GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודי זיכרמן:
 זה לא שחור ולבן
יצחק פינדרוס:
למה? יש לך ירידה
קרין:
אבל יש - - -
אודי זיכרמן:
פה למשל, קהילת קריית שמונה נכנסת לפה - -
אילנית קדוש:
זה גם עוד מלונות חדשים
יצחק פינדרוס:
איפה? לפה?
אודי זיכרמן:
לים המלח, כן
יצחק פינדרוס:
 אבל אני מדבר על זה שכאשר מתחילה תזוזה זה יוצר לך - -
אודי זיכרמן:
כמו שנאמר פה, זה לא בעיה טכנית
אודי זיכרמן:
 אוקיי?
קרין:
זאת בעיה רגשית - - -
אודי זיכרמן:
אם הבעיה הייתה טכנית היא כבר הייתה נפתרת מזמן
קרין:
- - - לקבל החלטה
יצחק פינדרוס:
כמה חדרים עוד חסרים פה?
קרין:
משהו כמו 50
קרין:
50 בערך
קרין:
 לכל הצרכים שלנו, ואנחנו נכון לעכשיו - -
אמיר וייס:
אבל תחלקי את זה בין תושבים לבין עובדים, כי נראה לי שכבר שם זה  - -
קרין:
אני לא מחלקת, אלו הצרכים של מגן ללא עבודה
יצחק פינדרוס:
לא לא, אבל אני שואל - -
קרין:
לא, אולי לא הסברתי מספיק
יצחק פינדרוס:
רגע, איפה ה-50 האלה נמצאים כרגע?
קרין:
בכל מיני מקומות שהם לא פה
קרין:
 יש אנשים שבחרו לא להיות פה
קרין:
 יש אנשים שלאורך ההתמשכות של הדבר הזה בוחרים לצאת מפה
קרין:
 צריך להגיד גם את זה
קרין:
 קהילתית אנחנו מאוד חוששים שהמציאות הזאת לאורך זמן תוביל להתפוררות של הקהילה שלנו
קרין:
 אני חיה עם שלושה ילדים מגודלים בחדר אחד, יש פה נשים מבוגרות בנות קרוב ל-90 שחולקות חדר אחת עם השנייה אחרי שהן כבר 40 שנה בערך לא חלקו חדר עם אף אחד
קרין:
      מספר החדרים שאני נוקבת בו לא מגיע מתוך פינוק שלנו, איזה רצון במוטת זרועות יותר גדולה
קרין:
 המספר נובע מצרכים בסיסיים הנובעים מתוך אורך זמן השהייה
קרין:
 ואני אומרת שוב, אנחנו נסתפק בכל מה שנותנים לנו, הכל בסדר
קרין:
 המשמעות היא שהקהילה הזאת תתחיל להתפרק מתוך הקושי של האנשים לשאת את הסיטואציה כמו שהיא היום
קרין:
 עינינו לא צרה בזכאות של אחד מקרית שמונה או שדרות, או כל קיבוץ אחר, שלא ישתמע בכלל בכלל שאני חושבת שמגיעה למגן עדיפות
קרין:
 אני רק אומרת שאנחנו כקהילה, כישוב שמתנהל, מתוך המצוקה הקיימת - -
קרין:
לא לא לא, ממש לא
קרין:
 זה הרשויות
יצחק פינדרוס:
הרשויות
קרין:
הרשויות
קרין:
 אני נכנסתי לאירוע כי אמרתי אוקיי, אני אראה איפה יש מקומות פנויים, שנראה לי שהם גם חדרים טובים שאפשר לשכנע את התושבים של שדרות ולהעביר אותם
יצחק פינדרוס:
והמלון הראשון שהיינו - -
אילנית קדוש:
- - - משרד התיירות
קרין:
אבל אנחנו פונים לרשות - -
יצחק פינדרוס:
של שדרות, יש חדרים פנויים היום?
אודי זיכרמן:
פיתרון, רגע - -
יצחק פינדרוס:
ב"לאונרדו" יש חדרים פנויים?
אילנית קדוש:
לא
אודי זיכרמן:
פתרון לסיטואציה הזאת שיכולה להיות כל עוד שדרות נשארים פה
אודי זיכרמן:
 זה לאותם  Xעשרות חדרים שחסרים להם, לקחת את החבר'ה האלה ולשים ביחד כקבוצה אחת במלון אחר בים המלח
קרין:
זה לא אופרטיבי, זה אומר שאנחנו מנהלים קהילה בשני מרחבים
אודי זיכרמן:
בסדר
אודי זיכרמן:
 זה לא אידיאלי - - -
קרין:
לא
קרין:
 אולי משהו בהבנה של קהילה קיבוצית חייב לחלחל קצת יותר
קרין:
 אני מבינה ששדרות זה גם ישוב, בסדר? או קריית שמונה
קרין:
 אבל בסופו של דבר אם אנחנו מנהלים פה אופרציה, והיא צריכה עכשיו להתפצל, לא משנה לאיזה מרחב נוסף, גם אם הוא נמצא שני קילומטר צפונה או דרומה מפה, זה הופך להיות אירוע קהילתי שאנחנו לא נוכל לעמוד בו
קרין:
      אני לא יודעת מה הצרכים של מישהו אחר, אני אומרת רק מה אנחנו צריכים
קרין:
 אם יש מישהו אחר שזה בדיוק הצורך שלו, ואיפשהו בסודוקו הכללי לסדר את זה עם המלונות
קרין:
 ברור לי שכל מעבר הוא נורא, ואני יכולה לדמיין רק מה שהיה עבורנו סביב ההחלטה להישאר כאן או לעזוב, המעבר הזה הוא נורא
קרין:
 אנחנו אמרנו לקהילה שלנו שמעבר עושים בשאיפה פעם אחת
קרין:
 לא פעמיים
קרין:
 לא נעבור למרחב אחד ואחר כך שוב
קרין:
 אבל השלב הבא זה שאנשים אצלנו חוזרים הביתה
קרין:
 הביתה למציאות ביטחונית עם צו אלוף שאומר שלא גרים שם, כן? זה המצב
קרין:
 עם חינוך שלא פועל ומרפאות שלא קיימות וסופרים שאין בהם כלום
קרין:
 כי אנשים לא יוכלו להכיל את הסיטואציה הזו לאורך זמן
קרין:
 זה פשוט לא יכול לקרות
יצחק פינדרוס:
הבנתי את האתגר, אנחנו ננסה - - - מה עוד יש לנו להעלות?
