GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס:
 אנחנו נגבה אתכם, נעזור לכם, נסייע לכם ונדחוף אתכם בשביל שהתהליך הזה יצליח
יצחק פינדרוס:
 שנוכל באמת לומר בעוד חצי שנה שמשהו השתנה בתפיסה ובתחושה
יצחק פינדרוס:
 ותאמינו לי, מי שחושב שאזרחים נודניקים ולא שמים לב לזה - תאמינו לי שרוב אזרחי ישראל יודעים להעריך שירות, יודעים ליהנות משירות, יודעים גם להגיד תודה כשהם מקבלים שירות, גם אם המענה הוא לא בדיוק מה שהם רצו, בסוף לקוח כשהוא מקבל תשובה הגיונית, סבירה, באנושיות - הוא מקבל את זה
יצחק פינדרוס:
אני פותח את ישיבת הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, היום ז' באב
יצחק פינדרוס:
 הנושא היום – הזכאות לסייעת רפואית לילדים
יצחק פינדרוס:
 קיבלנו מספר פניות, מספר די רב של פניות
יצחק פינדרוס:
 דוגמאות מהם אני מקווה שאנחנו נשמע פה מהורים, על המערכת הבירוקרטית
יצחק פינדרוס:
 ננסה להבין מי נגד מי, מי מאשר, מי מקבל, איך זה עובד
יצחק פינדרוס:
 נתחיל מההורים ואז נעבור למשרדים הרלוונטיים לנסות להבין
יצחק פינדרוס:
      נמצאים פה משפחת נוימן, בבקשה
משה זאב נוימן:
שלום וברכה, תודה על כינוס הוועדה
משה זאב נוימן:
 הבת שלנו בת שנה וחודש עכשיו, הייתה רשומה כמו כל ילד רגיל למשפחתון תמ"ת אצל מישהי בשכונה, אנחנו גרים בבית שמש בשכונה חדשה ברמה ד' זה נקרא
משה זאב נוימן:
 הילדה שלנו עברה אירוע, היה לה התקף אלרגיה, התקף נורא חזק מסכן חיים
משה זאב נוימן:
 היא קיבלה אפיפן על ידי מד"א, היא פונתה לבית חולים
משה זאב נוימן:
 בקיצור, ככה לאחר כמה חודשים של המתנה לרופא, היא אובחנה אצל אלרגולוג כאלרגית למוצרי חלב ברמה מסכנת חיים, כאילו ממש כל חשיפה זה יכול לסכן לה את החיים
משה זאב נוימן:
      הרופא ממש עמד על זה שאנחנו נלך למעון עם סייעת צמודה, להוציא מהמשפחתון וללכת למעון עם סייעת
משה זאב נוימן:
 אנחנו גרים בשכונה כמו שאמרתי חדשה, ברמה ד' בבית שמש
משה זאב נוימן:
 השכונה קיימת כבר שנתיים פלוס, אין עוד מעון אחד בשכונה של תמ"ת
משה זאב נוימן:
 חיפשנו בשכונות ליד, רמה ג' ורמה א', פנינו אפילו למנהלת של תחום המעונות בבית שמש, גברת מיכל סהר
משה זאב נוימן:
 פנינו ללשכת הרווחה בעיר שיעזרו לנו לחפש מעון תמ"ת שנוכל לשים את הילדה בסמיכות למקום מגורים עם סייעת
משה זאב נוימן:
 אין
משה זאב נוימן:
 מדובר היה על חודש מאי שהיא אובחנה, לא היה אף מקום, יש ממש מצוקה בכל המעון שיש כבר מאות ילדים
משה זאב נוימן:
 בכל השכונה אין אף מעון אחד, וגם בשכונות ליד יש מטבע הדברים עומס
משה זאב נוימן:
      ביקשנו אולי אפשר להוסיף ילד נוסף, אישור חריג
משה זאב נוימן:
 לא, בבדיקה שהיא עשתה הגברת מיכל סהר, היא אמרה שאין אף מקום באף מעון בשכונה
משה זאב נוימן:
 חיפשנו מעון פרטי, יש בשכונה רמה ד'/1 זה נקרא, יש מעון פרטי, אבל הוא מפוקח על ידי משרד החינוך, הוא לא מעון תמ"ת, אבל הוא מעון פרטי שמפוקח על ידי משרד החינוך
משה זאב נוימן:
 רצינו לרשום אותה, המנהלת של המעון אמרה שהיא תעשה הכל, תרשום אותה, אבל משרד החינוך לא מאפשר לה לרשום, אלה שאחראיים עליהם, הם רק רשומים במשרד החינוך, לא מאפשרים לה לרשום ילדה בלי ביטוח, וביטוח זה אומר סייעת
משה זאב נוימן:
      מדובר במעון פרטי, שאנחנו צריכים להשיג סייעת בשביל הרישום
משה זאב נוימן:
 ניסינו תהליך רגיל של בקשת סייעת, אז יש את הלינק שמקושר באתר של משרד העבודה, של בקשת סייעת
משה זאב נוימן:
 זה למעונות תמ"ת, לילדים שכבר רשומים במעונות תמ"ת, אז יש בקשת סייעת
משה זאב נוימן:
 אבל פה מדובר על ילדה שאנחנו באים לרשום אותה רק למעון פרטי שהוא לא מעון תמ"ת, אז בלינק הוא לא נתן
משה זאב נוימן:
 התקשרתי באופן אישי לטלפון של משרד העבודה והקשתי, אם לא דרך הלינק, שיאשרו לי בקשה לסייעת
משה זאב נוימן:
 אמרו לי שדרכם זה רק מעונות תמ"ת
משה זאב נוימן:
 אמרו לי תדבר עם משרד החינוך, אם זה מעון של משרד החינוך, תדבר עם משרד החינוך
משה זאב נוימן:
 פניתי למשרד החינוך, אמרו לי שבקשה לסייעת זה לא מתבצע דרכם, זה רק בלינק של משרד העבודה
משה זאב נוימן:
 אמרתי להם שהלינק זה רק למעונות תמ"ת, פה אנחנו מדברים על מעון פרטי שלכם של משרד החינוך
משה זאב נוימן:
 היא אמרה לי אין, תדבר עם הרווחה
משה זאב נוימן:
 דיברתי עם הרווחה, אמרו לי זה קשור למשרד החינוך
משה זאב נוימן:
 החזירו אותי
יצחק פינדרוס:
בשביל שאני אבין, מה ההגדרה של המעון? מה זה אומר מעון פרטי?
