות למשרד הבריאות והאוצר על הפרסום של הדוח
גלי עטר:
      אני רוצה להגיד כמה דברים ואני חושבת שאנחנו באותה קלחת ואני חושבת שחמוטל ניסחה את זה בצורה שגם אני חושבת
גלי עטר:
 בסוף יש את אותו ילד שצריך לקבל שירות וזה לא משנה מאיפה הוא
גלי עטר:
 והמלחמה חידדה עוד יותר את הפער בין הרצוי למצוי
גלי עטר:
 והמלחמה חידדה עוד יותר את החשיבות של קופת החולים כגורם שאמור לייצר אינטגרציה ולקבל תמונה
גלי עטר:
 כי מה שקרה ומה שקורה גם בשוטף זה שיש הרבה מאוד יחידות, אבל בסוף הם חוזרים אלינו
גלי עטר:
 כי גם היחידות עצמן לא מצליחות להחזיק את המטפלים, כי גם המטפלים ביחידות, אנחנו ביחד כמו שחמוטל אמרה, אנחנו עובדים על שיתופי פעולה, על הסכמים
גלי עטר:
 אני לא חושבת שנכון להפריד
גלי עטר:
 ולכן אני חושבת שהדיון הזה, יעל, אנחנו ביחד באותה קלחת
גלי עטר:
 צריך לייצר ערוץ תקשורת נפרד או ערוץ חשיבה אסטרטגי על מה עושים עם הילדים עם הלקות התקשורתית
גלי עטר:
      אני אתן רק מספרים: ילד אחד 156 טיפולים בשנה
גלי עטר:
 100 ילדים 15,600
גלי עטר:
 1,000 ילדים בשנה חדשים זה 156,000,000 טיפולים שאנחנו צריכים לדאוג שיש לנו תוספתיים
גלי עטר:
 ויש הרבה מאוד, כי אם אנחנו מדברים על 1
גלי עטר:
40 או על 1
גלי עטר:
36 שהכמויות והמספרים הם הרבה יותר גדולים
גלי עטר:
 ולכן זה סוג של מן חור בדלי, כי אנחנו מזהים אותם
גלי עטר:
 אני יכולה להגיד לך אנחנו מזהים היום הרבה יותר ילדים כבר בגיל שנה
גלי עטר:
 ואז אני צריכה לתת להם שירות עד גיל 18
יעל רלוי:
השנה 10,000 חדשים
גלי עטר:
נכון
גלי עטר:
 אנחנו באותה קלחת
גלי עטר:
 ולכן השאלה אם גדלנו גדלנו
גלי עטר:
 האם הזמינות השתפרה? לא
גלי עטר:
 כי המכנה שלנו ממשיך לגדול
גלי עטר:
 בסדר? וברגע שאנחנו מאבדים את מיטב המטפלים שלנו, שלא רוצים לעזוב, כי יש להם בקופות החולים וגם בכל הגופים המקצועיים יש להם ישיבות צוות ויש להם את החברותא והם לא יושבים לבד בקליניקה
גלי עטר:
 אבל הם עוזבים כי הם צריכים להתפרנס
גלי עטר:
 כי אם יש לי מרפאה בעיסוק, ולכן אני מחזקת אותך, אם יש לי מרפאה בעיסוק שגרה בתל אביב, פריפריה תל אביב שאנחנו לא מצליחים לתת בהם שירותים, כי יש שם היצע מאוד גדול של קליניקות פרטיות והיא אומרת לי 'אני חייבת לעזוב
גלי עטר:
 אני נורא לא רוצה לעזוב את מכבי, אבל אני חייבת לעזוב כי אין לי איך לשלם שכר דירה
גלי עטר:
 אני בת 28 ואני נתמכת על ידי ההורים שלי' – אז יש בעיה
גלי עטר:
      ואם אני מדברת עם המרכז לגיל הרך והם אומרים לי אני מתחילה במינוס
גלי עטר:
 אני רק פותחת את הדלת בבוקר אני מתחילה במינוס – אז יש לנו בעיה
גלי עטר:
 כי מבחינתי זו גם בעיה שלי
גלי עטר:
 כי האחריות על הילד אנחנו האינטגרטור
גלי עטר:
 רופאי הילדים שלנו, התפתחות הילד, אנחנו האינטגרטור
יצחק פינדרוס:
אני לא שומע איפה משרד החינוך בכל הסיפור הזה
יצחק פינדרוס:
 זה בתוך התהליך
גלי עטר:
אני רק אסיים
גלי עטר:
 ואם בסוף אנחנו מקבלים מכתבים, שולחים ילדים ממעונות יום שיקומיים שלא נפתחו, תלכו לקופת החולים הם ייתנו לכם שירות
גלי עטר:
 ואם אנחנו מקבלים גם בחינוך המיוחד, אין לנו מטפלים
גלי עטר:
 בגני תקשורת, אין קלינאיות תקשורת
גלי עטר:
 אין
גלי עטר:
 הם שולחים אותם עם מכתבים בואו תקבלו בקופת חולים
גלי עטר:
 ואין לנו מאיפה
גלי עטר:
 אנחנו חייבים רגע לבנות תוכנית אסטרטגית רב שנתית
גלי עטר:
 אבל אנחנו גם חייבים לעבוד מהר
גלי עטר:
 וכאן מר ברק, נעים מאוד, אני מודה לך מאוד
גלי עטר:
 אני חושבת שהרבה מההמלצות של קופות החולים אימצתם ואימצתם בחוכמה
גלי עטר:
 ויש דברים שצריך אבל לעשות מהר
גלי עטר:
 אנחנו יודעים כבר מה מספרי הרישיונות, בואו נבדוק כבר עכשיו מי המטפלים שיכולים לצאת ונקלוט אותם אלינו בשמחה
גלי עטר:
 נקלוט אלינו לקופות החולים ונגדיל את השירותים
גלי עטר:
 נכניס אותם לתוך תוכניות ההכשרה
גלי עטר:
 נבנה תוכנית, נעשה צוות חשיבה רב
גלי עטר:
 דיברת על הפריגמנטציה, אי אפשר עם זה
גלי עטר:
 כי אי אפשר, אין שום חיבורים בין משרד החינוך לקופות החולים
גלי עטר:
 ראינו את זה עכשיו במלחמה
ולרי זילכה:
גלי, יש ועדת מעקב
ולרי זילכה:
 משרד הבריאות הקים ועדת מעקב שלא פועלת, בואו תכנסו אותה, בואו נשב על זה
גלי עטר:
יש פה בזבוז משאבים משווע, בסדר? משווע
גלי עטר:
 כי יש ילד שיכול לקבל, המידע לא זורם בין הגופים
גלי עטר:
 יש ילד שיכול לקבל שירות בתב"מ ויכול לבוא גם אליי ולבקש ואין לי מושג
גלי עטר:
 אני מקווה שעכשיו זה יאושר לי במשרד הבריאות ואני אקבל את הנתונים האלה, ילדי תב"מ, אז אני אדע מי כבר מטופל
גלי עטר:
 אבל צריך להסתכל על הדברים בצורה אחידה, שטוחה
גלי עטר:
 האינטגרטור זה קופת החולים
גלי עטר:
 תסמכו עלינו, אנחנו יודעים, אנחנו רוצים הסכמים, אבל אין להם מטפלים
גלי עטר:
 יש לי שיחות עם מרכזים לגיל הרך בכל הארץ
גלי עטר:
 כמעט כל יום יש מישהי ששואלת אותי נו, אתם מעלים תעריפים, מעלים תעריפים? אין לי איך להחזיק את המטפלים שלי, הם הולכים לפרטים
גלי עטר:
 תנו לי את הכסף ואת המשאבים כדי שאני אוכל לתת למי שצריך
גלי עטר:
 אני מסכימה עם זה שאם אנחנו דורשים מהם להיות ולתת שירות שהוא איכותי, וזה עוד אחד מהיתרונות של אינטגרציה, שאנחנו נדע מה עושים עם הילד
גלי עטר:
 אם הוא עובר מהחזרים להסדרים
גלי עטר:
 צריך גם לדעת מה קורה, אין רצף מידע
גלי עטר:
 אז תנו לנו להיות האינטגרטורים, אנחנו צריכים את התקציב, אנחנו יודעים לנהל את זה
גלי עטר:
 הוכחנו את זה גם עכשיו במלחמה שלמרות המלחמה 80% מהפעילות שלנו במחוז דרום עבדה
גלי עטר:
 ובכל הארץ, כמעט ולא ירדה פעילות
גלי עטר:
 להיפך, עוד עלינו בתוצר
גלי עטר:
 אבל זה חייב להיות משהו אחיד
יצחק פינדרוס:
מכבי היה להם את קיבוץ סעד, הייתי במרפאות שלכם
גלי עטר:
אז לנסות מתוך הדוח הזה לאמץ
גלי עטר:
 אנחנו כבר בפברואר, התקציבים לא נסגרו
גלי עטר:
 כדי שנוכל, המטפלים רוצים להישאר אצלנו
יצחק פינדרוס:
טוב, התקציב יעבור בעוד חודש
יצחק פינדרוס:
אני רוצה את משרד החינוך רגע
ליאור ברק:
אבל רק הערה אחת
קריאה:
משרד החינוך הוא לא - - -
יצחק פינדרוס:
הוא כן אמור להיות
יצחק פינדרוס:
 יש פה דבר שהוא לא מתקבל על הדעת, גם משרד הרווחה
ליאור ברק:
צודק יושב-הראש
יצחק פינדרוס:
צריך להיות סנכרון
יצחק פינדרוס:
 הילד הזה נמצא בגן שפה שמקבל טיפולים וזה לא מקבל מקופת חולים
ליאור ברק:
שתי נקודות: ברור שככל ואפשר עדיף שהילד יקבל את הטיפול במסגרת היום שלו, במקום לטרטר את ההורים או במהלך היום או אחר הצוהריים, בכלל אין על זה ויכוח
ליאור ברק:
 זה בוודאי הדבר העדיף
ליאור ברק:
 אין חולק על זה, כולם מסכימים לעניין הזה
ליאור ברק:
      עוד נקודה אחת
ליאור ברק:
 אף קופת חולים לא מוגבלת מבחינתנו ודאי, בכמות האמצעים שהיא יכולה להשקיע בתחום התפתחות הילד
ליאור ברק:
 כמובן שאנחנו מנסים לסייע בכסף צבוע לדבר הזה
ליאור ברק:
 כמובן שצרכי עירך מרובים וכל קופה מנסה לתעל את הכספים שלה בכל התחומים
גלי עטר:
בבריאות הנפש כבר למדנו את הלקח ובאמת יש עכשיו
גלי עטר:
 אבל אני חושבת שתוכנית אסטרטגית תאפשר לנו לנהל את זה טיפין טיפין ולא בבת אחת
גלי עטר:
 כי גם להתמודד עם תקציב מאוד גדול בבת אחת גם לוקח זמן, לכן שזה יהיה מדורג
פנינה אלתר:
אני רק אשמח לדעת למה אתם רוצים שאני אתמקד
יצחק פינדרוס:
אני רוצה להבין איך זה עובד היום
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת ילד נמצא במסגרת החינוך
יצחק פינדרוס:
 הוא אמור לקבל את הטיפולים הפרא רפואיים במסגרת בית הספר
יצחק פינדרוס:
 מי בסוף נותן לו והאם יש סנכרון בין שני הגופים המטפלים? שאלה פשוטה, תמימה
פנינה אלתר:
אני רוצה לדבר, זה לא רק ילדים על הרצף האוטיסטי, כי אנחנו מטפלים בכולם
יצחק פינדרוס:
 לא מדברים על הרצף האוטיסטי פה
יצחק פינדרוס:
 זה עלה, אבל לא על זה מדברים
פנינה אלתר:
עכשיו מה שקורה, ילדים מקבלים טיפולים מתוקף שני חוקים: חוק חינוך מיוחד, וזה לא אחד במקום השני, ומתוקף חוק בריאות ממלכתי
פנינה אלתר:
 זה בסדר
יצחק פינדרוס:
ויש סנכרון?