קרין:
זהו
קרין:
 חוץ מזה מעולה
קרין:
 אנחנו קהילה חזקה ואנחנו עם הפנים קדימה, חזרה הביתה, עושים כל מה שאנחנו יכולים לעשות בשביל שפה יהיה הכי טוב שאנחנו יכולים
קרין:
 בעזרת אילנית והצוות המדהים, אנחנו עושים באמת כל מה שאפשר
קרין:
 יש לנו מרחבי עבודה פה, לא מספיק, אנחנו נצטרך חללי עבודה לאנשים  שחוזרים לעבודה מרחוק
קרין:
 אנחנו צריכים בסופו של דבר לפתור את זה, בין אם זה במקום אזורי שמשמש את כלל הישובים שנמצאים פה, אנחנו בקשר גם על חללים
קרין:
      כל דבר שאפשר המלון עומד לרשותנו
קרין:
 אני מרגישה שבאמת בכל דבר, ומכונות הכביסה שהובאו לפה עכשיו היה אירוע תרומתי שאנחנו כקהילה היינו בקשר עם החברה
קרין:
 וזה בכל קומה, זה לא של מגן
קרין:
 זה שייך לכולם באותה מידה
קרין:
 אין לנו בעלות על הדבר הזה רק בגלל שתרומות מגיעות ספציפית לישוב
קרין:
 זה ממש חשוב שיהיה ברור שאנחנו מאמצים אל ליבנו וחולקים כל מה שאפשר עם כולם
קרין:
      ועדיין, אנחנו כיישוב שואפים לחזור כקהילה אחת הביתה
קרין:
 וזה המסר שלנו לאנשים, ואם הם צריכים לצאת מפה בשביל לחזור הביתה אז שיצאו מפה
קרין:
 וחלק מהסיבה שאני חושבת שאילנית אומרת שאצלנו לא מתפנים, זה שאנחנו ברשימת המתנה לאנשים שמגיעים לסופ"ש, אנחנו עושים "מיטה חמה"
קרין:
 מפנים אנשים שיוצאים לסוף שבוע, את חדרם שהוא ביתם, במובן מסוים, ומשכנים בו חברי מגן שהגיעו לבקר את הקהילה במהלך סוף שבוע
קרין:
 אז גם זו מציאות שהיא לא הגיונית כל כך לאורך זמן
קרין:
 בסוף בחדר הפרטי שלי יש את הדברים שלי, אף אחד מכם לא היה מחליף עכשיו חדרים כל סוף שבוע עם מישהו אחר
קרין:
 אבל זה מה שצריך וזה מה שאנחנו עושים באהבה, באמת
קרין:
 אני חושבת שהמלון עושה כל מה שאפשר כדי שנרגיש פה כמה שיותר בית
יצחק פינדרוס:
יש פה עוד מישהו שרוצה?
קריאה:
אני רוצה להגיד משהו אחד, אני יודע שעכשיו המשרד העביר 78 אלף שקלים בשביל מכונות הכביסה
קריאה:
 אני לא יודע - -
קריאה:
איזה משרד? לאן העבירו?
קריאה:
נגב וגליל
קריאה:
 לא, למועצות האזוריות - - -
קרין:
הסיפור של מכונות הכביסה זה לא קשור
קריאה:
רגע, אצלנו מכונות הכביסה והמייבשים זה הכל מתרומות
קרין:
זה תרומות - -
קריאה:
לא קיבלנו שקל ולא שום דבר
קריאה:
 אז אולי תבדקו את זה
קריאה:
ומשהו נוסף, ביקשו ממני מהמשרד להציף, לשאול, מה הצרכים של האזרחים הוותיקים?