משה זאב נוימן:
הוא מעון שרשום במשרד החינוך, יש לו מספר רישיון, הוא בתהליכים להירשם כמעון תמ"ת
משה זאב נוימן:
 אני מבין זה תהליך ארוך, להכשיר את המקום
משה זאב נוימן:
 היא אמרה שככל הנראה השנה זה לא יהיה עוד מעון תמ"ת
יצחק פינדרוס:
אני מנסה להבין בתוך הסבך פה איפה זה נמצא, יש לנו עוד פונה אחת בזום
יצחק פינדרוס:
 אתי כהן, אמא של נויה
יצחק פינדרוס:
 כן, אתי
אתי כהן:
אהלן שלום, מה שלומכם? אני אמא של נויה, היום היא בת שש וחצי
אתי כהן:
 בגיל ארבעה חודשים הילדה שלי עברה דום לב
אתי כהן:
 אנחנו הצלנו אותה בשנייה האחרונה, בעלי עשה לה פעולות החייאה
אתי כהן:
 אחר כך היא פונתה לבית חולים, חודש וחצי היא הייתה בטיפול נמרץ
אתי כהן:
 בנס הילדה הזאת חיה
אתי כהן:
 אחר כך עד גיל שלוש לא נתנו לי שום מענה לסייעת, כי טענו שזה לא חוק חינוך חובה
אתי כהן:
 מגיל שלוש הילדה קיבלה סייעת, עד גיל שש שבעצם היא נכנסה לכיתה א', וכל שנה כאילו קיבלתי סייעת
אתי כהן:
 בגיל שש קיבלתי סירוב לסייעת, אחרי שהיא נלחמת ומביאה אישורים והכל, והרופא רושם במיוחד שהילדה זקוקה לסייעת רפואית, ושתהיה מוצמדת ע"י דפיברילטור, מכשיר החייאה
אתי כהן:
 ופשוט אני ובעלי עשינו יום אני יום הוא, פשוט היינו מחכים ליד בית הספר, כי לא רציתי לעשות לילדה עוול ולא לשלוח אותה לכיתה א', שהיא כל כך חיכתה להגיע לכיתה א'
אתי כהן:
      מאז אנחנו סובלים מזה שאנחנו לא מקבלים כל שנה סייעת
אתי כהן:
 קייטנות, היא לא הולכת לקייטנות כי אף אחד לא רוצה לקבל אותה כי אין לה סייעת
אתי כהן:
 זה פחות או יותר
יצחק פינדרוס:
מה אומרים לך, למה לא מגיע לה סייעת?
אתי כהן:
בעיקרון רשמו לי שהיא לא נמצאת בקריטריונים, אבל כאילו המקרה שלה הוא מקרה חריג
אתי כהן:
 היא בעצם עברה דום לב, ואף אחד לא יכול לדעת גם מה קרה לה ועד היום לא מוצאים גם מה קרה לה
יצחק פינדרוס:
תודה, אנחנו ננסה לברר את זה פה בוועדה
יצחק פינדרוס:
 פנינה חרר, אמא של שון, גם כן בזום
פנינה חרר:
שלום
פנינה חרר:
 המקרה שלי יחסית דומה לשל אתי, יש לי ילד גם בכיתה א' שעולה ב', גם קיבלתי סייעת רפואית
פנינה חרר:
 יש לו הפרעת קצב לב מסכנת חיים, זה עניין גנטי, הוא לא משתנה
פנינה חרר:
 הוא מוכר בביטוח לאומי כ-100% נכות בגין השגחה מתמדת, ובכיתה א' גם קיבלתי סירוב
פנינה חרר:
 אחרי המון מאבקים וערעורים, קיבלתי סייעת רק לקראת נובמבר או משהו כזה השנה, והשנה גם קיבלתי סירוב
יצחק פינדרוס:
מה הסיבה? מה אומרים לך?