פנינה אלתר:
יש סנכרון בדברים מסוימים
פנינה אלתר:
 אני אתן דוגמה, למשל התב"מ שהוא שירות של משרד הבריאות הוא ניתן בגני החינוך המיוחד שלנו, של ילדים אוטיסטים במקרה
פנינה אלתר:
 זאת אומרת שיש פה סנכרון, טיפול של מערכת הבריאות, שאמנם ניתנת על ידי זכיינית
פנינה אלתר:
 היא ניתנת בתוך המסגרות שלנו
פנינה אלתר:
 זה דוגמה לסנכרון שקיים
פנינה אלתר:
 זה לא כל כך פשוט, כי אתה בסך הכול בסוף מסגרת חינוכית, אתה רוצה לשמור על רצף יום לימודי חינוכי ופתאום נכנסים לך מסות מטפלים
פנינה אלתר:
 אבל לומדים
פנינה אלתר:
 ולמדנו יתרונות וחסרונות
יצחק פינדרוס:
אני מדבר גני שפה שלכם, עזבי אוטיסטים
פנינה אלתר:
עכשיו, בגני שפה אין את התב"מ
פנינה אלתר:
 התב"מ הוא ספציפי שהוא סביב הנושא של - - -
יצחק פינדרוס:
אבל ילד שזקוק, שהמאבחנת בקופת חולים כבר קבעה שהוא זקוק לטיפולים והוא מקבל טיפולים בבית הספר, הקופה יודעת?
פנינה אלתר:
הוא בעיקרון אמור לקבל במערכת הבריאות
יצחק פינדרוס:
הוא אמור לקבל
יצחק פינדרוס:
 למה לא מקבל? הוא אמור לקבל
ד"ר מיטשל שערץ:
הוא לא מקבל
ד"ר מיטשל שערץ:
 בוא נגיד את זה נכון
יצחק פינדרוס:
מי הדובר?
ד"ר מיטשל שערץ:
ד"ר מיטשל שערץ, מנהל התפתחות ילד ארצי מאוחדת
יצחק פינדרוס:
אז עכשיו, לא, אז אני רוצה לשאול את משרד החינוך
פנינה אלתר:
במישור העקרוני הוא אמור לקבל אצלנו ואמור לקבל גם במערכת הבריאות
יצחק פינדרוס:
 יש סנכרון? למה אין קשר?
פנינה אלתר:
לא, אין קשר בתקציבים
פנינה אלתר:
 זאת אומרת נכון להיום זה, רגע, דקה
יצחק פינדרוס:
אני עוד פעם, אני ישראל ישראלי
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה לדעת, אני צריך לקבל 156 טיפולים
יצחק פינדרוס:
 אני מקבל 60 בבית הספר, מישהו יודע מזה?
ליאור ברק:
זה או או, הוא לא מקבל גם וגם
יצחק פינדרוס:
איך אתה יודע שזה או או? יש סנכרון במחשבים? איך אני יודע שזה או או?
פנינה אלתר:
אין סנכרון לצערי
פנינה אלתר:
 זה גם לא, סליחה, סליחה
יעל רלוי:
לא
יעל רלוי:
 הוא צריך לתת דוח מהקהילה אם הוא רוצה לקבל את הטיפול בקופה הוא צריך לתת דוח קהילה
פנינה אלתר:
תודה רבה
יעל רלוי:
שמפרט איזה טיפול הוא קיבל במסגרת
פנינה אלתר:
תודה על מה שאת אומרת
יעל רלוי:
ומה ההמלצה
יצחק פינדרוס:
אז מה זה? אבל אני ישראל ישראלי, אני לא יודע למי לפנות
פנינה אלתר:
אתה צודק, אני רק רוצה להסביר את זה
פנינה אלתר:
 במישור העקרוני אתה צודק, אין סנכרון כרגע במערכות
פנינה אלתר:
לצערנו, את אמרת דבר מאוד מאוד נכון
פנינה אלתר:
 היום ילד שלומד במסגרות החינוך המיוחד, כדי שהוא יקבל במערכת הבריאות נדרשנו לכתוב איזה שהוא דוח לקהילה כדי להוכיח שהילד צריך עוד גם לקבל בקהילה
פנינה אלתר:
 ויצרנו מסמך משותף לפני ארבע שנים באיזה תנאים מותר למערכת החינוך להפנות ילדים למערכת הבריאות
פנינה אלתר:
 למרות שלכאורה שניהם מחויבים
פנינה אלתר:
 אוקיי? זאת אומרת שיש קשר פה בקטע שזה מגביל מצד אחד, כי מערכת הבריאות לא רוצה שנפנה כל ילד
פנינה אלתר:
 אני חייבת להגיד גם שאנחנו לא תמיד רוצים
פנינה אלתר:
 לא כל ילד צריך לקבל טיפול גם פה וגם פה
פנינה אלתר:
 היה והוא צריך יש לנו צינור שבנינו אותו ביחד איך מעבירים את הילד וחלק דווקא בדוח כתוב שגם מערכת הבריאות צריכה להחזיר דוחות למערכת החינוך
פנינה אלתר:
 זאת אומרת יש פה איזה שהיא בנייה של עבודה משותפת, זה לא לגמרי
פנינה אלתר:
 אז חשוב לציין את זה
פנינה אלתר:
 אבל אין ספק שילד צריך לקבל גם מפה וגם מפה מבחינת החוק
יצחק פינדרוס:
הוא יקבל מה-320?