קרין:
בסוף האזרחים הוותיקים שלנו, אני חושבת שהם לא - -
קריאה:
יש לנו הרבה תוכניות איתם, השאלה היא האם יגיעו
קריאה:
 יש לנו את "באים בטוב" שאמורים לתת להם מענה של סדנאות
קרין:
אני הייתי באמת אומרת - -
יצחק פינדרוס:
- - - מרכזים
קרין:
תטרגטו את שדרות
קרין:
 לפני שאתם מטרגטים את מגן
קרין:
 למגן יש מערך גיל שלישי שפועל מעולה
קרין:
 יש לנו כאן אדם שזה התפקיד שלו
קרין:
 התפקיד שלו בבית במגן, וזה התפקיד שלו פה בים המלח
קריאה:
- - - לכולם
קרין:
נכון, אבל אני באמת חושבת שאם צריך עכשיו לשמוע צרכים, הצרכים הדחופים ביותר הם יהיו של אזרחים שאין להם קהילה - -
אילנית קדוש:
שדואגת
קרין:
שמאגדת אותם ומביאה את אנשי בעלי התפקיד עוד מהבית
קרין:
 אז אני יכולה להגיד שאנחנו הקמנו פה אוהל ויש פה פעילות, ואני חושבת שמשהו בדומה למועדון "נווה אשכול" שיש לנו במועצה האזורית, וזה שיתוף פעולה שצריך להוביל דרך המועצה האזורית כדי שבסוף תהיה להם סיבה לקום בבוקר
קרין:
 אם יש תעסוקה כלשהי, משהו שיכול להועיל גם להם וגם למדינה באיזשהו אופן, שווה להקים דבר כזה
קרין:
 בעיניי
קרין:
      אני חושבת שאנשים מרגישים טוב כשהם עושים
קרין:
 והאנרגיה והאופטימיות והיכולת לשאוף גבוה וקדימה, היא נובעת מזה שעסוקים במשהו שהוא חיובי
קרין:
 אז זה הדבר הכי חשוב לדעתי בגיל השלישי ובכל הגילאים, לתת איזושהי תחושה של עצמאות, שליטה, זה מה שהופקע מאיתנו ב-7
קרין:
10
קרין:
 ב-7 באוקטובר הופקענו מכל היכולת, לא מדברת על אמון עדיין, אבל השליטה בחיים
קרין:
 אנחנו תלויים בכולם לכל דבר
קרין:
 אין לנו שום יכולת לעשות משהו שהוא שלנו
קרין:
 בין לבחור מה לאכול לבין לבחור מה עושים
קרין:
 אין
קרין:
 זה לא קיים כרגע
קרין:
 אז ככל שיודעים לספק איזושהי תעסוקה זה יתחיל להכניס חזרה רוטינה כזאת או אחרת
מיכל לרר:
רציתי לשאול - -
יצחק פינדרוס:
 מאגף הממ"מ של הכנסת
מיכל לרר:
מיכל לרר, ממרכז המחקר של הכנסת
מיכל לרר:
 רציתי לשאול או להציע, בעידן טכנולוגי שאפשר לעשות הרבה דברים באופן מקוון או מרחוק, אפשר אולי לחשוב בכיוון הזה כדי להתמודד עם הבעיה של חוסר המעש, או בעיות תעסוקה
מיכל לרר:
 ולהירתם בעצם למאמץ מרחוק, כלומר אולי לא עבודה פיזית של - -
קרין:
הכל אפשרי
קרין:
 אני לא יורדת לסוף דעתך למה בדיוק הכוונה, אבל אני אתן לך דוגמא, אפרופו מקוון
קרין:
 לי יש ויז'ן למרחב לימודי למבוגרים
קרין:
 בין אם אוניברסיטת ים המלח, או משהו שהוא דומה, ומאפשר פיתוח מקצועי בתקופה שיש בה הפסקה תעסוקתית
קרין:
 מרחב שיאפשר בזמן הזה לרכוש כלים חדשים, תעסוקתיים או לא תעסוקתיים, גם העשרה כללית, אבל להעביד את המוח קצת בדברים שהם לא מר גורלנו הנוכחי
קרין:
 לחשוב
קרין:
 אז מקוון זאת אופציה
קרין:
 אני כן חושבת שלא לכל הגילאים מתאים הסיפור המקוון
קרין:
 יש לנו אנשים שיכולים לעשות עבודה מרחוק, אבל כרגע אין לנו מרחב שמאפשר פרטיות בדבר הזה
מיכל לרר:
- - -
קרין:
יש לנו בטרקלין אפשרות למרחב משותף סטייל wework, אבל לא - -
יצחק פינדרוס:
כן, אבל אני חושב שמה שהיא אומרת, כמדינה עכשיו אני רוצה רגע - - - זה נכון, זאת אומרת אם רוצים להקים מרחב זה, אז צריך להקים wework בים המלח
יצחק פינדרוס:
שפשט את הרגל, אבל צריך להקים אותו בים המלח בשביל - - - להקים מקום, וזה בטח לא ברמת מלון
יצחק פינדרוס:
 כי ברמת מלון מה שראית פה משדרות בדרך, את תפגשי בכל מלון
יצחק פינדרוס:
 כי בסוף בסדר, כמו שהיא אמרה מגן וסעד ואלה יסתדרו
יצחק פינדרוס:
 צריך להקים wework, צריך להקים מועדון לגיל הזהב, ואת זה אני חושב שנעשה בישיבת הסיכום אצל ראש המועצה, יש פה דברים שאתה צריך להיערך להם אם אתה שוהה פה
יצחק פינדרוס:
 וחוץ מ-wework, אולי כמו שהיא אומרת, למצוא רעיונות איך אפשר להשיג איזשהו סדר יום, שאנשים קמים בבוקר ויוצאים - -
יצחק פינדרוס:
מאותם 30, כמה מטר יש לכל חדר? 35?