פנינה חרר:
גם שהוא לא עומד בקריטריונים, אבל הוא בסכנת חיים מתמדת
פנינה חרר:
 הוא יכול לחטוף דום לב בכל רגע נתון
פנינה חרר:
 אי אפשר שיהיה דפיברילטור בבית ספר ואחרי רבע שעה, חצי שעה, יבואו לנסות להחיות אותו
פנינה חרר:
 זה צריך להיות עניין של שניות
פנינה חרר:
 גם הוא יושב עכשיו בבית, אני איתו בבית, לא בעבודה, כי אין לו קייטנה
פנינה חרר:
 יש לנו חודש וקצת קדימה עד תחילת שנת הלימודים, אנחנו בבית, ולא רוצים לקבל אותו לקייטנות בלי סייעת רפואית
יצחק פינדרוס:
 מישהו יכול להסביר לי את התהליך ממשרדי הממשלה? שלום לך אדוני חבר הכנסת, שמח שאתה כאן
יאסר חוג'יראת:
אני הגעתי לדיון כשראיתי את הנושא, כי מנהל אגף חינוך רק 23 שנים
יצחק פינדרוס:
אז אולי אתה תעזור לי
יצחק פינדרוס:
 מי אחראי לקבוע מקבל סייעת/ לא מקבל סייעת? בוא תסביר, תעזור לי
יאסר חוג'יראת:
אחת המשימות הבלתי אפשריות והכי קשה לתת מענה, ונתתי לכל בעלי הצרכים המיוחדים בתוך מערכת החינוך, במשרד החינוך והסייעות, הסייעות הרפואיות יש בעיה מאוד רצינית בתהליך, בנוהל, באישורים, כמעט בלתי אפשרי לקבל, ואם מקבלים אף פעם זה לא בזמן, ויש הרבה ילדים במערכת החינוך עם צרכים רפואיים שכן צריך את העזרה הזו והם לא מקבלים
יאסר חוג'יראת:
 מקבלים מעט מאוד, באיחור רב
יצחק פינדרוס:
מי אחראי על זה? מי מאשר כן ולא? לפי מה זה עובד?
יאסר חוג'יראת:
בהתחלה זה היה משרד הבריאות, ובשנים האחרונות זה גם משרד החינוך נכנס לתפקיד
מירי כהן:
משרד הבריאות היה מעורב בהתחלה וגם בתקצוב של הנושא הזה
מירי כהן:
 יש כאן שאלה של מימון, ויש שאלה של אישורים
מירי כהן:
 הנושא הזה, הפעלת הסייעות בעצם נעשית במימון של משרד החינוך יחד עם הרשות המקומית, לא זוכרת אם זה שני שליש או 75% רשות וסייעות
מירי כהן:
 האישור הפרטני, יש ועדה שמאשרת את ההליך
יאסר חוג'יראת:
הוועדה זה משרד הבריאות
מירי כהן:
אני אומרת, יש תהליך משותף של משרד הבריאות יחד עם משרד החינוך
מירי כהן:
 משרד הרווחה, משרד הבריאות, כלומר למעונות משרד הבריאות בכלל לא קשור, אוקיי? זה סוגיות שונות
מירי כהן:
 אגב, יש מורכבות אחרת שהיא הוזכרה פה, שאני לא נכנסת אליה, כי באמת משרד הבריאות לא צד ולא קשור
מירי כהן:
 במשרד הרווחה והחינוך בסמכויות של המעונות שאני לא מבינה בזה, בגלל המערבים וכו', כי זה עוד קרקע, זה סמל, אני לא מבינה בזה
מירי כהן:
      אבל אני אומרת שוב, לכן זה שונה בין משרד
מירי כהן:
 כי ילדים שנמצאים במערכת החינוך לבין הילדים שנמצאים במעונות, שתי מסגרות שונות
מירי כהן:
 אני אומרת, אני לא נכנסת לזה
יאסר חוג'יראת:
לפני הרפורמה, אני כבר שלוש שנים לא בתפקיד, אבל מה שאני יודע עם הרפורמה העניין הלך והחמיר גם יותר
יאסר חוג'יראת:
 הוא ממילא היה חמור וקשה, גם כשעשו את הרפורמה של החינוך מיוחד בשנתיים האחרונות, זה בעיה הולכת ומחמירה חד משמעית
יצחק פינדרוס:
אז אנחנו פה בוועדה ננסה להבין איפה, ואתה תעזור לנו כי יש לך ניסיון, אז אני מציע ננסה להבין קודם כל איפה הבעיה
יצחק פינדרוס:
 אז אני אתחיל ממשהו, משרד הבריאות, משרד הרווחה ומשרד החינוך ומשרד העבודה, אני כבר מתבלבל מרוב משרדים, הכל בסדר
יצחק פינדרוס:
 עושים את זה בשביל לטשטש את האויב
יצחק פינדרוס:
 רק תסבירי לי, שתי אמהות עלו כאן, ואמרו קיבלנו סירוב מבחינה רפואית
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת, באה אמא והיא אומרת לך, תקשיבי בסוף בנובמבר הבינו שהבת שלי בסכנת חיים, אז נתנו לי
יצחק פינדרוס:
 ואז אני השנה עוד פעם אעשה ערעור ויגישו לי בנובמבר
יצחק פינדרוס:
 מה אתם מציעים? איך פותרים את הדבר הזה? זה אחד
יצחק פינדרוס:
      שתיים, שאלה נוספת
יצחק פינדרוס:
 אם אתם בעצם מנותקים ממשרד החינוך, משרד העבודה, משרד הרווחה, מבחינת המימון של זה
יצחק פינדרוס:
 אתם מדברים מבחינת הצורך
יצחק פינדרוס:
 מגיע הורה, אומר יש לי צורך
יצחק פינדרוס:
 עזוב אותי עכשיו את הסיפור איפה אני הצלחתי להכניס את הילד שלי, יש לי צורך
יצחק פינדרוס:
 מול הרשות המקומית, אין איזשהו תהליך של קודם כל הגדרת הצורך, אחר כך נראה באיזה מעון הוא ייכנס, באיזה משפחתון הוא ייכנס, באיזה צהרון הוא ייכנס
יצחק פינדרוס:
 היו לנו הרי דיונים בזכויות הילד בכנסת ה-22, העברנו חוק שבעצם מחייב את כל המעונות, גם הלא מפוקחים, בעצם נמצאים בתוך המערכת, מדינת ישראל כן מכירה בהם, אולי לא מתקצבת אותם תוך כדי סבסוד, אבל הם נמצאים בנוהלי בטיחות, הם נמצאים בנוהלי בקרה
יצחק פינדרוס:
 זה חלק מהנוהלי בטיחות, אם אני שולח ילד שיש לו סיכון מסוים בלי סייעת, אני בעצם מסכן את הילד
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת איפה אנחנו עומדים מהבחינה הזאת?