פנינה אלתר:
זה חלק מהדוח, once יבקשו מהמטפל ממערכת החינוך לכתוב דוח
יצחק פינדרוס:
אבל את בלבלת אותי כאזרח
יצחק פינדרוס:
 אני מתנצל, כולם פה כנראה ביצועיים, גם הוא קופץ וגם קופת חולים מאוחדת
יצחק פינדרוס:
 כולם בסדר
יצחק פינדרוס:
 אני אזרח
יצחק פינדרוס:
 הילד שלי צריך לקבל 320 טיפולים לפי מה שאת אומרת
יצחק פינדרוס:
 סליחה, 312
יצחק פינדרוס:
 הוא מקבל 156 טיפולים מקופת החולים
יצחק פינדרוס:
 אני מדבר במדינה מתוקנת
יצחק פינדרוס:
 הוא מקבל 156 מקופת חולים שהוא לא, אנחנו יודעים שלא
יצחק פינדרוס:
 והוא מקבל 156 במערכת החינוך? זה בעצם מה שאת אומרת לי?
פנינה אלתר:
אני לא יודעת אם אני אומרת
פנינה אלתר:
 אין לי מושג
יצחק פינדרוס:
אני שואל מה הוא מקבל אצלך? ברגע שילד מאובחן על ידי היועצת החינוכית בבית ספר והפסיכולוג של בית הספר והכול
פנינה אלתר:
זה לא משנה
פנינה אלתר:
 ברגע שילד קיבל זכאות
יצחק פינדרוס:
ממי הוא מקבל זכאות?
פנינה אלתר:
מוועדת זכאות ואפיון
קריאה:
משרד החינוך
יצחק פינדרוס:
משרד החינוך, בסדר
פנינה אלתר:
כן
פנינה אלתר:
 אבל על בסיס כמובן של אבחונים שלא ניכנס לזה כרגע
פנינה אלתר:
 הוא זכאי בעצם, הזכאות היא לשלוש שנים
פנינה אלתר:
 אני לא מגבילה אותו ב-10 מפגשים
פנינה אלתר:
 הוא אמור, אני אומרת 'אמור' כי לצערנו גם לפעמים יש חסר במטפלים
פנינה אלתר:
 אבל הוא אמור לקבל טיפול בשנת לימודיו כל עוד הזכאות קיימת
פנינה אלתר:
 אני לא סופרת לו מספר טיפולים
יצחק פינדרוס:
אבל אנחנו במדינה
יצחק פינדרוס:
 יש עוד משרד פה שגם אמור לתת לו את אותם טיפולים
קריאה:
לא את אותם טיפולים
פנינה אלתר:
לא, לא
יעל רלוי:
הזכאויות הן זכאויות נפרדות
יעל רלוי:
 לפעמים אין צורך טיפולי ואז אפשר
יצחק פינדרוס:
אבל אם אין סנכרון איך אתם יודעים את זה?
יעל רלוי:
יש ממשק
יעל רלוי:
 אין מערכת ממוחשבת כרגע שמסנכרנת את הכול
יעל רלוי:
 אולי זה היה עוזר, אבל יש ממשק
פנינה אלתר:
וילד לא חייב לקבל גם וגם
פנינה אלתר:
 טיפולית זה לא תמיד נכון
פנינה אלתר:
 כשהוא צריך, אנחנו מפנים
יצחק פינדרוס:
תרצה להתייחס?