אילנית קדוש:
תלוי
אילנית קדוש:
 יש 25, 32, זה תלוי
יצחק פינדרוס:
 נו, אותם 32 מטר
יצחק פינדרוס:
 אנחנו בדור שאפילו בישראל שגרים צפוף, אנשים לא - -
מיכל לרר:
לא, מה - -
יצחק פינדרוס:
קשה להם ב-32 מטר
מיכל לרר:
ניסיתי פשוט להציף למודעות את העובדה שלמרות שאנחנו נמצאים במועצה אזורית שהיא מרוחקת ממרכז העניינים, עדיין אפשר אולי בזכות העידן הדיגיטלי שאנחנו חיים בו לתת פתרון לנושא של חוסר המעש והתעסוקה - -
יצחק פינדרוס:
אמרתי, זה כמו המרחב ב-wework - - -
מיכל לרר:
גם, כן
קרין:
את אומרת על הריחוק, אבל זה מעניין כי הרי אנחנו מגיעים מאזור כזה
קרין:
 לא ידעתי שיש חור שהוא יותר חור, אבל יש כנראה גם תיעדוף חורים - -
מיכל לרר:
לא,  - - -  מועצה אזורית יש הרבה עבודה בחקלאות
קרין:
יש
אתי שבתאי:
טוב
קרין:
יש הרבה עבודה, אבל בסוף אנחנו לא יוצאים החוצה לעיר, אין עסקים
יצחק פינדרוס:
 אנחנו ממשיכים  - - - המועצה
אתי שבתאי:
אנחנו ממשיכים לבניין המועצה, שם מחכים לנו סנדוויצ'ים ושתייה קלה - -
קריאה:
יהיה אפשרי - -
אתי שבתאי:
הפסקה וישיבת ועדה לאחר מכן
אתי שבתאי:
             (ישיבת סיכום סיור וועדה - מועצה אזורית תמר)
ניר וגנר:
ועדת הכלכלה, איך לנהל את האירוע הזה
ניר וגנר:
 אז יש פה איזושהי מצגת שאנחנו אחרי זה הצגנו, כי לא הספקנו
ניר וגנר:
 בגדול, רק שתבינו איך אנחנו מתכללים את האירוע הזה, בתפיסה שלנו, נמצאת איתנו פה מנכ"לית המועצה מורן יצחקי, שהיא זו שבסופו של דבר מבצעת את העבודה בפועל
ניר וגנר:
      בסוף בתפיסה שלנו, מי שמנהל את מה שקורה פה, זו הרשות המקומית
ניר וגנר:
 כי אין דין ים המלח כדין אילת כדין טבריה כדין ירושלים, כל אחד עם המורכבויות שלו
ניר וגנר:
 ולכן מה שנכון הוא שמי שמכיר הכי טוב את הבית שלו ינהל את האירוע הזה
ניר וגנר:
 יחד כמובן עם כל הגופים האחרים
ניר וגנר:
 אז איך זה מתנהל בעצם? אני אתחיל דווקא הפוך
ניר וגנר:
     בעבודת שטח בבית המלון יש נציג של הרשות הקולטת ונציג של הקהילה המפונה, אם זה בארי, אם זה כיסופים, אם זה שדרות, אם זה אופקים
ניר וגנר:
 בשדרות יש נציגים ובאשקלון פחות, אבל זאת השאיפה
ניר וגנר:
 ונציג של פיקוד העורף
ניר וגנר:
 הם בעצם מסנכרנים את כל המידע וכל מה שעולה מהצרכים ומהאנשים שנמצאים במלון
ניר וגנר:
 רמה אחת מעל, יש רציפות תפקודית שמנהל פיקוד העורף
ניר וגנר:
 בעצם פעם ביום, בשעה 10:30 במשל"ט היערכות של פיקוד העורף, יושב פיקוד העורף יחד עם נציג של המועצה הקולטת, במקרה שלנו זאת המנכ"לית, יחד עם משרדי הממשלה שרלוונטיים לאזור שלנו
ניר וגנר:
      עכשיו יכול להיות שבמקומות אחרים יש משרדים אחרים רלוונטיים, במקרה שלנו זה משרד רוה"מ שמתכלל כאן מבחינתנו את משרדי ראש הממשלה, פיקוד העורף, משרד החינוך, משרד התחבורה, הכוח של צה"ל שיושב פה באולם האבטחה, כי פיקוד העורף עושים את הסוג של הניהול האזרחי
ניר וגנר:
 משרד הבריאות, הכרתם, משרד הרווחה, משרד התיירות
ניר וגנר:
 ועוד
ניר וגנר:
 לשם מגיעים הצרכים שעלו מהשטח, למשל כמו שאמרנו על בחור או גברת שנהיו חולים ועכשיו צריך להחליף להם מלון
ניר וגנר:
  הצורך צריך לעלות בשטח דרך הנציגים שנמצאים שם, בין אם נציג הקהילה או פיקוד העורף
ניר וגנר:
 הכל מגיע לפה, וכאן יש גם את נציג משרד התיירות שמגלגל את העניין הלאה
ניר וגנר:
      אחר כך יש שכבה נוספת באמצע, שהיא האופן בו הרשות מתנהלת
ניר וגנר:
 בסוף למעלה בקבינט יושבים אנחנו, אנשי המועצה, אני והמנכ"לית שלי, יחד עם נציגי משרד רוה"מ ונציגי המשרדים הרלוונטיים
ניר וגנר:
 כאן אנחנו מתעסקים בנושאים של התקציבים, של הקצאת שטחים, אם בית הספר הבא שיקום יהיה לסעד או לשדרות, כל ההחלטות הניהוליות האסטרטגיות על האזור כולו מתנהלות פה, בין משרדי הממשלה לבין הרשות המקומית
ניר וגנר:
      כל שאר הגופים האזרחיים שמסתובבים, במקרה שלנו, היקל"ר, נציג פיקוד העורף, הוא אחראי על הקשר עם הגופים האזרחיים
ניר וגנר:
 כל מה שהם רוצים לתוך המערכת כדי לנסות לנהל את זה כמה שיותר נכון
ניר וגנר:
 - - - שלנו, כמועצה, זה קצת קטן לא רואים את זה, אז יושבים פה המנכ"לית שלי שעובדת מול משרד רוה"מ ומול משרדי הממשלה, המהנדס שלי, שהוא בעצם מתעסק בכל הצד של האישורים, סטטוטוריקה, מבנה כזה, אוהל כזה, בית ספר כזה, כל הצד התיכנוני וכל הפרויקטים, והגיזבר שיושב מול משרד הנגב והגליל, משרד מאוד פעיל פה, בעיקר בצד התקציבי, ומנהלת המחסן
ניר וגנר:
 אחר כך כל מנהל מיכלול, כמו באימוני מלח שלנו, יושב מול משרד רלוונטי
ניר וגנר:
     הראשונה שיושבת כאן זאת אנג'לה מהתיירות, היא עובדת מול רשימת כל המלונות ומשרד התיירות
ניר וגנר:
 לידה יושבת אושרית ברווחה מול משרד הרווחה, והתחבורה מול התחבורה והכלכלה מול הכלכלה
ניר וגנר:
 כל מנהל של מיכלול עובד כאן מול המשרדים הרלוונטיים בעבודה השוטפת
ניר וגנר:
 זה מתוך תפיסה שמי שמנהל את האירוע מכיר הכי טוב את האירוע וגם יודע לחבר בין הגורמים
ניר וגנר:
 למשל הגדודים של פיקוד העורף מתחלפים כל שבועיים ואלה מתחלפים מידי פעם, גם לפעמים הנציג של אותו משרד ממשלתי יכול להתחלף כי גם לו יש עוד משימות או עניינים אחרים
ניר וגנר:
 בסוף מי שנשאר ביום-יום זו הרשות המקומית
ניר וגנר:
 לכן היא זו שצריכה להוביל את המהלך, ככה אנחנו רואים את הדרך לנהל מרחב כזה
ניר וגנר:
      כמובן שיש רשויות חזקות יותר, שיותר קל להן, ברור שיש רשויות חזקות פחות, אז יכול להיות ששם דווקא נציג הממשלה לצורך העניין ייקח קצת יותר, או שמגיעים ללמוד את המודל מפה ולהעתיק אותו הלאה
יצחק פינדרוס:
לפני שאני אדבר אני רק רוצה להגיד לך משפט אחד כללי
יצחק פינדרוס:
 דיברת על הדיון אתמול, בעצם דיון שאני יזמתי כבר לפני שלושה שבועות, על נושא המלונות - - - ואני אמרתי את זה אתמול
יצחק פינדרוס:
 אנחנו מדברים על רבע מיליון מתפנים היום
יצחק פינדרוס:
 בסדר? מספרים משרד התיירות, משרד ראש הממשלה, - - - בסוף יש רבע מיליון מתפנים
יצחק פינדרוס:
 כלל המתפנים, לאלה קוראים מתפנים מרצון, לאלה מפונים, אלה מתפנים כאלה, הם במשל הרוח והם במוריד הגשם, אומרים אצלנו
יצחק פינדרוס:
 אבל בסוף יש לך רבע מיליון מתפנים
יצחק פינדרוס:
 מתוכם 12,000 נמצאים במועצה אזורית שכמה תושבים יש בה בשוטף?
ניר וגנר:
1,600, אבל אני מטפל כל יום ב-20,000 איש
יצחק פינדרוס:
זה נכון, אבל זה סוג טיפול אחר
יצחק פינדרוס:
 לכן אני אומר, אתה הפוך, אתה הדוגמא הקלאסית לשלד מועצה בריא נורמלי שהוא לא עובד חצי רעוע, כי עירייה רגילה מתפקדת עם שתי עובדות סוציאליות כשהם צריכים שבע, והם כרגע בדיבור מול השר לקבל עוד חצי תקן
יצחק פינדרוס:
 והם יקבלו את זה ב-25, את הרבע השלישי ב-26
יצחק פינדרוס:
 פחות או יותר, אני רק אומר כמה עובר ראש רשות מקביל אליך
יצחק פינדרוס:
 ואתה נמצא בסוג סיטואציה אחרת, ולכן אני חושב שזה מצוין שזה עובד כך, אבל לא בטוח שזה יעבוד לרבע מיליון
יצחק פינדרוס:
      לכן העליתי תהיות אתמול בוועדה, אני מספר כדי שתבין את הקונטקסט
יצחק פינדרוס:
 שמעתי את זה כבר, אני סיפרתי לך, כשהייתי באילת
יצחק פינדרוס:
 שמעתי שמה שקורה בים המלח שהוא ברמה אחרת לגמרי
יצחק פינדרוס:
 העבודה שאתה עושה פה היא עבודה שאין לה אח ורע בשום מקום
יצחק פינדרוס:
 אתה יודע מה, לא צריך יותר מזה
יצחק פינדרוס:
 בתי הספר הראשונים למפונים שקמו במדינת ישראל, כשאני מדבר על רבע מיליון מפונים, קמו פה
יצחק פינדרוס:
 גם בשפיים
יצחק פינדרוס:
 כשאתם תגיעו לשלב שלישי הם יגיעו לראשון
יצחק פינדרוס:
 או לרביעי והם לראשון
יצחק פינדרוס:
 זאת האמת
יצחק פינדרוס:
 צריך לומר את האמת על מה שקורה פה
יצחק פינדרוס:
 צריך לבדוק מה המנגנון הנכון במקומות אחרים, כי בסוף נופלים בין הכיסאות
יצחק פינדרוס:
 רבע מיליון איש נופלים בין הכיסאות
יצחק פינדרוס:
 זה דבר ראשון, ולכן אני אומר לך בכנות, מה שיש פה אין באף מקום אחר
יצחק פינדרוס:
 אתה גם שומע את זה מאנשים
יצחק פינדרוס:
 אנשים - - -
קריאה:
אתם המודל
יצחק פינדרוס:
איפה שאתה מסתובב במלונות אף אחד לא אומר שהוא רוצה לברוח לטבריה, תיתן לי לברוח - - - מי שפה מרגיש לגמרי טוב, וגם הפינויים של המלונות היא ברמה הרבה יותר נמוכה מאשר במקומות אחרים
יצחק פינדרוס:
 ברגע שנתנו את התקציב למשפחה להתפנות על חשבונה
יצחק פינדרוס:
הכי פחות ירידות היו בים המלח
יצחק פינדרוס:
 מקומות אחרים התפנו
ניר וגנר:
זה די מפתיע אותי - -
יצחק פינדרוס:
עכשיו פה - -
ניר וגנר:
זה די מפתיע אותי, כי סך הכל לחיות פה - -
ניר וגנר:
עזוב אותי שאני חי פה כבר 55 שנה, אבל לחיות עם המרחק הזה, זה דווקא יותר מאתגר - -
יצחק פינדרוס:
 ואני חייב לומר - -
ניר וגנר:
כי יותר נוח לשכור עכשיו דירה במיתר, לצורך העניין - -
יצחק פינדרוס:
שזה הרבה בזכות העבודה שלך
ניר וגנר:
ולהיות קרוב לבאר שבע ומאשר לכאן, אז זה די מפתיע אותי
יצחק פינדרוס:
אבל זה הרבה בזכות העבודה שלך, אני חייב לומר את זה
יצחק פינדרוס:
 אני חושב שכולנו במהלך הסיור ראינו את זה
יצחק פינדרוס:
 הרבה בזכות העבודה שלך פה, היא משמעותית
יצחק פינדרוס:
 היא לא דומה לסיורים שהיינו בירושלים, אני חושב, כולנו - - - המלונות
יצחק פינדרוס:
 אפילו בירושלים, שהיא עיר גדולה, ואני חייתי בה 10 שנים
יצחק פינדרוס:
 אומר לך בכנות, מה שיש פה אין באף מקום אחר
יצחק פינדרוס:
 באמת רשות שלקחה אחריות, לקחה accountability, נכנסה לתוך הנעליים בלי לקבל רשות וסמכות, פשוט קפצה פנימה ולקחה את זה, כל הכבוד
יצחק פינדרוס:
 זה באמת משמעותי
יצחק פינדרוס:
      האמת היא שבאנו יותר לשמוע פערים, מעבר להמשך הישיבה שתהיה בוועדת כלכלה ואני מאמין שאני אחזור לשם לאותה ישיבה של לקיחת אחריות
ניר וגנר:
דרך אגב, אני אשמח מאוד לשמוע פערים
ניר וגנר:
 כי זו הדרך שלנו להשתפר
יצחק פינדרוס:
 נכון
יצחק פינדרוס:
 ואני אשמח אחר כך להתייחסות של משרד ראש הממשלה, מה אתם שומעים מהקולגות שלכם במקומות אחרים
יצחק פינדרוס:
 האם זה עובד
אמיר וייס:
 - - - נתייחס
יצחק פינדרוס:
בכנות, פעם ראשונה באירוע הזה, בחמשת השבועות שאני מסתובב, פוגש את משרד רוה"מ
קריאה:
נמצאים פה כל יום
יצחק פינדרוס:
יכול להיות שאני לא יודע
יצחק פינדרוס:
בסדר, אני לא סיירתי בים המלח
יצחק פינדרוס:
 את משרד הרווחה פגשתי, את משרד הבריאות פגשתי, את משרד החינוך פגשתי, את משרד התיירות פגשתי, את משרד רוה"מ לא פגשתי והם היו חסרים - -
אמיר וייס:
מוכן לקבל את המשכורת מהמועצה
אמיר וייס:
התחלנו לקבל את המשכורת מהמועצה
יצחק פינדרוס:
מי?
אמיר וייס:
אנחנו
אמיר וייס:
 משרד רוה"מ
קריאה:
באהבה
אמיר וייס:
הם משלמים על זה - -
ניר וגנר:
דרך אגב, אנחנו מ-2008 מוכרים מועצה דרג 3
ניר וגנר:
 כבר עברו 15 שנה, אם תעבירו אותנו לדרג 4 אז המשכורת שלכם תגדל
ניר וגנר:
 רק אומר
קריאה:
זאת החלטה שלהם, אתה - -
ניר וגנר:
לא, זה משרד הפנים דווקא, אבל רק אומר
יצחק פינדרוס:
זה גם לא משרד הפנים, זה - - -
אמיר וייס:
אפשר להתייחס?