אתי כהן:
הסוגיות הרפואיות והקריטריונים הרפואיים אני לא רוצה להתייחס, כי יש מומחית לנושא, ד"ר דינה צימרמן, שאמורה להיות בזום אני מקווה, היא ניסתה להתקשר אליי עכשיו אז אין לי מושג
אתי כהן:
 אז היא תתייחס לסוגיות הרפואיות, אבל בהחלט משרד הבריאות מתייחס לא לסוגייה המימונית, אלא לסוגייה הרפואית, לקריטריונים הרפואיים שישנם
אתי כהן:
 אגב, יש גם שאלה, אני לא נכנסת האם בכל מקרה האם הנכון הוא כדי לתת את המענה, האם הנכון הוא לתת סייעות, יש על זה ויכוח מאוד קשה, כלומר סוגייה מאוד קשה
אתי כהן:
 האם הפתרון הוא פתרון של מענה אישי פרטני, או מענה הגנתי, כלומר הגנה אישית להגנה אזורית
אתי כהן:
 אנחנו בחשיבה עם המומחים
אתי כהן:
      אגב, המומחים לא סבורים כך
אתי כהן:
 מומחים לא במשרד הבריאות, אני מדברת מומחים המובילים, גם איגוד רופאי האנרגיה והאחרים, אנחנו עובדים יחד איתם בכל הקריטריונים כדי לתת את מעטפת ההגנה הנכונה ביותר
אתי כהן:
 אנחנו עובדים כרגע על הסוגייה הזאתי כדי לתת מענה ביטחון, כולל הילדים האלה במסגרות האלה, כי אנחנו לא סבורים, ועם המעונות אפילו זה יותר בולט, שהמענה של סייעת שנמצאת לשעתיים זה הפתרון הנכון ביותר
אתי כהן:
      אבל אני אומרת שוב, את הקריטריונים הרפואיים אני לא רוצה להתייחס, אני לא רופאה, לא מומחית, יש פה את האנשים שמבינים בזה יותר ממני
יצחק פינדרוס:
ד"ר צימרמן בזום
רחל צימרמן:
אז אני רוצה להתחיל בטיפה רקע על הוועדה הבין משרדית
רחל צימרמן:
 זה הוקם ב-1995, על מנת לתת סיוע פרטני לילדים שהיו צריכים פעולות פולשניות רפואיות שצריך לעשות במהלך היום, ששם זה ברור שצריך לעשות איזשהו משהו אישי, כי הילד צריך פעולות
רחל צימרמן:
 מ-2010, זה הורחב גם למצבים אחרים, אבל המצבים האחרים הם בבדיקה מתמדת, ולכן ב-2022 הוצאנו חוזה חדש שיש בו את כל הקריטריונים, וכשל הדברים שעלו עד כה בדיון יש כאן שתי נקודות
רחל צימרמן:
      הוועדה הבין משרדית של משרד החינוך ומשרד הבריאות, מתעסקת מגיל שלוש ומעלה
רחל צימרמן:
 והשני, הנושא של דפיברילטור לא נמצא בתוך החוזה הזה, והיה פגישה השנה יחד עם המומחים לאיגוד קרדיולוגיה ילדים, על התפיסה של הגנה רוחבית
רחל צימרמן:
 העניין של דפיברילטור הוא שכל אחד צריך להפעיל את זה
רחל צימרמן:
 על מנת לתת את המענה הכי טוב לילדים, הדפיברילטור צריך להיות שם וכל אחד צריך להפעיל אותו
רחל צימרמן:
 כך זה בנוי, כך צריך לעשות את זה, אין ערבים שילדים עם דפיברילטור צריכים לקבל דפיברילטור שם, צריך הכשרה של אנשים מסביבה, וזאת העמדה של המשרד במקרה הספציפי הזה
יצחק פינדרוס:
מי אחראי על ילדים מתחת לגיל שלוש? לא משרד הבריאות?
רחל צימרמן:
העניין של המעונות כעת, בין משרד החינוך ומשרד הרווחה
יצחק פינדרוס:
והבריאות לא בפנים בכלל?
