GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרון גל:
 כ-130 איש בגיל השלישי, מתוכם 35 בגיל הרביעי יחד עם עובדי הזהב שלהם, ככה אנחנו קוראים לעובדים
שרון גל:
 יש לנו קרוב ל-100 גברים מגויסים
שרון גל:
 המשמעות היא שיש כאן קרוב ל-100 נשים עם מאות ילדים, לבד
שרון גל:
 צריך להבין את כל האירוע הזה
שרון גל:
      ביום השלישי, כשהבנו שזה לא עוד סבב אלא מלחמה שהולכת לקחת זמן, עשינו שינוי בחשיבה והבנו שיש צורך להגדיר מדיניות ולבנות אסטרטגיה של שגרת חירום מתמשכת
שרון גל:
 התחלנו לאט לאט מהר מהר להקים כאן את כל הקיבוץ מחדש
שרון גל:
 הקמנו את כל מוסדות הקיבוץ ואת כל המנגנונים של הקיבוץ
שרון גל:
 מהגנים שראיתם ועד בית הספר
שרון גל:
     בשבוע הראשון הגיע משרד החינוך, עזר לנו ומינה מנהל שיעזור בהקמה של בית הספר, והוא באמת הוקם
שרון גל:
 בשבוע השלישי עשינו העברת מקל – סיפרת לך קודם – למנהלים המקוריים שלנו
שרון גל:
 הילדים שלנו לא לומדים בתיכון אחד – הם מפוזרים בכל רחבי הארץ – והבנו שאנחנו צריכים פה גם תיכון
שרון גל:
 ויש לנו את מנהלת תיכון הבנות של שדות נגב, שגם היא חברת הקיבוץ
שרון גל:
 היא יצאה לשנת שבתון ופשוט הודענו לה שנגמרה שנת השבתון, וגם היא נרתמה כמובן למשימה והקמנו כאן גם תיכון
שרון גל:
 המורכבויות קיימות, אבל זה עובד
שרון גל:
      ממש ברגעים אלה נבנה בית הספר שלנו "עקבה", בינתיים עם מבנים יבילים, אבל הבנו שאנחנו לא יכולים לחכות
שרון גל:
 הבאנו לכאן אוהלים וחלק מהתלמידים לומדים במצדה
יצחק פינדרוס:
- - - אני רוצה לשמוע
יצחק פינדרוס:
 שאת אומרת תיכון, כמה אחוז מהילדים שבגיל תיכון - - - ?
שרון גל:
כמעט כולם
שרון גל:
 זה המדהים, ביום הראשון שפתחנו את בית הספר הייתה לנו בעיה – צרות של עשירים מה שנקרא – שלא היה מקום באוטובוס
שרון גל:
 ההיענות הייתה מאוד מאוד גבוהה
שרון גל:
 השבוע עצרנו לרגע כי בחלק מהתיכונים הילדים חזרו לפעילות במסגרות הרגילות שלהם
שרון גל:
 למי שחזר לפנימיות הפיתרון היה קל יותר, אבל מי שצריך לנסוע ולחזור זה מורכב
שרון גל:
      עצרנו ועשינו שיחה עם הילדים וההורים, ושאלנו אותם מה נכון להם
שרון גל:
 היה מדהים לשמוע כמה החיבור כאן קריטי להם
שרון גל:
 הם מתארים שכשהם מגיעים לבתי הספר המקוריים לא מבינים אותם, ושיש משהו בשותפות הגורל הזו שהיא מאוד הכרחית
שרון גל:
 אז משבוע הבא אנחנו מתחילים להקים איזושהי תוכנית שחלק מהשבוע הם יהיו במסגרות המקוריות וחלק מהשבוע הם יהיו במסגרת כאן
שרון גל:
 הקמנו תיכון מומצא, המצאנו אותו ואנחנו לומדים אותו תוך כדי תנועה
שרון גל:
      אציין שהמשרד הראשון שהעמיד כאן רפרנט כבר מהיום הראשון, היה משרד הרווחה
שרון גל:
 קהילת סעד היא קהילה מאוד חזקה
שרון גל:
 קהילה עם הון אנושי משובח, משופע בכישרונות, ובאמת כל המערך שבנינו פה התחיל ונבנה מתוך הכוח המקומי
שרון גל:
      כקהילה אנחנו מאוד מאורגנים, בכלל במרחב הכפרי, הקיבוצים, אנחנו יודעים מה הפתרונות שנדרשים לנו
שרון גל:
 אנחנו צריכים אתכם שתעזרו לנו לממש
שרון גל:
 אנחנו צריכים שתתנו לנו את המשאבים ואת הכלים, ובעיקר שתקצרו לנו את הבירוקרטיה כדי שנוכל לעשות את זה
שרון גל:
 כשאני אומרת לקצר את הבירוקרטיה, אני אתן דוגמא לכך שאחד הבתים בסעד נפגע פגיעה ישירה לפני חודש וחצי
שרון גל:
 בשבת שמחת תורה
שרון גל:
 ניסינו בכל הדרכים מול מס רכוש ומול ההתנהלות לסגור את הגג לפני שירד הגשם, אבל זה לא קרה
שרון גל:
 אנחנו כבר חודש וחצי אחרי ועדיין אין פתרון, כי צריך את האישורים האלה והאלה, וצריך הצעת מחיר כזו וכזו, וזה לא טוב
שרון גל:
 זה לא טוב כי עכשיו הנזקים גדלו, ואני עוד לא מדברת על מפח הנפש והתסכול
שרון גל:
     אנחנו מבינים שאנחנו באירוע על סטרואידים
שרון גל:
 הכל פה בקצב מאוד מאוד מהיר
שרון גל:
 בתוך המבנה שבנינו פה, הכוח המקומי הוא קריטי לצמיחה ולחוסן של הקהילה
שרון גל:
 יחד עם זה, ברור לכולנו שהאנשים עדיין נמצאים בתוך המשבר והטראומה, עוד לא הגענו אפילו לפוסט טראומה
שרון גל:
 זה עוד יגיע
שרון גל:
 ולכן אנחנו צריכים לעבות את המערך שלנו כדי שאנשים יוכלו לעשות - -
יצחק פינדרוס:
- - - בירוקרטיה?