אתי שבתאי:
כן
אתי שבתאי:
 אמיר, רק שם ותפקיד לפרוטוקול, כי אנחנו בישיבת ועדה
אמיר וייס:
אמיר ועינב
אמיר וייס:
 אנחנו מתכללים מטעם משרד ראש הממשלה ומנהלים את כל האזור של ים המלח
אמיר וייס:
 אני לא אחזור על מה שניר אמר, אבל באמת, כל המתחם של ים המלח הוא האזור הכי מורכב
אמיר וייס:
      בקצרה, כי מצד אחד האוכלוסיות שנפגעו הכי הרבה בגדול נמצאות פה, מצד שני הרשות הקולטת שהיא רשות נפלאה, כמו שנאמר 1,600 לכמות התושבים, ומצד שלישי מי שבא לפה מגיע לנופש עם המשפחה שלו, וההשלכות מבחינת קניות, לא יודע
אמיר וייס:
 כשהבת שלי הגדולה הייתה פה ועברה ניתוח והיינו צריכים תחבושות, עלה לנו פי עשר
אמיר וייס:
 זאת הסיטואציה
אמיר וייס:
 אז צריך להקים פה - -
יצחק פינדרוס:
סיפרתי לו שהייתי כאן פעם בסוף שבוע, והייתי צריך איזושהי תרופה, ואז גיליתי שאין בכל האזור חוץ מבערד
יצחק פינדרוס:
 הקניון כבר היה סגור וחיכיתי ל-8 בבוקר כדי להיות הראשון בקניון
קריאה:
אין להם בית מרקחת
יצחק פינדרוס:
לעלות את הכביש המסורבל הזה לבית מרקחת
אמיר וייס:
שהוא גם מסוכן בפני עצמו
אמיר וייס:
 - - -
יצחק פינדרוס:
כן כן - - -
אמיר וייס:
אבל לא ניכנס לזה
אמיר וייס:
 אז צריך להקים פה עיר חדשה, וכל האנשים שנמצאים כאן מכל המשרדים והרשות המקומית באמת עושים עבודת קודש
אמיר וייס:
 וכולם מתגייסים, צריך לדעת את זה באופן חד משמעי
אמיר וייס:
 כל המשרדים והרשות - - - דקריאה:ובר
קריאה:
במחילה, אנחנו כל הזמן מדברים על מנכ"לי המלונות
קריאה:
 סליחה, אני חייב
קריאה:
 כי אנחנו בעולמות שלנו
קריאה:
 מנכ"לי המלונות, חלקם לא קיבלו שקל
קריאה:
 דיברנו על זה
קריאה:
 לא קיבלו, והמקדמות - -
קריאה:
20%
קריאה:
הם פתחו את הלב ונתנו - -
קריאה:
ראינו את זה היום בצורה מאוד ברורה
קריאה:
באמת כולם, כל מה שיש להם, שטחים וחללים, ואנחנו לא צריכים לספר לכם - -
קריאה:
ואוכל
קריאה:
 וכל המתנדבים שנשפכו לפה, והם קיבלו את כולם באהבה
קריאה:
 לא צריך גם לספר לכם מה קורה בחדר של משפחה עם שלושה ילדים שמתיישבת עליו לחודש וחצי
קריאה:
 באמת להוריד את הכובע בפניהם
אמיר וייס:
אני אגיד כמה דברים בקצרה, כי לשמוע את האחרים זה יותר חשוב
אמיר וייס:
 תראה
אמיר וייס:
 חוץ מהתכלול, יש פה כל מיני קהילות, יש מועצות אזוריות, עיריות
אמיר וייס:
 התפקיד שלנו, במכלול הזה שנקרא ים המלח, זה שכולם יקבלו
אמיר וייס:
 בואו נגדיר את זה ככה, קהילות יותר חלשות לא ישארו מאחור
אמיר וייס:
 אתה נפגשת בסיור גם עם מועצות אזוריות וגם עם שדרות, אתה - -
יצחק פינדרוס:
גם אשקלון
יצחק פינדרוס:
 שזו עוד פרשייה
אמיר וייס:
וגם אשקלון
אמיר וייס:
 יש קהילות מאוד חזקות שיודעות לדאוג לעצמן, יש כאלה שפחות
אמיר וייס:
 במרחב הזה, ניר לא אמר, אבל אין פה הרבה שטחים ציבוריים
אמיר וייס:
 אין פה הרבה שטחים חומים
אמיר וייס:
 יש פה גם כל מיני מגבלות של קרקע ודברים כאלה שמקשים עוד יותר על הקמת מבנים
אמיר וייס:
 אז תפקידנו הוא לוודא שבאמת בחלקת האלוהים הקטנה שלנו, שיש בה כל מיני מגבלות, שלא יהיה חסר לכל הקהילות
אמיר וייס:
 אז יכול להיות שלפעמים קהילה כזאת או אחרת פחות מקבלת מענה, אבל בראייה הרוחבית כולם מקבלים את כל מה שצריך מול משרדי הממשלה
אמיר וייס:
 זו הנקודה הראשונה
אמיר וייס:
      נקודה שנייה, מה שאנחנו מנסים לעשות בכל מיני סוגיות רוחביות שאנחנו רואים שיש בהן חסמים או בעיות, מול גם - - - ינאי, גם פורום מנכ"לים, - - - וגם כל מיני דברים אחרים, נתקן את זה
אמיר וייס:
      אתן שתי דוגמאות, אחת למשל נוגעת בהסכם שהיה עם בתי המלון, שבתחילה הוא כלל רק את חדרי המלון והאוכל ודברים כאלה, ואחד החסמים המרכזיים – גם דיברתי איתך על זה בחצי משפט – זה הנושא של שטחים ציבוריים והצורך לתת מענה לכל הגורמים
אמיר וייס:
 אז כשהיינו ב"לאונרדו קלאב" ראית את טוב ליבו של בעל המלון, אבל זה לא קיים בחלק מהמלונות באחרים
אמיר וייס:
 המענה לבעיה הזאת בא לידי ביטוי בתיקון, אם זה בנושא השטחים הציבוריים, של חדרים, לרווח יותר מבחינת - - - לשנות את הגילאים למשל, שגילאים יותר קטנים יקבלו
אמיר וייס:
 זה דוגמא אחת
אמיר וייס:
     דוגמא שנייה למשל זה הנושא של הארכת תוקף, - - - זה הולך לשני כיוונים, אחד מבחינת המפונים, שזה יוצר אי-ודאות, ויש להם מספיק אי-ודאויות מצד אחד, ומצד שני היבט התכלול של כל השולחן שיושב כאן וקידום הדברים כל עוד אין ודאות, מה שפוגע בדברים
אמיר וייס:
      דבר אחרון, וזה עלה בשיחה האחרונה עם מגן, נושא הקהילות שהוא מאוד מורכב
אמיר וייס:
 ברגע שקהילה נמצאת במקום מסוים, להזיז אותה למקום אחר זה כמעט בלתי אפשרי
אמיר וייס:
 אני יכול להגיד לך שיש מלון מסוים, פה בים המלח, עם אוכלוסייה מבוגרת ומוגבלת שהתנאים שלה לא טובים
אמיר וייס:
 הם קשורים לשדרות, וביחד הבאנו מענה משולב כדי לתת להם פתרונות גם בירושלים וגם בים המלח
אמיר וייס:
 כבר קבענו שעת שין, אוטובוסים הכל וכו', וברגע האחרון הם החליטו שהם לא רוצים להתפנות אז אתה לא יכול לעשות כלום
אמיר וייס:
      אתה מבין? חשוב לי להסביר שלא מדובר בעניינים טכניים, אלו דברים מאוד מורכבים וזה לא שחור ולבן
אמיר וייס:
 זה הכל, תודה
עינב גיירמה:
רק לגבי המענה במקומות אחרים בארץ
עינב גיירמה:
 אז באמת יש מנהלי אתרים מטעם משרד ראש הממשלה ברחבי הארץ, יש גם באילת, בירושלים ובמקומות אחרים
עינב גיירמה:
 יש מקומות שזה יותר קשה מבחינת הפריסה כמו באזור הנגב, אנשים מפוזרים בהרבה מקומות, ויש הגעה למקומות וניסיון לברר את הצרכים
עינב גיירמה:
 אז כן, יש לנו בעצם מנהלי אתרים בכל המקומות
עינב גיירמה:
     יש לנו פגישות מסודרות בערבים, דיווחים, הערכת מצב, עליה להחלטות מנכ"ל, ניסיון להשפיע על החלטות ממשלה
עינב גיירמה:
 זאת אומרת, זה כן נמצא בפריסה ארצית
יצחק פינדרוס:
אני שואל - - - אתם מרגישים שמוטת השליטה בירושלים היא כמו מוטת השליטה פה? מבחינכתם כמשרד רוה"מ, לא שאלתי מבחינת ראש המועצה
עינב גיירמה:
אני חושבת - -
יצחק פינדרוס:
אל תסבכו אותי עם משה ליאון
עינב גיירמה:
ממה שאני שמעתי, כיוון שאני ירושלמית, אני שומעת שעיריית ירושלים נמצאת מאוד מאוד חזק במלונות בירושלים - -
יצחק פינדרוס:
לא, אני שאלתי מוטת השליטה על הפינוי, עזבי
יצחק פינדרוס:
 עיריית ירושלים מוכנה ויש שם אנשים טובים, אני יודע
יצחק פינדרוס:
 חלקם הגדול חברים אישיים שלי, - - - יודע, אבל בסוף, אני שואל - -
קריאה:
- - - שתי חברים - - -
יצחק פינדרוס:
מוטת השליטה של מה קורה במערכת, מה הם הצרכים במלונות
יצחק פינדרוס:
 אני לא מאמין שבעיריית ירושלים - - -
עינב גיירמה:
הדרך שבה - -
יצחק פינדרוס:
אני מכיר את עיריית ירושלים 10 שנים, אם כן אני מאוד מאוד מופתע
עינב גיירמה:
אני נמצאת כבר תקופה ממושכת פה בים המלח, ולא - -
יצחק פינדרוס:
לא לא, מה את שומעת - -
עינב גיירמה:
- - -
יצחק פינדרוס:
מהקולגות שלך? זאת אומרת שיש - -
עינב גיירמה:
אבל, אני שומעת שיש גם במלונות בירושלים את חוליית השליטה הזאת שניר דיבר עליה בהתחלה
עינב גיירמה:
 את נציג הקהילה במלון
עינב גיירמה:
 גם הרי, כפי שראינו, במלונות שיש כבר קהילה מובנת שהגיעה כקהילה זה נראה הרבה יותר מובנה, הרבה יותר קל, הרבה יותר פשוט
עינב גיירמה:
 זה די ברור שנציג הקהילה יודע להביע את הרצונות של הקהילה, למרות שאנחנו יודעים שגם בקהילה שהיא קיבוץ יש כל מיני קולות
עינב גיירמה:
      כאן בים המלח יש עבודה יחד עם הנציגים שגם הכתירו את עצמם כנציגים, כמנהיגים טבעיים, וגם אנשים שהם עובדי עירייה וקיבלו על עצמם את תפקיד מארגני הקהילה, כדי שהם יוכלו לארגן את הקהילה, שיהיו ועדות, כמו בקיבוץ