רחל צימרמן:
משרד הבריאות בלופ מבחינת התייעצות, מה הגישה שלנו לנושא הזה, כל הפעילות שאנחנו עשינו השנה על מנת ללכת לבדוק את מערכות החינוך, הלכנו לכל המערכות, כולל את המעונות, אבל ממש לתת מענה כעת אנחנו לא אמורים
יצחק פינדרוס:
השאלה היא, אחת הבקשות שעלו, מה שטענה האישה זה, בסדר אמרתם 2022 זה השתנה, ואת אומרת בגלל שדפיברילטור צריך להיות מופעל על ידי כל הצוות ולא רק על ידי הסייעת האישית, וכולם צריכים לעבור הכשרה
יצחק פינדרוס:
 אחת סיפרה ששנה שעברה אישרו לה, והשנה לא
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת מה השתנה משנה שעברה להשנה? יש משהו שהשתנה בקריטריונים מ-2022 ל-2023?
רחל צימרמן:
לא, הדפיברילטור אף פעם לא היה בתוך הקריטריון
רחל צימרמן:
 היו מקרים שאנחנו אפשרנו לפנים משורת הדין על מנת שיהיה שנה של היערכות של המוסד
יצחק פינדרוס:
על שנה של היערכות למוסד להיערך שכל הצוות יוכל להפעיל?
רחל צימרמן:
כן
יצחק פינדרוס:
זאת אומרת אתם לדעתכם אומרים, הילדה הזאת לא צריכה סייעת חד משמעית, היא צריכה שהצוות יהיה מוכן
רחל צימרמן:
נכון, ושוב פעם זה בהתייעצות יחד עם האיגוד לקרדיולוגיה שגם חושבים שזה הגישה הנתונה מבחינה רפואית כי זה נותן הגנה יותר טובה
רחל צימרמן:
 אם אנשים תלויים במישהו אחד, אז אף אחד אחד לא חושב שהוא יכול להתעסק בזה
רחל צימרמן:
 ברגע שכל אחד יודע להשתמש במכשיר, אז מוכנים לפעול
רחל צימרמן:
 זה הרעיון אחרי דפיברילטור במרחב הציבורי
רחל צימרמן:
      ואני אציין גם כן שהגישה הזאת היא הגישה הבינלאומית
רחל צימרמן:
 אין ארצות אחרות שהטיפול שלהן זה לתת סייעות
רחל צימרמן:
 זה להכשיר את המוסדות
יצחק פינדרוס:
נשאר לי דבר אחד שאני לא הבנתי
יצחק פינדרוס:
 הרי בסופו של דבר, גם מגיל שלוש והלאה מי שמתקצב את זה בסוף זה משרד החינוך, אלא אתם הגוף המקצועי שקובע אם צריך או לא צריך
יצחק פינדרוס:
 מה השוני עד גיל שלוש למגיל שלוש? את ניסית להסביר לי מקודם ואני בכנות לא הצלחתי להבין
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת, אם אתם בסוף לא אלה שמבצעים את זה, בסוף המשרד הרלוונטי שמבצע את זה הוא משרד החינוך לצורך העניין מגיל שלוש
יצחק פינדרוס:
 אתם רק מאשרים את המקצועיות
יצחק פינדרוס:
     עכשיו, עד גיל שלוש את אומרת מתייעצים איתך
יצחק פינדרוס:
 מה ההבדל בין ההיוועצות לבין האישור? מי הגורם בסוף שמאשר? זאת אומרת, פה משרד הרווחה הוא פשוט משרד יותר מקצועי ממשרד החינוך והוא יכול לקבל החלטות לבד מקצועיות, משרד העבודה, או משרד החינוך החלק שמטפל במעונות יום הוא חלק יותר מקצועי? איך זה עובד? אני מנסה להבין ממה שאמרת, לא הבנתי את ההבדל
רחל צימרמן:
אוקיי, אז זה עניין של היסטוריה, אוקיי? אם היינו הולכים שנתיים-שלוש אחורה - - -
יצחק פינדרוס:
איזה מזל שאנחנו רק בני 75 ולא 200 - - -
רחל צימרמן:
לא, לא, לא אני מדברת על ההעברה של המעונות למשרד החינוך קרה בשנתיים האחרונות, וזה תהליך, אוקיי? העניין של הוועדה הבין משרדית הוקמה בשביל בית ספר, ולכן התעסקה בגיל שלוש ומעלה
רחל צימרמן:
 אבל, אכן התשובה הייתה זה לא חוק חינוך חובה, ולכן זה לא קשור למה שאנחנו עובדים
רחל צימרמן:
 יש צורך במציאת מענה ילדים במעונות
יצחק פינדרוס:
מי אישר בשנת 2022 לילדים במעונות סייעות? משרד הרווחה? בלי משרד הבריאות?