יצחק פינדרוס:
איפה את נתקלת בבירוקרטיה? חוץ ממס רכוש - - - מס רכוש נמצא פה, הוא יתייחס גם
מימון ראסמי:
אם הייתי יודע אז הייתי מגיע לכאן משוריין, לא עם שכפ"צ
יצחק פינדרוס:
הכל בסדר
מימון ראסמי:
אני אשמח רק לקבל את מספר הפנייה כדי לראות מה - - -
יצחק פינדרוס:
 איפה עוד את נתקלת בבירוקרטיה?
שרון גל:
אני אגיד שוב, ברמה - -
יצחק פינדרוס:
אגלה לך סוד קטן, אני בלי שכפ"צ, נתתי את האחרון שלי לאלון שוסטר ואני עובר - - -
שרון גל:
אני אגיד כזה דבר
שרון גל:
 כל ההתנהלות שלנו היא מעכשיו לעכשיו
שרון גל:
 ואנחנו רצינו - -
יצחק פינדרוס:
לא, תני לי דוגמאות
יצחק פינדרוס:
 איזה משרדים את מרגישה ש - -
שרון גל:
אז אני לא יכולה להגיד לך משרד ספציפי, ואני אסביר למה
שרון גל:
 אנחנו מצאנו את הדרכים להגיע באופן ישיר למקומות למעלה על מנת לשחרר את החסמים
שרון גל:
 אבל אנחנו ייחודיים בדבר הזה, ואני רגע לא מדברת רק בשם קהילת סעד
שרון גל:
 בסדר? אני מדברת כשדות נגב, ואני לא אדבר בשם כל המפונים, אבל אני שומעת מהחברים שלנו שהבירוקרטיה קשה
יצחק פינדרוס:
אני רוצה - -
שרון גל:
והעברת כספים - -
יצחק פינדרוס:
אני רוצה בשלב הזה, אם כך, להציע לך הצעה פרקטית - - - נמשיך הלאה לשמוע אותך
שרון גל:
כן
יצחק פינדרוס:
קחי את המייל של הוועדה
יצחק פינדרוס:
 נמצאת פה מנהלת הוועדה
יצחק פינדרוס:
 - - - אתי
יצחק פינדרוס:
 וזה לא חייב להיות מסעד
יצחק פינדרוס:
 ברגע שאתם נתקלים באיזשהו  - - - פקיד משרד שעוצר אתכם בבירוקרטיה, תציפו את זה
יצחק פינדרוס:
 בסדר? כי אני לא מתכנן לאחר הסיור הזה לסיים את תפקידי
יצחק פינדרוס:
      אנחנו מתכננים לעשות ישיבות מעקב, לפחות אחת שבועית אם לא דו שבועית
יצחק פינדרוס:
 כפי שאת רואה כאן, ישיבות מעקב של הוועדה לפניות הציבור מול כל משרדי הממשלה
יצחק פינדרוס:
 - - - שואלים - - - וזה לא חייב להיות הנציג המקומי שנמצא בים המלח, - - - נציג של - - - ירושלים - - -
יצחק פינדרוס:
 אם מדובר במקרה כמו שאת מתארת, בית מסוים שנפגע לצורך העניין, אז מנהלת הוועדה תפנה הלאה ותינתן תשובה
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה לזהות איפה יש - -
קריאה:
חסם
יצחק פינדרוס:
דברים שנעצרים, איפה יש חסם, ולהציף אותו - -
שרון גל:
אז אני אספר את ההתנהלות - -
יצחק פינדרוס:
- - - אז אני נותן את זה כהצעה
שרון גל:
 בדיוק
יצחק פינדרוס:
קחי את המייל של הוועדה, עזבי את זה
שרון גל:
מעולה, אז - -
יצחק פינדרוס:
- - - את המייל שלי והטלפון שלי
יצחק פינדרוס:
 בסוף אני רוצה להציף את זה ברמה המערכתית, שדברים יעבדו
יצחק פינדרוס:
 אני חושב שזה - -
שרון גל:
אז אני אגיד כמה מילים על הנושא של משרד התיירות, ואז שי המנכ"ל ישמח להגיד
שרון גל:
      כל הבירוקרטיה מול המלונות היא קשה עד בלתי נסבלת
שרון גל:
 בסדר? מהרגעים הראשונים, החל מהמאבק על התשלום והתמחור של חדר וארוחה כשבעצם השתלטנו פה על כל המרחב הציבורי
שרון גל:
 אנחנו משלמים פה ולא משלמים שם, עשינו מזגנים בכל האוהלים שהמלון סופג את החשמל שלהם
שרון גל:
 ועוד הרבה דברים שהמדינה בכלל מבחינתה לא רלוונטית ל - - - זה
שרון גל:
      יותר מזה, כל נושא הדיווח
שרון גל:
 שוב, אני מדברת כרגע על קהילות מאורגנות
שרון גל:
 אנחנו יודעים ברמה יום-יומית מי נמצא פה ומי לא