ד"ר מיטשל שערץ:
תודה רבה על זכות הדיבור
ד"ר מיטשל שערץ:
 שמי ד"ר מיטשל שערץ, אני נוירולוג התפתחותי ומנהל ארצי של מאוחדת התפתחות הילד
ד"ר מיטשל שערץ:
 אז לצערי אני מכיר את הקשר עם משרד החינוך
ד"ר מיטשל שערץ:
 המון ילדים שנמצאים במסגרת תב"מ ואנחנו מקבלים פניות מהגן, להתפתחות הילד, ואומרים שאין לנו קלינאית תקשורת
פנינה אלתר:
אבל תב"מ זה מערכת הבריאות, סליחה
ד"ר מיטשל שערץ:
סליחה, אני מציין שבגן תב"מ ואין טיפול שולחים אלינו
ד"ר מיטשל שערץ:
 שנייה, בתוך מערכת החינוך
ד"ר מיטשל שערץ:
 גם ילדים בגן שפתי, גן שפה, הקלינאית יצאה לחופשת לידה, אין, פונים להתפתחות הילד
ד"ר מיטשל שערץ:
 מכל הסיבות בעולם
ד"ר מיטשל שערץ:
 גם מיצוי, גם ארגוני
ד"ר מיטשל שערץ:
 הורים צריכים ללכת החוצה כדי לקבל טיפול במקום בתוך הגן
ד"ר מיטשל שערץ:
 זה לא אירוע חד פעמי, זה אירוע נפוץ מאוד
ד"ר מיטשל שערץ:
 וכל הזמן, בגלל שהם לא מוצאים שום טיפול, אז לא מוצאים
ד"ר מיטשל שערץ:
 וזה קורה פעם אחר פעם
ד"ר מיטשל שערץ:
 אז הקשר עם משרד החינוך והתפתחות הילד אינו מיטבי במקרה הטוב
פנינה אלתר:
אני חייבת להתייחס, ברשותכם
יעל רלוי:
זה נוגע גם בעניין של אחידות תנאי העסקה
יצחק פינדרוס:
בסדר, על זה דיברנו
יעל רלוי:
לא, זה פשוט הסיבה שספקי תב"מ לא יכולים לתת את כל השירות
פנינה אלתר:
אני חייבת להתייחס
פנינה אלתר:
 קודם כל, התב"מ זה משרד החינוך, אז בואו לא נתבלבל
פנינה אלתר:
 זה נמצא, זה חונה בתוך מערכת החינוך כי יש קשר
פנינה אלתר:
 אבל הבעלים ומי שמפנה, זה של משרד הבריאות
פנינה אלתר:
 אז בואו לא נתבלבל
פנינה אלתר:
 עכשיו, זה שאני אמרתי שאכן משרד החינוך מחויב לילדים וגם משרד הבריאות
פנינה אלתר:
 הנה, אני שומעת שמשרד הבריאות לא מחויב להם
פנינה אלתר:
 נכון, אנחנו משתדלים לתת מענה לכל הילדים
פנינה אלתר:
 ובטווח של שנים אין ילד שלא מקבל לאורך כל ההיסטוריה
פנינה אלתר:
 אבל יש לנו גם חסר
פנינה אלתר:
 יש לנו חסר במטפלים במגזר הציבורי
פנינה אלתר:
 ודווקא אני לא רוצה לדבר רק על השכר, כי כנראה זו לא הסיבה היחידה
פנינה אלתר:
 אבל ברגע שאין לנו מטפלים, למה שמערכת הבריאות, סליחה, לא תיתן את מה שהיא מחויבת על פי חוק?
קריאה:
אין לה מטפלים
פנינה אלתר:
לא משנה
פנינה אלתר:
 אבל שלא יטילו עליי שאני מפנה אליהם
פנינה אלתר:
 זאת אומרת, אם ילד צריך לקבל גם וגם, ואנחנו חושבים שלא תמיד הוא צריך
פנינה אלתר:
 אבל היה ואין לי את המענה, וזה לא בסדר, ואני עושה את כל המאמצים, למה שמערכת הבריאות לא תיתן? כאילו, למה הטענות הן גם כלפיי? אז משהו פה, זה משחק שאני לא מבינה
יצחק פינדרוס:
אני לא נכנס
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה לשאול את משרד ראש הממשלה, לכם בוועדה יש איזה, קבעתם איזה שהיא דרך לסנכרון שהוא לדעתי משמעותי מאוד
לירון הנץ:
יש התייחסות לתיאום וסנכרון בין משרדי והעמדה של פלטפורמות דיגיטליות שתומכות את זה
לירון הנץ:
 עדו, אתה רוצה להשלים אותי?
עדו קמחי פלדהורן:
זה בעצם הבנה שאנחנו גם צריכים לשפר את העברות המידע והרציפות של כל המטפלים משני הצדדים כדי לייעל את התהליך
יצחק פינדרוס:
ואתם נערכים לזה כרגע?