יגאל אלון:
אני אשלים את ההיסטוריה שד"ר צימרמן אמרה
יצחק פינדרוס:
בסדר, אז אנחנו נקבל פה את התשובה
יצחק פינדרוס:
 תודה רבה ד"ר צימרמן, ותצליחי בארה"ב ותבואי שוב מהר חזרה
יגאל אלון:
שמי ד"ר שגית ארבל אלון, אני הרופאה הראשית של משרד הרווחה
יגאל אלון:
 אני מוניתי לתפקידי, אני הרופאה הראשית הראשונה של משרד הרווחה, לא היה לפני כן
יגאל אלון:
 יבוא יום, נישא תפילה ויהיה גם במשרד החינוך
יצחק פינדרוס:
בכלל רווחה, אפילו לא עבודה
יגאל אלון:
בעת ההיא, משרד העבודה והרווחה היו יחדיו, ונכנסתי לתפקידי ביוני 2020, בואכה הגל השני של הקורונה, ועד אז ד"ר ליזה רובין מאם וילד במשרד הבריאות, נתנה את החלטותיה עבור מעונות היום, שהיו בהשגחת משרד העבודה, דרך משרד הרווחה
יגאל אלון:
 הגברת שלשמאלי, הגברת כרמון, היא תתייחס לנושאים הפרוצדוראליים יותר טוב ממני
יגאל אלון:
 אני פחות מכירה אותם
יגאל אלון:
 כשנכנסתי לתפקיד, גם ד"ר צימרמן העבירה את הקריטריונים, למדתי את הנושא, ואז התחיל המעבר למשרד החינוך, כשאמרו לי זה שלושה חודשים יהיה אצלך, וזה עובר לאחראיות משרד החינוך
יגאל אלון:
 וכמו שזה נמצא מעל גיל שלוש, ככה האחריות משלושה חודשים עד שלוש עוברת גם היא למשרד החינוך, ומן ההיגיון הבריא של כולם, היה שגם הנושא של האחריות של הסייעות עובר למשרד החינוך
יצחק פינדרוס:
כוכבית קטנה, הרישום עדיין במשרד העבודה, אבל בסדר
יגאל אלון:
משרד העבודה באמת כבר לא משרד הרווחה
יגאל אלון:
 איכשהו הנושא התפצל
יצחק פינדרוס:
אני אומר, יש פה שלושה משרדים כרגע
יצחק פינדרוס:
 משרד העבודה רושם
מירי כהן:
צריך לא רק יום לימודים ארוך, אלא ממש שנת לימודים כדי להבין את המורכבות הזו
יגאל אלון:
עכשיו, אני אומר, ביכולתו של משרד הרווחה או בכל התהליכים של משרד הרווחה, היה אפשרות לתת לא סייעת רפואית מלווה לכל היום אף פעם, אלא רק סייעת להשגחה, לסיוע, של עד ארבע שעות
יגאל אלון:
 זה מה שיש למשרד הרווחה, זה מה שהוא תוקנן, זה מה שהוא תוקצב, וזה התהליכים שהיו
יגאל אלון:
 ובתוך זה, כשמגיעה אליי בקשה, ואני נסמכת על הקריטריונים שקבעו בוועדה בין משרדית, שנעשתה במשרד הבריאות, ועדה מבחינה מקצועית אני חייבת להגיד שאני סומכת את ידי על כל מה שנכתב פה, ויש מקרים מיוחדים שבאים למה שנקרא לאחריותי, או לשיקול דעתי, אז אני יכולה להפעיל שיקול דעת ככל רופאה, אבל בהחלט מה שהונח פה הוא מסד מצוין
יגאל אלון:
 אני מניחה שאתם מכירים את המסמך הזה, ואם לא אנחנו נשאיר אותו, שדנה ב-2018, וקבעה איך המתווה צריך להיות
יגאל אלון:
      אבל, כאמור הדברים עברו לחינוך, חוץ מהתהליך הזה שלא עבר
יגאל אלון:
 אני אוסיף ואומר, שמשרד הרווחה בדרך המלך בהסכמה ניסה להעביר הצעת מחליטים, על העברת הנושא הזה יחד עם משרד הבריאות למשרד החינוך
יגאל אלון:
 משרד החינוך לא רצה, ויש פה את הצעת המחליטים הזו
יצחק פינדרוס:
ברור לי למה, גם אני לא הייתי מסכים אם הייתי משרד החינוך, כי משרד החינוך הרישום לא אצלו אני מזכיר לך
יצחק פינדרוס:
 היה לנו פה שלושה דיונים בוועדה, או שני דיונים בוועדה הקיץ הזה
יצחק פינדרוס:
 הרישום עדיין נמצא במשרד הרווחה
יגאל אלון:
אני לא יודעת, בטח האחריות לסוגייה הרפואית משונה שהיא נמצאת אצלנו
יגאל אלון:
 אני אגיד רק משפט אחד – מי שיוצא חסר מהפיצול הזה, הוא ההורים והילדים
יגאל אלון:
 בגלל שכשיש סד של עד ארבע שעות, ואני לא אחטא לאמת הרפואית שבאמת עשו עבודה מצוינת ד"ר צימרמן וכל הצוות שישב, גם גברת כרמון הייתה חלק מהוועדה, הם כולם עשו באמת עבודה מצוינת
יגאל אלון:
 אני לא יכולה לסכן חיים של ילד ולהגיד אוקיי אבל הוא ייכנס, כשמדובר לדוגמה אני אתן, באפילפסיה לא מאוזנת ויש לו 10-12 פרכוסים ביום, וקבעו בעבודה הזאת שהוא צריך לקבל סייעת רפואית לכל היום, אני לא אוכל לאפשר לו
יצחק פינדרוס:
מי מגביל אותך לארבע שעות?