שרון גל:
 טבלאות האקסל שדורשים מהמלונות הם לא הגיוניים ברמות פסיכיות
שרון גל:
 תסמכו עלינו
שרון גל:
 התחושה היא שנקודת המוצא של הפקידות היא שהם מנסים לרמות אותם ולגנוב ולעבוד עליהם, וזו נקודת מוצא שלא רלוונטית למלחמה
שרון גל:
 היא פשוט לא רלוונטית
שרון גל:
 אנחנו בהישרדות, אנחנו לא מנסים לגנוב אף אחד, אנחנו מנסים לשמור על החיים של המשפחות שלנו, של הילדים שלנו, של הקהילה שלנו
שרון גל:
      האנרגיה שנדרשת מאיתנו על הדברים האלה, ומהמלונות שנמצאים בזה ביחד איתנו, היא פשוט לא הגיונית
שרון גל:
 תסמכו עלינו - -
קריאה:
שרון, אבל לא כל מה שקורה פה קורה - - -
שרון גל:
נכון
שרון גל:
 אמרתי על קהילות מאורגנות
שרון גל:
 בסדר? דיברתי על הקהילות שמאורגנות, ובהקשר הזה אני אומר אל תכניסו את כולם למיטת סדום אחת
שרון גל:
 לא דין מקום אחד כדין מקום שני
שרון גל:
 מי שמאורגן ומי שיכול, תאפשרו לו, תקלו
שרון גל:
 פשוט תקלו
שרון גל:
 האנרגיה שאנחנו מבזבזים על בירוקרטיה הן אנרגיות שאין לנו
שרון גל:
 הן מיותרות
שרון גל:
 שי?
שי דדוש:
אני רוצה רק לחזק את מה ששרון אמרה בנושא הרישום מול משרד התיירות
שי דדוש:
 אנחנו נדרשים להוציא טבלת אקסל יומית עם שמות ותעודות זהות מכל בן-אדם שנמצא כאן במלון, ולעדכן אותה על בסיס יומי
שי דדוש:
 אני חושב שלשרון ולצוות שלה לקח כמה ימים טובים עד שהייתה טבלה, זה היה בדיוק בימים הראשונים של ההתארגנות
שי דדוש:
      מבחינתנו כל ההתעסקות סביב הדבר הזה גוזלת הרבה מאוד זמן ואנרגיה, גם משרון
שי דדוש:
 אני הייתי שמח, כמו ששרון אומרת, אם בקהילות מאורגנות – שרון יכולה לתת דיווח שמי – יסתיים הנושא הזה
שי דדוש:
 בשונה מערים ששם זה קצת יותר מורכב, אני חושב שצריך לנסות להחריג את הקיבוצים
שרון גל:
אני אגיד עוד דבר - -
יצחק פינדרוס:
בסדר, אני אגיד - -
שי דדוש:
כן
יצחק פינדרוס:
אני עוד מעט אדבר על - - - אני הייתי בארבעה דיונים על הנושא הזה, אני מכיר
יצחק פינדרוס:
אני מבין את מה שאת אומרת, אבל אני עוד מעט אסביר גם את הצד השני, ונראה איך אנחנו מגשרים ביניהם
יצחק פינדרוס:
  - - -
שרון גל:
אז אני אגיד דבר אחרון, ברשותך
שרון גל:
 מדינה היא כמו טיטניק ענקית
שרון גל:
 עד שמזיזים את ההיגוי ועד שהספינה מתחילה לזוז, אנחנו כבר חייבים להיות במקום אחר
שרון גל:
      אני אתן את הדוגמא של בית הספר
שרון גל:
 כשהבנו שלוקח זמן עד שיגיעו המבנים היבילים הבאנו את האוהלים
שרון גל:
 השכירות של האוהלים האלה עולה לנו הון
שרון גל:
 אז לא חיכינו, ואנחנו מימנו את זה מכספנו, ואנחנו משיגים כל מיני תרומות וכולי עבור חלק מהדברים
שרון גל:
 תסמכו עלינו, על הנהגות הישובים
שרון גל:
 תשחררו לנו את התקציבים
שרון גל:
 אם היינו יודעים שיש לנו תקציבים אולי היינו יכולים לנווט את זה קצת אחרת - -
שי דדוש:
גמישות מסוימת
שרון גל:
היכולת שלנו להזיז את הספינה היא הרבה יותר מהירה
יצחק פינדרוס:
	- - -
קריאה:
כן, - - -
יצחק פינדרוס:
בוועדת חינוך, אתה היית - - -
קריאה:
אני לא הייתי בוועדת חינוך - - -
יצחק פינדרוס:
- - - ועדת חינוך
בנימין הלוי:
בנימין גל, דובר הוועדה
בנימין הלוי:
 שאלה קטנה שלי, כמה אנשים בחרו לעזוב את המלון ולקחת את המענק היומי שהם מקבלים מצד הממשלה? או שכל הקהילה ב-100% נשארה כאן במלון?