לירון הנץ:
אז שלב היישום הוא שלב אחר
לירון הנץ:
 ואנחנו נצטרך לעשות עבודה בין משרדית, כמו שאתה מרגיש, שמתעסקת רק בעולמות היישום והתיווך
לירון הנץ:
 אני לא רוצה גם להגיד משהו שאני לא עומדת מאחוריו
יואב קיש:
אני חייב לומר חלק מהפתרון של בעיית הסנכרון היא היחידות הקהילתיות של התפתחות הילד, הן בקשר עם כל הגופים
יואב קיש:
 מודל העבודה שלנו, שאנחנו שירות ציבורי, הוא הפתרון
יואב קיש:
 אבל האופן שבו אנחנו מתוגמלים מקופות החולים מקריס אותנו
יואב קיש:
 והתשתית הזאת לא תהיה
יואב קיש:
 במקום להמציא פתרונות נוספים וחדשים, תתנו את הגב לפתרון - - -
יצחק פינדרוס:
אני אומר לכם מניסיון, אני מאוד מאוד, גם בגלל המגבלות התקציביות אבל לא רק
יצחק פינדרוס:
 אני מאוד מאוד לא הייתי רוצה לתת למשרד הבריאות להפוך להיות רגולטור מולכם
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת, אתם צריכים לנהל משא ומתן יותר קשוח עם קופות החולים
יצחק פינדרוס:
 מול החוזים
יצחק פינדרוס:
      תראו, יש דברים שעובדים ויש דברים שלא עובדים
יצחק פינדרוס:
 בואו נשים לב מה עובד ומה לא עובד
יצחק פינדרוס:
 במערכת הבריאות יש דברים שעובדים ויש דברים שלא עובדים
יצחק פינדרוס:
 הדברים של הרגולציה עוד לא ראיתי פתרון גדול, לכן שאלתי מקודם
יצחק פינדרוס:
 במערכת הרפואה היום הקהילתית היא מערכת היום לדעתי מהכי מפותחות במדינת ישראל
יצחק פינדרוס:
 ראינו את זה בקורונה
יצחק פינדרוס:
 דרך אגב, גם ראינו את זה עכשיו ב-"חרבות ברזל"
יצחק פינדרוס:
 הראשונים שפתחו בים המלח ואילת מרפאות עם סנכרון מלא, עם כל המידע, עם הכול, וידעו לעבוד ביחד – היו קופות החולים
יצחק פינדרוס:
 אני לא רוצה לדבר על משרד החינוך כמה זמן שלקח לו להיערך
חן נויבואר:
לא בהתפתחות הילד
חן נויבואר:
 עם המשבר של התפתחות הילד
יצחק פינדרוס:
כי שם, למה? אני אגיד לך למה
יצחק פינדרוס:
 כי רופא משפחה היום בקופת חולים יש רופאים שיכולים להגיע, אני לא רוצה להגיד פה בשידור, אבל רמת שכר שאין במדינת ישראל, לא רק בשירות הציבורי, גם לא בשירות הפרטי
יצחק פינדרוס:
 אמיתי, זאת האמת
יצחק פינדרוס:
 את יודעת למה? כי לקופה יש אינטרס והעסק עובד ומנהלים משא ומתן
יצחק פינדרוס:
 וכמו שהוא אמר מקודם, משרד הבריאות עיוור, אין לו מושג על מה מדובר
יצחק פינדרוס:
 אין לו מושג, הוא לא יודע
יצחק פינדרוס:
 ביום, כמו שהיא אמרה, והיא סוגרת את השירות וקופת חולים צריכות לעבוד בסכום מסוים של אנשים שהם טיפלו והם לא יקבלו טיפול
ולרי זילכה:
אדוני, כבר עשו את זה
ולרי זילכה:
 לפני שלוש שנים או ארבע שנים, מתי זה היה? באו היחידות ההתפתחויות ואמרו 'אנחנו לא יכולים לעמוד בזה יותר'
ולרי זילכה:
 התערב ביסס, התערב יולי אדלשטיין, אמרו סבבה ניתן תקציב לזה, תחזיקו מעמד
ולרי זילכה:
 הכסף הזה לא עבר
ליאור ברק:
מכיוון שאני הייתי אז באותו זה, בסופו של דבר הבאנו למצב שכל הקופות ישבו אתכם וכולם הגיעו אתכם להסכמים
ליאור ברק:
 לא אנחנו קבענו את הסכומים
ליאור ברק:
 אגב, והראייה שמה שנסגר לפני שלוש שנים הוא כבר לא טוב היום
יצחק פינדרוס:
 אני מציע, בואו נעשה, אני שואל אתכם
ולרי זילכה:
אפשר ללכת במדיניות של שגר ושכח
ולרי זילכה:
 אבל בסוף יש אחריות למשרד הבריאות
יצחק פינדרוס:
לא, לא, אני איתך
ולרי זילכה:
תחת חוק בריאות ממלכתי
יצחק פינדרוס:
תעני לי תשובה כנה
ולרי זילכה:
שהשירותים האלה יינתנו באופן מלא וימומנו באופן מלא
יצחק פינדרוס:
נכון, את צודקת
יצחק פינדרוס:
 עכשיו אני רוצה לשאול אותך שאלה
יצחק פינדרוס:
 יש כרגע תקציב מדינה, בסדר? הסעיף היחידי, כמו ששמעת - - -
ולרי זילכה:
אנחנו לא מבקשים פה אקסטרה
ולרי זילכה:
 צריך להבין, אנחנו לא מבקשים משהו שהוא מחוץ לזכאויות
יצחק פינדרוס:
לא אקסטרה
יצחק פינדרוס:
 גם משרד הביטחון שאין לו פצצות ולכן הוא לא מפציץ כרגע בעזה
יצחק פינדרוס:
 אמיתי, בואי נגיד את האמת
יצחק פינדרוס:
 הוא לא מפציץ היום חיל האוויר בעזה מסיבה תקציבית, לא משום סיבה אחרת
יצחק פינדרוס:
 שלא יגידו לך סיפורים, לא מסיבה מבצעית
יצחק פינדרוס:
 בסדר? בואו נגיד את האמת
יצחק פינדרוס:
      עכשיו אני שואל אותך שאלה אמיתית
יצחק פינדרוס:
 יש 40 מיליון שקלים שאין סעיף בתקציב שקודם במסגרת המלחמה כרגע פי 2
יצחק פינדרוס:
 מה לעשות עם ה-40 מיליון שקלים? לתגמל את המכונים שיקבלו יותר פר טיפול או לדאוג שיהיו יותר טיפולים? תגידי את
יצחק פינדרוס:
 זו ההחלטה שאנחנו צריכים לקבל
יצחק פינדרוס:
 תגידי את מה היית עושה במקומי?
ולרי זילכה:
זה דברים שהולכים בד בבד
יצחק פינדרוס:
מה זאת אומרת בד בבד? אני שואל, אני איש מעשי
ולרי זילכה:
היחידות החיצוניות שמספקות 75% מהשירות הציבורי, אם הן יקרסו לא יהיה כלום
יצחק פינדרוס:
אז מה את מציעה?