יגאל אלון:
התקציב, האפשרות והתעש
יגאל אלון:
 זה המכלול שיש
יגאל אלון:
 עכשיו רק אני אגיד, שכל השיח הוא על החינוך הרגיל
יגאל אלון:
 אתה דיברת על החינוך המיוחד, אני אגיד, כל השיח הזה מדבר על החינוך הרגיל ולא על החינוך המיוחד
יגאל אלון:
 החינוך המיוחד זה הסדרים אחרים, שם דווקא הדברים פתורים
יאסר חוג'יראת:
לא, אני התכוונתי לילדים בעלי צרכים
יגאל אלון:
בסדר גמור, השתמשת בביטוי חינוך מיוחד
יצחק פינדרוס:
כולנו חוטאים בדבר הזה, מגיעים לכנסת אחרי שלוש שנים והמושגים קצת, את רוצה להוסיף משהו ד"ר כרמון?
ורד כרמון:
אני מוכרחה להגיד שכבר ראיתי את פנינה, את האמא פה במסך, אז נצבט לי הלב
ורד כרמון:
 כי גם ליוויתי אותה אפילו בפנייה, היא פנתה עד לבית משפט שהתינוק שלה היה באמת בן שנה עם הדפיברילטור ובסופו של דבר למרות הכאב הגדול לא יכולנו לאשר
ורד כרמון:
 עכשיו, זה לא רק פרוצדוראלי ותקציבי
יצחק פינדרוס:
אבל אושר לה בסוף, היא אומרת שכן היה לה
ורד כרמון:
כשהיה במעון אז לא
ורד כרמון:
 מעל גיל שלוש
ורד כרמון:
 עכשיו באמת, הפיצול הוא בעצם איפה הילדים נמצאים, וכיוון שהרבה שנים מעונות היום היו תחת תמ"ת, כלכלה, העבודה, לא משרד שהיו לו מנגנונים ברשויות המקומיות, משרד הרווחה בתור גוף שנותן מענים לילדים ומשפחות, נתן את המענה הזה בהתאם לתקציב, ותוקצבנו רק על מענה חלקי, כי הוא אומר מי שיכול להיות עם שילוב חלקי במסגרת, הוא מתאים להיות במסגרת נורמטיבית
ורד כרמון:
 עם המעבר למשרד החינוך, אז התפיסה המקצועית אמרה שבעצם ילדים, אנחנו גם לא מכירים הרבה פעמים את המשפחות האלה נגיד כמו הזוג הצעיר שיושב פה, הם פנו אלינו גם לאלרגיות
ורד כרמון:
 ילד עם אלרגיה הוא לא ילד שהמשפחה שלו צריכה להיות מוכרת ברווחה
ורד כרמון:
 זה ילד בריא, שיש לו סממנים של אלרגיה מסכנת חיים ויש לזה התערבות
ורד כרמון:
      גם שם למשל העמדה המקצועית אמרה שלא צריך סייעת, שצריך להכין ניקיון בכיתה, והדרכה של הצוותים, ועזרה ראשונה, ושיהיה את המזרק בכיתה וכל הדברים האלה, ולמרות העמדה המקצועית של משרד הבריאות בעניין הזה, גם בוועדה בסופו של דבר אנחנו עם תקציבים מעל 10 מיליון כל שנה, בשביל השעתיים סייעת הזו, במקום שה-10 מיליון האלה או הנוספים היו הולכים ונותנים מענה באמת לאותם ילדים חולים, ששם באמת צריך ליווי צמוד ומסייע, ואני חושבת שהצעת המחליטים שהייתי בין כותביה לאחרונה, היא באמת מסבירה את הכל
יצחק פינדרוס:
מי יצר את זה? האם את יודעת מאחורי הפרגוד מי יצר את ההצעה הזאת?
ורד כרמון:
את הצעת המחלקים, אני ושותפיי במשרד
יצחק פינדרוס:
לא, למה היא לא עלתה
יצחק פינדרוס:
 שאלתי מי יצר את זה בעלייה לממשלה
ורד כרמון:
בלשכת השר
יצחק פינדרוס:
שר החינוך בעצם מסרב, אומר אני לא מוכן לקחת את זה
ורד כרמון:
כן, כן
ורד כרמון:
 ואנחנו בדרך המלך, ודיברנו עם אנשי המקצוע
יצחק פינדרוס:
יש פה נציג משרד החינוך?