שרון גל:
לא ב-100%, אני גם אגיד שלא כולם הגיעו
שרון גל:
 95% מהקהילה הגיעה לכאן מלכתחילה
שרון גל:
 בלי קשר למענק, יש לנו מספר בודד של משפחות שבשבוע האחרון יצאו מכאן
שרון גל:
 משפחות צעירות, אימהות עם הרבה ילדים שקשה להן, אז הן יצאו לתקופה מסוימת
שרון גל:
 במקביל אנחנו אומרים לאנשים הללו שמבחינתנו הם יכולים לחזור בכל רגע שירצו
שרון גל:
 יש כאלה, אבל לא רבים
שרון גל:
 בעיקר חבר'ה צעירים
יצחק פינדרוס:
אני אתייחס לשני חלקים
יצחק פינדרוס:
 דבר ראשון, טבלאות האקסל לא הולכות להימשך ככה, ומלבד המעבר הזה יש גם את החוזר החדש שנחתם ב-13 לחודש
יצחק פינדרוס:
 בניגוד לקהילות, את מדברת על היערכות ל-250,000 מפונים כאלה
שרון גל:
ברור
יצחק פינדרוס:
אלו המספרים, זאת האמת
יצחק פינדרוס:
 250,000 מפונים, עם מערכות של בתי מלון
יצחק פינדרוס:
 לא כולם היו כמו המקרים שאת מתארת
יצחק פינדרוס:
 אני אגיד בכנות, - - - הייתי גם באילת ובעוד מלונות, שמענו את הדברים ולא כולם באותה סיטואציה, לא כולם באותו מקום
יצחק פינדרוס:
 אתה מגלה מלונות שהם חצי ריקים, ואתה מגלה שהאנשים שהגישו בקשה לפינוי עצמי ואנשים שמתארחים במלונות הם אותם אנשים
יצחק פינדרוס:
 ומדובר ב - -
שרון גל:
כן, הבנתי שיש 20,000 כאלה
יצחק פינדרוס:
 20,000 זה לא איזשהו מספר
שרון גל:
לא לא - -
יצחק פינדרוס:
אם היו 10 אנשים או 100 אנשים - -
שרון גל:
לא, זה אירוע
יצחק פינדרוס:
או 500 איש אתה אומר "תשמע זאת תקלה"
יצחק פינדרוס:
 כשאתה מדבר על 20,000 אלף זאת מסה קריטית
שרון גל:
בטח
יצחק פינדרוס:
ולכן זה מורכב כמדינה
יצחק פינדרוס:
 בסוף מגיע החשב הכללי של האוצר והוא חייב להתייחס ל-250,000
יצחק פינדרוס:
 הוא לא יכול להתייחס ל-1,000 של סעד - -
יצחק פינדרוס:
ועוד 1,000 של בארי ועוד 1,000 של כפר עזה
יצחק פינדרוס:
 ואני לא רוצה להגיד לך גם שיש רשויות מקומיות יותר מאורגנות
יצחק פינדרוס:
 בסדר? כמו שדרות
יצחק פינדרוס:
 ויש רשויות פחות מאורגנות, בלי להיכנס לשמות
יצחק פינדרוס:
 אבל זאת המציאות
יצחק פינדרוס:
 ולכן, קודם כל, למדינת ישראל כמדינה לא הייתה רשימה
יצחק פינדרוס:
 לאף משרד לא הייתה, אף אחד לא ידע איפה נמצא מי
יצחק פינדרוס:
 אני מקווה שאתמול אחר הצהריים סוף סוף הייתה רשימה ראשונית
יצחק פינדרוס:
 לכן לא הייתה ברירה
יצחק פינדרוס:
 זה דבר אחד
יצחק פינדרוס:
 העניין השני הוא שהיינו טריוויאליים
אודי זיכרמן:
והתופעות
יצחק פינדרוס:
ואני אומר את זה עכשיו - -
אודי זיכרמן:
אנשים שעזבו מלונות, הלכו - -
יצחק פינדרוס:
 לא, אבל לא הייתה רשימה בכלל
אודי זיכרמן:
בלי להגיד לפני למלון, ו - -
יצחק פינדרוס:
לא הייתה רשימת בסיס שאתה יכול להתנהל מולה
יצחק פינדרוס:
 נמצא פה משרד ראש הממשלה, הוא גם יגיד לך את זה
יצחק פינדרוס:
 זה לא טריוויאלי שמי שמנהל את האירוע בסוף זה משרד התיירות
יצחק פינדרוס:
בראש שלי זה היה - - - או משרד הרווחה
יצחק פינדרוס:
 איך משרד התיירות נכנס לעניין? ובאמת, את יודעת, צריך להתארגן כמו שאת אומרת - - - בא שר חזק ועשה את העבודה, אבל הוא צריך לכסות את עצמו גם כשהוא עומד מול השאלות שהוא נשאל
יצחק פינדרוס:
 כששואלים אותו "אדוני, איך יכול להיות שאתה מבקש על עוד 20,000?" בשלב מסוים זה היה כמעט 50,000, זה ירד ל-20,000 טפו טפו אחרי בדיקות חוזרות
יצחק פינדרוס:
 הוא צריך לתת תשובות, ולכן אני מקווה שאחרי החוזה של ה-13 לחודש ירד איזשהו רוגע
יצחק פינדרוס:
 ואני גם אומר לך, שתדעי, התפנו שישה או שבעה אלף חדרים בשבוע האחרון
יצחק פינדרוס:
קורה מה שקורה, אני מקווה שזה ייתן מענה
יצחק פינדרוס:
 אני אשמח לשמוע ממשרד החינוך
יצחק פינדרוס:
 אמרתי את זה בתחילת היום ואני אומר שוב, אנחנו שואלים את שר החינוך את אותה השאלה
יצחק פינדרוס:
 איפה משרד החינוך עומד? היא צריכה להרגיש שמשרד החינוך מתחבר לעניין מציאת הפתרונות היצירתיים תוך כדי הליכה
יצחק פינדרוס:
 איפה משרד החינוך הגדול?