ולרי זילכה:
אז כן
יצחק פינדרוס:
אז כן, זה מה לעשות? להכניס את זה ולהוריד את המספר? לא, אבל זה יוריד את המספר
ולרי זילכה:
במבחני התמיכה צריך לדאוג שהתקציב, שהסכומים האלה יחלחלו הלאה
יצחק פינדרוס:
אבל זה יוריד את המספר, אין ארוחות חינם
יצחק פינדרוס:
 אני שואל, זה מה שאזרחי ישראל רוצים?
ליאור ברק:
אני אענה לך
יצחק פינדרוס:
לא, אתה לא מייצג את אזרחי ישראל, אתה מייצג את המדינה
יצחק פינדרוס:
 אני שואל אותה כמייצגת את האזרחים
יצחק פינדרוס:
 מה לדעתך ההחלטה שאנחנו צריכים לקבל?
יואב קיש:
משרד הבריאות צריך לממן, לתגמל את היחידות
יצחק פינדרוס:
ואז זה יביא ליותר מטופלים או פחות לדעתך?
הדס ארנון שרעבי:
ואת מערך בתי הספר, את היחידות ואת מערך בתי הספר
ליאור ברק:
אדוני יושב-הראש, זה עובד בצורה הזאת: אנחנו, כמו שפתחתי ואמרתי, אנחנו במסגרת מבחן התמיכה החדש, יחד עם התוספת התקציבית, אנחנו בכוונתנו לתמרץ את קופות החולים, לתת להם יותר עבור כל גידול במגע שהוא ביחידה מוכרת מאשר גידול במגע אחר
ליאור ברק:
 לא אמרת קודם, מישהו אמר לא ראוי
ליאור ברק:
 בעינינו הכול ראוי
ליאור ברק:
 אבל אנחנו נתמרץ יותר
ליאור ברק:
 לדוגמה אם הממוצע הוא 100, אם תגדל ביחידה מוכרת אז תקבל 120 ואם תגדל אצל מישהו שהוא לא מוכר, מטפל פרטי, תקבל 80
קריאה:
הדלתא צריכה להיות יותר
ליאור ברק:
זה רק דוגמה
ליאור ברק:
 עכשיו, בוודאי ברגע, אנחנו האחריות שלנו או עיקר התפקיד שאנחנו רואים את עצמנו זה לוודא את הזכויות של המבוטחים
ליאור ברק:
 בסדר? זה התפקיד שלנו
ליאור ברק:
 פחות לדאוג ליחידה כזו או אחרת, אלא לדאוג לזכויות של מבוטחים
ליאור ברק:
 וברגע, לדוגמה, אני אתן שם כי זה עלה בעבר
ליאור ברק:
 ברגע שעיריית דימונה תודיע לקופות החולים שימו לב רבותיי, אנחנו בגירעון, אנחנו סוגרים בעוד שבועיים את היחידה
ליאור ברק:
 יכול להיות
ליאור ברק:
 או בכל יחידה אחרת
ליאור ברק:
 ואנחנו, התפקיד שלנו יהיה אחרי שנקבל מידע כזה, אנחנו נקבל אותו תוך יום, לבוא לקופת חולים ולהגיד, כמו כל מרפאה אחרת
ליאור ברק:
 תגידי לי מה החלופות שאת מציעה עכשיו למבוטחים שלך
ליאור ברק:
 וזו הסמכות שלי להגיד לקופת חולים 'מה את מציעה למבוטחים שלך?'
ליאור ברק:
 עכשיו תעשה קופת החולים את החישובים שלה
ליאור ברק:
 אם היא קופת חולים מספיק גדולה אולי היא תביא בעצמה, תפתח בעצמה יחידה
ליאור ברק:
 ואם היא קופת חולים קטנה או אם היא קופת חולים גדולה שאין לה את הכוח אדם
ליאור ברק:
 היא תגיד אוקיי, במקרה הזה במקום לפתוח בעצמי יחידה אני מעדיפה להעלות את זה ל-180 או ל-190 או לכל סכום אחר
ליאור ברק:
      אבל האפשרות שבה משרד הבריאות, וצדקתם כשאמרתם קודם, משרד הבריאות, לא אני, אלא הכובע המקצועי, מנהלת היחידה להתפתחות הילד, באמת קובעת תנאים ונהלים ליחידה מוכרת
ליאור ברק:
 קובעת לה סטנדרטים מקצועיים
ליאור ברק:
 והסטנדרטיים המקצועיים האלה, אותה יחידה מתמחרת את זה מול קופת חולים
ליאור ברק:
 יכול להיות שהיא תחליט, אם היא רואה שקשה לה אולי לחסוך ברבע תקן של כוח עזר מנהלי או אם יכול להיות שיש לה יותר רווחה, כי ראש העיר גם תומך, כי יש איזה סינרגיה גם עם לשכות הרווחה, אז היא תוכל כן לתת יותר
ליאור ברק:
 אבל אתה לא יכול להיכנס לרזולוציה, או ודאי משרד הבריאות, לרזולוציה של תמחור של עלות כל יחידה
ולרי זילכה:
אבל איך אתה יכול לצפות, להעמיד להם דרישות של פיקוח כשאתה לא מתמחר אותם?