ורד כרמון:
עמדתם של משרד החינוך, הם לא מתנגדים, הם חושבים שיש הגיון, אז בשנה הראשונה שהתחלנו לדבר אמרו שהם רק קיבלו את המעונות, אז זה חדש
ורד כרמון:
 אבל אנחנו כבר לקראת סיום של שנה שלישית
יצחק פינדרוס:
בסדר, אבל הם מפחדים שבשנה הבאה תהיה איזושהי הסכמה וזה יעבור למשרד רביעי
רוחמה נוימן:
אני רק רוצה להוסיף, שמשרד החינוך לא מאפשר לילד עם אלרגיה להגיע למעון כשאין לו סייעת
יצחק פינדרוס:
כן, משרד החינוך
אפרת לאופר:
שלום, צהריים טובים
אפרת לאופר:
 שמי אפרת לאופר, אני מנהלת את יחידת הבריאות במנהל הפדגוגי במשרד החינוך
אפרת לאופר:
 אני רוצה להתייחס פה למספר היבטים שעלו
אפרת לאופר:
 ההיבט הראשון, אני חושבת שחשוב לומר, מדבר פה את המינוח סייעת רפואית
אפרת לאופר:
 חשוב מאוד להדגיש ולומר הסייעת איננה בעלת הכשרה רפואית
אפרת לאופר:
 זאת סייעת מלווה, היא עוברת הדרכה מאוד בסיסית ללוות את הילד במוסד החינוכי
אפרת לאופר:
 היא לא בעלת רקע רפואי, אין לה רקע רפואי וההדרכה שהיא עוברת היא הדרכה מקצועית, קצרה, גם על פי חוזרים שלנו על ידי הרופאים המלווים את הילד ומטפלים בו באופן קבוע, ולרוב על ידי ההורים
אפרת לאופר:
 אז להגיד סייעת רפואית, זה פשוט מינוח שהוא לא נכון, היא סייעת מלווה
אפרת לאופר:
      אני רוצה רגע לעשות קצת סדר אם אפשר במספר נושאים שעלו
יצחק פינדרוס:
אם תצליחי לעשות סדר בברדק הזה פה, ותזכרי מתי משרד העבודה והרווחה היה גם משרד הכלכלה ומתי הוא התפצל ומתי הוא עבר, אנחנו בכלל פרס ישראל תהיי
יצחק פינדרוס:
 אני אמליץ לפחות
אפרת לאופר:
אני אשתדל להעביר את הדברים כדי שבאמת יהיו ברורים
אפרת לאופר:
 הוועדה הבין משרדית כמו שד"ר צימרמן באמת ציינה בתחילת דבריה, הוקמה כוועדה משותפת של משרד החינוך ומשרד הבריאות, עברה גלגולים רבים
אפרת לאופר:
 היום זו ועדה בין משרדית משותפת לשני המשרדים, כאשר הקריטריונים הרפואיים כפי שהוסברו, נקבעים על ידי משרד הבריאות ומשרד החינוך באמת משותף יחד איתם בניהול ותפעול של הוועדה, בסוף זה תלמידים במערכת החינוך
אפרת לאופר:
      זו ועדה שבעצם בכל רשות מקומית היום, קיימת מערכת להגשת בקשות ספציפית
אפרת לאופר:
 זאת וועדה רק לחינוך הרגיל, אני שמה בצד רגע את החינוך המיוחד, זו ועדה רק בחינוך הרגיל
אפרת לאופר:
 ילדים שהם בחינוך המיוחד, בבית ספר חינוך מיוחד ובכיתת חינוך מיוחד שמשולבים בתוך בית ספר רגיל, אינם זכאים להגיש בקשה דרך הוועדה המשותפת הזו
אפרת לאופר:
 זאת וועדה עוד פעם, רק על החינוך הרגיל
אפרת לאופר:
      לגילאי שלוש ומעלה, בהתאם לקריטריונים, מחוק חינוך חובה כפי שנאמר, ובהתאם לשלבי הגיל, גם בפורטל רשויות ובעלויות של משרד החינוך, יש פירוט מלא מה הקריטריונים שנקבעו להגשת סיוע עבור תלמידים
אפרת לאופר:
 יש הבדל של גילאים, של מחלות, יש טיפול פולשני, יש השגחה
אפרת לאופר:
 בהתאם לקריטריונים, ההורים בעצם ניגשים לרשות המקומית, באמצעות הרשות המקומית מגישים מסמכים רפואיים, כי בסוף הזכאות לסיוע נעשה כמסמך רפואי לרופא מומחה, בהתאם למחלת הילד ובהתאם לרופא המומחה שאליו בעצם אותם הוא הגיש
אפרת לאופר:
 בהתאם למסמכים הללו רופאים, משרד הבריאות בודק את המסמכים הרפואיים, קורא אותם, ועל פי הקריטריונים שנקבעו מוודא מה היקף הזכאות
אפרת לאופר:
 זה יכול להיות היקף חלקי או היקף מלא ליום הלימודים
אפרת לאופר:
      יש בתי ספר לדוגמה, אם דובר על היקף מלא וזה תלמידים שנמצאים ביום לימודים ארוך, אז היקף הסיוע הוא גם ליום זה
אפרת לאופר:
 התשובות להורים מתקבלות דרך הרשות המקומית
אפרת לאופר:
 אנחנו וועדה ארצית אני רוצה לומר, יש לזה משמעויות מאות רבות
אפרת לאופר:
 זו ועדה ארצית
אפרת לאופר:
 ברגע שהוועדה נפתחת ואנחנו כבר פותחים את הוועדה להגשת בקשות לשנה לאחר מכן, היא נפתחת החל ממרץ, שזה כמעט חצי שנה לפני פתיחת שנת הלימודים
אפרת לאופר:
 הוועדה נפתחת כבר במרץ ולהורים ניתנת האפשרות להגיש בקשה לשנת הלימודים שלאחריה
אפרת לאופר:
 הרשויות המקומיות הרבה פעמים מעדכנות את ההורים בדבר הוועדה אם הם רוצים להגיש בקשה לסיוע, המערכת זו מערכת שנמצאת בכל רשות, יש מורשים שמפעילים את המערכת, יודעים איך להפעיל, הם בעצם צריכים לסרוק שם מסמכים רפואיים, לכתוב את הבקשה מאוד ברור
אפרת לאופר:
 אנחנו, משרד החינוך, לפני כל פתיחת הוועדה אנחנו מקיימים שלוש הדרכות לכל הרשויות ולכל בעלי התפקידים, ואנחנו מנסים לעזור בכל מה שקשור בהפעלת המערכת, במתן הסברים להורים, בכלל הנתונים הנדרשים, כדי להגיש את הבקשה ולהקל על הבקשות ועל ההורים, וכל הניהול האדמיניסטרטיבי נקרא לזה, הלוגיסטי