תומר אושרי:
תקן אותי  - - - אם אני טועה, אבל מתחילת הדרך - -
לאה גינסברג:
משרד החינוך איתנו מהשבוע הראשון
יצחק פינדרוס:
 מבחינה תקציבית אני שואל
יצחק פינדרוס:
 זה לא הוא, אני - - - אמרתי, זה לא אישי
יצחק פינדרוס:
 בסוף הרי משרד החינוך היה צריך להעביר למחלקת החינוך בשדות נגב כסף לאוהלים או כסף למלונות
יצחק פינדרוס:
 מה זה משנה?
קריאה:
אם זה מה שצריך אז זה מה שצריך
קריאה:
כסף ואז שהיא תחליט מה לעשות עם זה
יצחק פינדרוס:
 מה זה משנה איך?
תומר אושרי:
שבוע שעבר קיימנו פגישה כאן עם מנכ"ל המשרד
קריאה:
עם המנכ"ל
תומר אושרי:
ועם מנהל מחוז, ואני אגיד את מילת הקסם - - - כדי לסגור בדיוק את הסיפור הזה של האוהלים, ואנחנו נותנים לזה מענה
יצחק פינדרוס:
גם מיזוג האוויר לצורך העניין
קריאה:
נותנים לזה מענה
יצחק פינדרוס:
אם מנהל המלון צריך לממן את זה, גם עם טוב ליבו, בסוף אתה מבין שזה פוגע, הוא יסתבך כשהוא צריך להגיש רשימות
יצחק פינדרוס:
 בסוף זה משחק כלים שלובים
יצחק פינדרוס:
      אני אמרתי בהתחלה למשרד התיירות, אתם תנהלו משא ומתן קשוח עם התאחדות המלונות ותורידו את המחיר, תאמינו לי בסוף - - - יצא מזה - - - זה יגיע בצד השני ממישהו אחר
יצחק פינדרוס:
 זה לא יעזור הרי, בסוף הם ייקחו מקרן הפיצויים על זה שהם הפסידו
יצחק פינדרוס:
 אתם משחקים בנדמה לי, זה אותו כסף, בסוף מישהו צריך לראות את הראייה ההוליסטית
יצחק פינדרוס:
 בסוף זה צריך להתחבר
יצחק פינדרוס:
 אז אם אתה אומר שיש תשובה ממשרד החינוך - - - ?
תומר אושרי:
 יש תשובה, התשובה היא שאנחנו מממנים את האוהלים
תומר אושרי:
 לגבי המזגנים אנחנו צריכים לבדוק
יצחק פינדרוס:
אני מציע לבדוק את זה, בטח אם נשארים פה עוד חודש וחצי, שזו ההערכה המינימלית, בסדר? אמרתי את זה גם קודם
יצחק פינדרוס:
 ההערכה המינימלית - - -
שרון גל:
אז אני רוצה לדבר על זה
שרון גל:
 אנחנו בחודש וחצי הראשון נכנסנו לרמה תפקודית מאוד מאוד גבוהה, כי הבנו שזה מה שצריך כרגע כדי שנוכל להרים את הראש
שרון גל:
 השבוע התחלנו, במהלך של שיח קהילתי, לדבר על היום שאחרי
שרון גל:
      קהילת סעד שונה משמונה הקהילות החברות שלנו שלא יכולות לחזור הביתה, אנחנו לא נדרשנו לתת פתרון ביניים
שרון גל:
 אנחנו רוצים לחזור הביתה
שרון גל:
 כהנהגה אני אומרת, שברור לנו שבמסגרת הרצון לחזור הביתה יש מנעד בין אלו שרצו לחזור כבר אתמול, לבין אנשים שעוד לא מסוגלים בכלל לשאת את המחשבה
שרון גל:
      קיימת הרי אי וודאות מאוד גדולה לגבי הזמן, ואתה אומר חודש וחצי לפחות, וההבנה כמה זמן עוד נהיה כאן ומתי נוכל לחזור הביתה היא קריטית
שרון גל:
 כי אם אנחנו נצטרך להיות כאן עוד ארבעה-חמישה חודשים, אז אנחנו נחפש מקום אחר
שרון גל:
 כי לגור בתוך מלון זאת פגיעה אנושה בתא המשפחתי
שרון גל:
 עם כמה שאנחנו מנסים לייצר פתרונות, בסופו של דבר חדר המלון הוא גם חדר המיטות וגם חדר הילדים וגם הסלון וגם אזור אירוח וגם הכל
שרון גל:
 כמות הורים שחזרו כאן להדרכה הורית היא לא נורמלית
שרון גל:
      אמרתי במנהלת תקומה כשהציגו לנו את התוכנית האסטרטגית שהיא רחבה, עמוקה ומקיפה, אבל בסוף אם המשפחות יהרסו ויפגעו לא יהיה מי שיחזור
שרון גל:
 לכן אנחנו צריכים להבין עוד כמה זמן אנחנו נוכל לחזור הביתה, אף אחד לא אומר לנו סדר גודל של זמן
שרון גל:
 מה יהיה ביום שאחרי? אנחנו עכשיו כקהילה עושים בירור קהילתי, אנחנו מאוד מאמינים בכוחות שעולים מתוך הקהילה ובמנהיגות ההשתתפותית
שרון גל:
 בנינו תכנית אסטרטגית, עכשיו אנחנו מדייקים אותה עם הקהילה ונציג אותה למנהלת תקומה