ליאור ברק:
לא אמרתי
ליאור ברק:
 יש הרבה יחידות שעובדות שהן גם לא
יצחק פינדרוס:
אני רוצה לשמוע התייחסות מאנשים שלא התייחסו עוד
קריאה:
גאיה, האינטרס שלנו יהיה פיקוח
הילה זהבי:
הילה זהבי, מרכז שלטון מקומי
הילה זהבי:
 אנחנו היינו בדיונים, יושב ראש מרכז השלטון המקומי עם משרד הבריאות, כולם היו והתעסקו איך להעלות את התעריף, שהוא באמת לא מכסה
הילה זהבי:
 וגם היום אנחנו רואים איך הוא לא מכסה ושצריך עוד מרכיבים שדיברו עליהם
הילה זהבי:
 אני לא רוצה לחזור על זה
הילה זהבי:
 אבל כולם שוכחים פה מה שהובטח בסיכום בין שר הבריאות למרכז שלטון מקומי כי יהיה מענק של 30 מיליון שקלים ליחידות מוכרות, לתמרץ אותן
הילה זהבי:
 כי גם מענה לפער שנוצר בתעריף הזה
הילה זהבי:
 אז אני רוצה לשאול את משרד הבריאות מה קרה עם זה
ולרי זילכה:
אנחנו שואלים מידי דיון את השאלה הזאת
הילה זהבי:
אז זה חשוב שיעלה
יצחק פינדרוס:
זה עלה בדיונים הקודמים
ליאור ברק:
עלה בדיונים הקודמים ואכן לא הייתה אפשרות משפטית להעביר את הסכום הזה
ליאור ברק:
 אגב, יש לציין שסוכם אז על סכום חד פעמי, לכלל היחידות גם לאלה שבקופות חולים
ליאור ברק:
 ואכן לא הייתה אפשרות להעביר את הסכום הזה
הניה מרמורשטיין:
מה שקרה אבא בא לבקש החזר בשביל הילד שלו בקופת חולים, אז נתנו לו 240 שקלים
הניה מרמורשטיין:
 והיחידה קיבלה 160 שקלים
הניה מרמורשטיין:
 אז איך אנחנו נעמוד ביחידה? ובא לא אבא אחד, אלא 10-20 כל אחד שם, כל אחד איים על קופת החולים 'אני הולך לעבור קופת חולים'
הניה מרמורשטיין:
 כולם נתנו את אותו מחיר
הניה מרמורשטיין:
 ואז היחידות נשארו בלי עובדות, כי עובדות קיבלו שם, 240 שקלים
הניה מרמורשטיין:
 פלוס ה-20% שההורה קיבל מקופת חולים
יואב קיש:
רק נאמר, בסוף אנחנו מאוד מודים לרשויות המקומיות איפה שהם עוזרים
יואב קיש:
 רק צריך להבין, זה וולונטרי והם לא חייבים לעשות את זה
הילה זהבי:
נכון
הילה זהבי:
 אין סיבה שבעטיה הן עושות את זה
הילה זהבי:
 וככל שהן עושות את זה הן צריכות להיות מתוקצבות כראוי
יואב קיש:
אם הן לא יעשו את זה, החוק לא מחייב אותן לשום דבר
יואב קיש:
 משרד הבריאות אסור לו לקחת את זה בחשבון
יעל רלוי:
וגם בואו נזכור באיזה תקופה רגישה אנחנו נמצאים, שהרשויות הן לא באותה רמת איתנות שהייתה לפני שנה ושנתיים וכך גם הפילנתרופיה, שגם עליהם מנסים להסתמך
ליאור ברק:
כמו שאמרתי, ברגע שיש יחידה שאנחנו חושבים שהיא באה להיסגר ושייפגע השירות למבוטחים אנחנו מטפלים בעניין הזה
ליאור ברק:
 בוודאי בראש ובראשונה בחובה של קופת החולים מול המבוטחים שלה
ליאור ברק:
 אגב, אני מציין עוד פעם, כמו גם מרפאה ראשונית
ליאור ברק:
 כשיגידו שעוזב רופא וסוגרים מרפאה, גם פה אנחנו בדיוק באותה מידה ובאותה דרך נבוא לקופת חולים ונגיד אנחנו עכשיו דורשים שתתנו לנו תוך שבוע מה הפתרון החלופי שלכם
ולרי זילכה:
ליאור, בסוף הסטטיסטיקה היא שלמעלה מ-60% מהילדים לא מצליחים לממש תחת קופת חולים את הזכאות
יצחק פינדרוס:
אני אשאל אותך, כמו ששאלתי אותה, וזו שאלהה שהיא הכי קריטית בדיון הזה
יצחק פינדרוס:
 את אומרת שלמעלה מ-60% מהילדים לא מצליחים ואמרת שהתווספו הרבה ילדים
יצחק פינדרוס:
 כמה ילדים בשנת 2020?
ולרי זילכה:
את זה אני לא יודעת
יצחק פינדרוס:
אבל זה משמעותי
יצחק פינדרוס:
 כשאתה רוצה לעשות שינוי, בואו, אתם מבינים פה מהדיון
יצחק פינדרוס:
 אפשר להיתפס על משהו, ואין שום בעיה
יצחק פינדרוס:
 אנחנו נודיע עכשיו שמוסיפים 40 מיליון שקלים לחזק את המרכזים שלכם
יצחק פינדרוס:
 זה יחזק את המרכזים שלכם, זה לא ייתן שום דבר למדינת ישראל
יצחק פינדרוס:
 אני חייב לומר לך, אפס
ולרי זילכה:
אני אענה לך
יצחק פינדרוס:
זה ייתן לכם, שאני מאוד מכבד, אני מכבד ברמה עמוקה
יצחק פינדרוס:
 אבל זה לא יקצר תורים ולא יעלה את האחוזים