שרון גל:
 ברור לנו שאנחנו במציאות משתנה תוך כדי תנועה
שרון גל:
 אנחנו נדרשים לגמישות מחשבתית פסיכית, אבל בסוף אנחנו רוצים להבין לאן זה מכוון
שרון גל:
      דבר אחרון, כשמדברים על ביטחון ותחושת ביטחון, אלו שני דברים שונים
שרון גל:
 איך יראה הביטחון הזה? אנשים שהגיעו לגור בנגב המערבי באו לעשות התיישבות
שרון גל:
 ויש הסכם בלתי כתוב – או כן כתוב – של המדינה עם המתיישבים, שהתיישבות הולכת עם ביטחון
שרון גל:
 והמדינה לא עמדה בהבטחה שלה לביטחון
שרון גל:
 הפגיעה הזו בביטחון, יחד עם הקונספציה שבמשך שנים אמרו לנו, התרסקה לכולנו בפרצוף
שרון גל:
 אני לא יודעת איך יראה הביטחון ביום שאחרי, אבל תחושת הביטחון היא משהו שיהיה קשה מאוד לבנות אותה ולהקים מחדש
שרון גל:
 זה נאמר בהקשר למשפחות הצעירות, אבל אחרי שקיימנו מעגלי שיח אתמול הבנו שגם הוותיקים, תושבים שזו הפעם הראשונה בחייהם שהם יוצאים מקיבוץ סעד, גם במלחמות או סבבים קודמים, ולא ממש ברור להם איך חוזרים הביתה ואיך מרגישים ביטחון
שרון גל:
     אמרה לי אחת האימהות "אמרתי לילדים שלי שיהיה צבע אדום
שרון גל:
 אמרתי לילדים שלי שיהיו טילים
שרון גל:
 הבטחתי להם שלא יגיעו מחבלים"
שרון גל:
 השבר הזה הוא קשה
שרון גל:
 קשה מאוד
שרון גל:
 אז כדי שאנחנו נוכל לחזור הביתה, כי אנחנו רוצים לחזור וליישב את הנגב המערבי ולהפריח אותו, ולהמשיך לצמוח ולהתחדש, אנחנו צריכים שהמדינה תגיד לנו איך עושים את זה
שרון גל:
 אנחנו צריכים שהמדינה תהיה איתנו, ותאפשר לנו את הפתרונות שאנחנו יודעים לעשות
שרון גל:
 ביחד עם המועצה האזורית שלנו ועם המועצות האזוריות בכלל, עם הרשויות המקומיות, ולקצר לנו את הטווחים
שרון גל:
 אבל אנחנו צריכים קצת ודאות
יצחק פינדרוס:
אז אולי אני עכשיו אחזיר לך על מה שהתחלת - -
שרון גל:
יאללה
יצחק פינדרוס:
אמרו שהקדוש ברוך שמר על סעד, ואת אמרת שהגיבורים שמרו על סעד, אז - - - עכשיו  - - - הסוף - - -
יצחק פינדרוס:
 - - - את כולנו
יצחק פינדרוס:
 את יודעת, אתם לא שומעים בכנסת מה, - - - נבטיח לכם שקבינט המלחמה אין לו שום מושג מה קורה פה מחר בבוקר
יצחק פינדרוס:
 אני לצערי הרב אומר את זה כמי שמכיר את המערכת, ומי שמכיר אותי יודע שאני אומר את זה לא מהיום, אמרתי גם לפני 20 שנה ולפני 30 שנה
יצחק פינדרוס:
 ברור שאף אחד לא הולך לחיות על הקונספציה - - - זה הדבר היחידי הוודאי
יצחק פינדרוס:
 אף אחד לא הולך לחיות על הקונספציה שהייתה
יצחק פינדרוס:
 צה"ל לא הולך לצאת מצפון הרצועה בשנה הקרובה
יצחק פינדרוס:
 אין בכלל דיון על זה, זאת אומרת זה לא משהו שעולה אפילו ב - - - באוויר
יצחק פינדרוס:
 התפיסה תהיה על בסיס הדבר הזה
יצחק פינדרוס:
 את מדברת על סעד - - - בצפון הרצועה - - - בשנה הקרובה וזה ברור ונכון
יצחק פינדרוס:
 סעד הוא באופן יחסי הכי - - - פחות נפגע
יצחק פינדרוס:
 היום כל הכבישים לבארי סגורים, נסעתי לפני שבועיים דרך סעד
יצחק פינדרוס:
המקום היחיד שנותנים לך לנסוע דרכו
יצחק פינדרוס:
 משם אתה נוסע
יצחק פינדרוס:
 ולכן באופן יחסי זה יהיה תלוי בכם מתי תחזרו
יצחק פינדרוס:
 אמרתי שמבחינת המדינה, באופן כללי, ההערכה היא שבכל מקרה החוזה עם בתי המלון הולך להיות לפחות עד ה-31 בדצמבר
יצחק פינדרוס:
אני מדבר גם מול תושבי אשקלון ושדרות, הם צריכים לדעת עד מתי יש להם חדר במלון
יצחק פינדרוס:
 את שואלת אותי מתי אתם תחזרו
יצחק פינדרוס:
 זה מאוד יהיה תלוי ב - - - כמו שאמרת, זה יהיה תלוי בכם
יצחק פינדרוס:
      עכשיו, לענות על התשובה איך עונים לילד שאמרו לו "לא תהיה חדירה" והייתה חדירה? אז אני אומר ברצינות, הייתי ראש - - - היה - - - אני חששתי כל יום - - - מי שמכיר יודע, כל יום קמתי בבוקר ואמרתי ברוך השם לא הייתה חדירה
יצחק פינדרוס:
 כל לילה הלכתי לישון בפחד שהולכת להיות חדרה, והיה לי - - - שהציץ על הגדר שם
יצחק פינדרוס:
 הייתי בורח לשם הרבה כדי להסתכל אם אולי עכשיו יש חדירה, לצערי הרב אני מכיר את התחושה הזאת
יצחק פינדרוס:
 אני לא יכול להגיד לך איך עונים לילד
יצחק פינדרוס:
 אבל כן, צה"ל לא הולך להיות על הגדרות, הוא הולך להיות בפנים
יצחק פינדרוס:
 הוא הולך להיות בעיר עזה
יצחק פינדרוס:
 אני לא יודע אם את יודעת, אבל כל האזור של צפון הרצועה היום חרב
יצחק פינדרוס:
הוא פשוט משטח פחות או יותר, מי שמכיר
יצחק פינדרוס:
 אז גם טכנית יהיה להם מאוד מאוד קשה לחזור להיות שם על הגדרות, ולכן באופן יחסי זה יהיה תלוי בכם בסופו של דבר מתי לחזור
קריאה:
אני רוצה להוסיף משהו שאני בטוח שגם אתה מסכים איתו
קריאה:
 אני מאוד בעד השיח שאת מקיימת עם התושבים ואת הקול שבא מהמקומי אלינו, כדי שגם אנחנו נבין מה אתם צריכים
קריאה:
 את שואלת מה אנחנו נותנים, וזאת שאלה לגיטימית, חד משמעית
קריאה:
 אבל גם מה אתם צריכים שניתן, כדי שיהיו לכם לא רק ביטחון אלא גם תחושת ביטחון, כמו שאמרת
קריאה:
 ואת האפשרות לחזור מתי שאתם תחליטו לחזור
קריאה:
      אנחנו צריכים להבין מכם מה צריך, בין אם דרך הוועדה או דרכנו ישירות, מה שאת רוצה, אנחנו פה בשביל זה
יצחק פינדרוס:
עכשיו אני מבין שאתם בדיוק כמונו, מודעים לזה שזה נראה על פניו שבתוך כמה ימים, אם לא יהיה שינוי מהותי, הולכת להיות הפסקת אש של כמה ימים, מה שאומר שגם אחר כך לא יהיה מה שיש כרגע
יצחק פינדרוס:
 כל אחד מבין את זה ושלא  - - - חי בפנטזיה
יצחק פינדרוס:
 עיקר המערכה הולכת לעבור לצפון
יצחק פינדרוס:
 זה על פניו מה שנראה כרגע, אבל עוד פעם, זה נתון לשינוי
יצחק פינדרוס:
 אז אני אומר שוב, לא רק - - - אני רוצה שתעזרי לנו כוועדה להציף מהשטח איפה הבעיות, וברגע שנראה שמדובר בבעיה יותר מערכתית נכנס ועדה, לא בעיה - -
שרון גל:
בסדר גמור
יצחק פינדרוס:
אתי והצוות שלה אלופים בלטפל בזה
אתי שבתאי:
שרון
שרון גל:
תודה רבה
קריאה:
רבותיי, לרדת למטה לאוטובוס, אנחנו עוברים למלון Enjoy
אתי שבתאי:
ל-Enjoy
אתי שבתאי:
         (סיור במלון Enjoy)
אילנית קדוש:
השבוע הראשון שקיבלנו אותם היה ממש קשה נפשית
אילנית קדוש:
 חשוב לציין שמי שהגיע דרך קיבוץ מגן הגיע בצורה מסודרת
אילנית קדוש:
 מי שהגיע דרך שדרות הגיע בכאוס אחד שלם, אף אחד לא ידע מי נגד מי, לאן הולכים, יש חדרים, אין חדרים
אילנית קדוש:
 כאוס אחד גדול
אילנית קדוש:
 לאט לאט התיישרנו והגענו למצב שכולם נקלטים בצורה מסודרת, עם כמות - - - שהכל יהיה אצלנו מעודכן כמו שצריך ולפי מה שצריך
אילנית קדוש:
 ההתנהלות במלון - - - כל השטחים הציבוריים, כל האולמות, המשרדים שלנו
אילנית קדוש:
 כל הצוות שיצא לחל"ת מיועדים לחינוך גם לשדרות וגם לקיבוץ מגן, אם זה משרדים שהם הביאו ועובדים פה מרחוק
אילנית קדוש:
 יש לנו מגרש ספורט שבנו בו אוהלים לטובת קיבוץ מגן
אילנית קדוש:
      סליחה שאני אומרת כל פעם קיבוץ מגן, אבל ההתנהלות של קיבוץ מגן הייתה מסודרת מהשבוע הראשון, ולשדרות לצערי הרב לא היה לא אבא ולא אמא, וכל הזמן היה צריך לחפש מה עושים ואיך מתקדמים לטובת התושבים
אילנית קדוש:
 זה בגדול
אילנית קדוש:
      אנחנו נותנים להם עכשיו מענה, בכל קומה שמנו להם מכונת כביסה ומייבש
אילנית קדוש:
 כמלון אנחנו היינו מכבסים להם כל פעם שביקשו, בהתחלה זה היה כל יום, אבל זה יצר קושי פיזי ותפעולי
אילנית קדוש:
 צמצמנו את זה לשלושה ימים
אילנית קדוש:
 כמובן שהכל היה ללא תשלום כהירתמות של צוות מהמלון
אילנית קדוש:
      אנחנו נעשה לכם סיור קטן בשטחים הציבוריים של המלון, ואחר כך - -
יצחק פינדרוס:
ניפגש לשבת - - -
קריאה:
לשבת על - - -
אילנית קדוש:
כן
אילנית קדוש:
 אוקיי, אז אנחנו ניפגש אחר כך - - -
יצחק פינדרוס:
- - - צוקית
אילנית קדוש:
עם קרין
אילנית קדוש:
 אז בואו נתחיל כאן באולמות - -
יצחק פינדרוס:
כן, בבקשה
יצחק פינדרוס:
 אנחנו אחרייך
אילנית קדוש:
התחלנו לתלות את התמונות של החטופים - - - בהמשכים
יצחק פינדרוס:
וואו
אילנית קדוש:
בשבוע-שבועיים הראשונים היה לנו כאן חדר תמונות ענק, ודאגנו להביא אליו אנשים
אילנית קדוש:
 כולם היו תורמים - - -
אילנית קדוש:
 כרגע זה מיועד לשדרות
אילנית קדוש:
 אם אתה רואה - - -
אילנית קדוש:
ציוד כמו שצריך
אילנית קדוש:
 ומותאם למה שהם צריכים
אילנית קדוש:
 נכון שיש להם חינוך מחוץ למלון, אבל עדיין
אילנית קדוש:
 לשבת ככה ללא שולחנות, ללא כיסאות, זה לא - -
קריאה:
זה גם משהו
קשת:
אלו הכיסאות שאני יכולה לספק
אילנית קדוש:
היא תושבת שדרות שלקחה פיקוד על המקום
אילנית קדוש:
 היא לא מחנכת
קשת:
נעים מאוד, קשת
קשת:
 נעים מאוד
יצחק פינדרוס:
שאלתי אותה איך החמ"ל של - - - עובדים איתכם?
קשת:
איך החמ"ל של, לא, מה? מקליטים אותי?
יצחק פינדרוס:
של עיריית שדרות
יצחק פינדרוס:
 לא לא, זה לא ראיון עיתונאי, זה הפרוטוקול של הכנסת
אילנית קדוש:
לא לא לא, זה רק כדי שהם יזכרו
קריאה:
זה לכנסת
קריאה:
 של הכנסת
יצחק פינדרוס:
הפרוטוקול של הכנסת
אילנית קדוש:
זה הפרוטוקול
יצחק פינדרוס:
זה לא עיתונאי, זה רק של הכנסת
קשת:
אוקיי
קשת:
 לא לציטוטים, העירייה לא - -
יצחק פינדרוס:
לא נמצאת פה
קשת:
לא נמצאת פה
קשת:
 רק עכשיו
קשת:
 את המקום הזה הקמתי מהיום שהתחלנו פחות או יותר, אולי שבוע אחרי, כל מה שיש כאן הגיע על ידי תרומות של אנשים אחרים, כל הדברים הגדולים - -
יצחק פינדרוס:
מנהלת המתנ"ס שלכם לא בקשר, זאת שמנהלת למטה, במלון - -
קשת:
אז זהו
קשת:
 הכל הוקם על ידי תרומות, כל מה שיש פה, מהציוד - -
יצחק פינדרוס:
זה הבנתי
יצחק פינדרוס:
 אבל אני מדבר על היום, אחרי חמישה שבועות
קשת:
עכשיו
קשת:
 רק בשלושה ימים האחרונים העירייה נכנסה לתמונה, ורק עכשיו מתחילים לעשות מיפוי של כמה ילדים יש, אילו שנתונים, גילאים, להבין מה צריך
קשת:
 כבר שבוע אנחנו בוחשים בזה אחרי שהיה כאן חבר כנסת אחר, מישהו שקלים, סליחה - -
יצחק פינדרוס:
אושר שקלים
קשת:
אושר שקלים
קשת:
 והוא התחיל ופנה למשרד החינוך לגבי חוסר המענה
קשת:
 יש פה כמות גדולה של ילדים שלומדים במרכז למידה - -
יצחק פינדרוס:
כמה ילדים יש פה?
קשת:
בגן עצמו ספציפית - -
יצחק פינדרוס:
לא, במלון
אילנית קדוש:
במלון יש 250, עד גיל 17-18
קשת:
כן
יצחק פינדרוס:
לא, אבל אני שואל על שדרות, לא של מגן
קשת:
של שדרות
אילנית קדוש:
אין לי את הפילוח של שדרות, אני לא - -
קשת:
אני יכולה להגיד לך שאני עובדת כרגע על הרשימות של הגנים, נכון לעכשיו מגיל 0 עד גיל 6 יש לי כאן 28 ילדים
קשת:
 במרכז הלמידה יש את אילנה, אילנה את יכולה לעזור לי, כמה ילדים יש לך במרכז למידה? בגדול
אילנה:
לא יודעת, - - - על-יסודי היו לנו 17 תלמידים שבאים און אנד אוף - -
קשת:
על יסודי
קשת:
 רק תיכונים
אילנה:
וביסודי, שגם לא התכוונו שהוא יהיה יסודי, יש לנו בערך 20 ילדים
קשת:
יש כמות ילדים מאוד גדולה במלון