GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה לנסות לסכם את הדיון הזה בצורה כדלקמן: א', אני חייב לומר שאני מתבייש כמדינת ישראל
יצחק פינדרוס:
 אני חושב שכמדינה בחוזה הבלתי כתוב שלנו בין המדינה לאזרחים נכשלנו
יצחק פינדרוס:
 זה מה שמתברר היום
יצחק פינדרוס:
 גבינו מאנשים, אני לא יודע כמה הסכום של הכסף, אני לא הולך להיכנס למספר
יצחק פינדרוס:
 גבינו סכום X, החזרנו לציבור 25%
יצחק פינדרוס:
 ומי שאשם בזה זה אנחנו, מדינת ישראל
יצחק פינדרוס:
 לא היינו ערוכים
אלעד עמיחי:
400 מיליון שקלים
יצחק פינדרוס:
כן יכולנו, לא יכולנו
יצחק פינדרוס:
 היה לנו מספיק חברות, לא היה לנו מספיק חברות
יצחק פינדרוס:
 כן מצאנו פתרונות, לא מצאנו פתרונות
יצחק פינדרוס:
 מדינה לא יכולה להתנהל בצורה כזאת
יצחק פינדרוס:
 היא לא יכולה להטיל על אזרח משהו מסוים והיא לא נותנת לו פתרון בקצה
יצחק פינדרוס:
 אנחנו ניתן פתרון, אנחנו נתקדם
יצחק פינדרוס:
 נגיע
יצחק פינדרוס:
 אם אנחנו שנה וחצי אחר כך ואזרח ישראל סטנדרטי אין לו פתרון, ואתה יודע מה? לו אפילו ההצגה הזאת שהייתה כרגע, אחרי שנה וחצי, האם זה כן מזומן או לא מזומן, זה לא אמור להתקיים כאן
נופר טל:
אבל אין ויכוח
יצחק פינדרוס:
נכנס, לא, נכנס לתוקף חוק לפני שנה וחצי
יצחק פינדרוס:
 האזרח היה צריך לקום בבוקר ויש לו אפשרות לקבל את הכסף חזרה
יצחק פינדרוס:
 אם לא, הפרנו את החוזה
יצחק פינדרוס:
 ואני חושב שזה דבר חמור ביותר
יצחק פינדרוס:
 דבר חמור ביותר שאנחנו כמדינה מתנהלים כך
יצחק פינדרוס:
 וזה בכלל לא משנה לאזרח לא משנה אם ויקטורי צודק או סייקל צודק או קוקה קולה צודק או אדם טבע ודין צודק
יצחק פינדרוס:
 המשרד לאיכות הסביבה כן היה ערוך או לא היה ערוך או היה חילופי שרים
יצחק פינדרוס:
 בסוף ב-1 בדצמבר נכנס חוק
יצחק פינדרוס:
 הוא שילם
יצחק פינדרוס:
 הוא היה אמור לקבל את זה חזרה
יצחק פינדרוס:
 אותו לא מעניין מה הסיבות
יצחק פינדרוס:
 זה דבר שנכשלנו בו
יצחק פינדרוס:
 זה פעם אחת
יצחק פינדרוס:
 ואני חושב שזה דבר שאנחנו צריכים לתת עליו את הדעת
יצחק פינדרוס:
 זו אחריות שלנו
יצחק פינדרוס:
 אנחנו לא עושים טובה לאף אחד
יצחק פינדרוס:
 זו אחריות שלנו כמדינה כשאנחנו מתנהלים שהאדם יקבל את כספו חזרה
יצחק פינדרוס:
 זה אחד
יצחק פינדרוס:
      שתיים, אני מהדיון הזה, מה שאני מרגיש ומה שעולה כאן, שני דברים: א', האחריות צריכה להיות מוטלת בצורה אקטיבית, לא רק בצורה תיאורטית, על חברות המשקאות
יצחק פינדרוס:
 פעמיים
יצחק פינדרוס:
 פעם אחת הם לא יכולים להשתמש, בגלל החוזה שלנו עם הציבור
יצחק פינדרוס:
 כי אם זה לא היה חוזה עם הציבור אז זה עוד סיפור
יצחק פינדרוס:
 אבל בגלל החוזה שלנו עם הציבור הכלכלי, החוזים שלו לא יכולים להיות מבוססים על נקודות האיסוף, על מרכזי האיסוף והמיון
יצחק פינדרוס:
 לא יכול להיות
יצחק פינדרוס:
 זה חייב להיות אך ורק, הבדיקה צריכה להיות והמשרד צריך להביא תוכנית, איך האנשים האלה, איך אנחנו את הפרת החוזה הזה של השנה וחצי האחרונות האלה, אנחנו חוזרים בנו
יצחק פינדרוס:
 איך הציבור מקבל חזרה את הכסף
יצחק פינדרוס:
      מבחינת איכות הסביבה, בוא, זה יותר ועדת הפנים, אני פחות רוצה להיכנס לזה
יצחק פינדרוס:
 לדעתי, אני עדיין אומר את זה, אם היו מטילים את האחריות על חברות המשקאות, כמו שהצענו אז, עם קנסות, עם מערכת שהם צריכים לעמוד ביעדים
יצחק פינדרוס:
 אז הם היו עומדים ביעדים או במסגרת האספנים או במסגרת אחרת, היו עומדים בזה
יצחק פינדרוס:
 בכל מקרה, זה היה מונח על הצרכן, כי אף יצרן לא מממן מכיסו שום דבר
יצחק פינדרוס:
 כל דבר היה מופל
יצחק פינדרוס:
      הדרך הזאת לטעמי היא לא נכונה, אבל זה לא הדיון כאן, אנחנו לא בוועדת הפנים
יצחק פינדרוס:
 אני מבקש דבר אחד: אתם צריכים להביא לנו תוכנית איך בסוף האזרח מקבל בסוף חזרה את כספו
יצחק פינדרוס:
 האחוזים של מרכזי המיון, האחוזים שבאים מכל מיני דברים כאלה ואחרות לא רלוונטיות
יצחק פינדרוס:
 איך האזרח, לא יכול להיות מצב שהאזרח מקבל 25% חזרה
יצחק פינדרוס:
 משהו לא עובד
יצחק פינדרוס:
 צריך להיות נגיש, צריך להיות קל, ויפה שעה אחת קודם
יצחק פינדרוס:
 ותביאו תוכנית איך הדבר הזה קורה
יצחק פינדרוס:
 כי אני מרגיש, ובכנות אני אומר, אחרי הדיון הזה, בחוזה הבלתי כתוב שלנו – נכשלנו
אברהם עבאס:
צהריים טובים, אנחנו רוצים להודות לחברים שיושבים פה מאחורי הקלעים, שדואגים שהנושאים האלה יהיו בשידור
אברהם עבאס:
 וכן, גם לפרוטוקול עצמו שהכול נרשם, שכן, הם בעלי חשיבות גדולה
אברהם עבאס:
      ראשית, אני רוצה להודות לידידי, אברהם בצלאל, על כל מה שהוא עושה פה יום וליל בוועדה הזאת, הוועדה לפניות הציבור – כשמה כן היא
אברהם עבאס:
 באנו לפה כדי לשרת את הציבור, והפניות שמגיעות מהציבור – אנחנו פה בשביל הציבור עצמו
אברהם עבאס:
 הוועדה הזאת, בראשותו של חבר הכנסת אברהם בצלאל, עושה הכול למען פניות אלה, ועל כך אני מאוד רוצה להודות
אברהם עבאס:
      לבקשתו של חבר הכנסת פינדרוס, אני מחליף אותו
אברהם עבאס:
 אני חבר בוועדה הזאת
אברהם עבאס:
 הדיון שלשמו התכנסנו – פנייה שהגיעה לוועדה - יהודי יקר שנמצא איתנו פה, ונוסע מדי פעם לחו"ל
אברהם עבאס:
 חלק מהתפקידים שלו - הוא מוהל
אברהם עבאס:
 למוהל יש ערכת מוהל בתוך המזוודה כדי להכניס אותו לתוך בטן המטוס, וזו לא הפעם הראשונה שאנחנו שומעים על תופעות כאלה שהמזוודה לא עלתה למטוס
אברהם עבאס:
 על כן כינסנו את הדיון הזה
אברהם עבאס:
      אני אשמח לשמוע את ד"ר אריה קורול
אברהם עבאס:
 ולאחר מכן, נשמע את המשרדים עצמם
אברהם עבאס:
 רשות התעופה נמצאים איתנו פה
אברהם עבאס:
 וגם הרבנות הראשית
אברהם עבאס:
 אני מקווה שנצא גם עם פיתרון
אריה קורול:
בעצם, במקום לשאול מי אשם, אני רוצה ישר לשאול מה לעשות
אריה קורול:
      אני מוהל מוסמך
אריה קורול:
 וכפי שחבר הכנסת אמר, אני מדי פעם נוסע לחו"ל, ומדי פעם קורה שהמזוודה נשארת
אריה קורול:
 מה שקורה הוא שרואים בשיקוף כלים כירורגיים, או מכשירים אחרים, לוקחים את המזוודה לבידוק ידני, ואחר-כך, משום מה, היא לא עולה למטוס
אריה קורול:
 אנחנו לא יודעים מה קורה עם זה, אם חברת התעופה לא לוקחת, או שירות הביטחון לא מעביר
אריה קורול:
 השאלה מה יכול להיות הפתרון לגשר בקונקשיין הזה בין הבדיקה לעלייה למטוס, כדי שהמזוודה בטוח עולה למטוס, ולא נמצא את עצמנו נוחתים ברוסיה, או במדינה אחרת בלי כלים?
אברהם עבאס:
אני מבקש להדגיש, תבינו שבן-אדם נוסע בשביל מישהו שמזמין אותו להיות מוהל במקום כלשהו
אברהם עבאס:
  הוא פשוט מגיע, ורואה שאין לו את הכלים שלו - רק תבינו את המצב
אריה קורול:
לפני מספר שבועות, אני נחתתי בקווקז הרוסי - שש בריתות בלי כלים
אריה קורול:
 פשוט לא יאומן
אריה קורול:
 הסתדרנו, ברוך השם, מלנו את כולם
אריה קורול:
 קיבלתי את המזוודה בחזור, בלאופר, שירותי קרקע, שמרו לי אותה
אריה קורול:
 פניתי שם לחברה רוסית, הם אמרו ששירות הביטחון הישראלי השאיר את המזוודה
אריה קורול:
 למחרת, הייתה טיסה, המזוודה גם כן לא הגיעה
אריה קורול:
 השאלה שלי גם כן לא מי אשם, אלא מה לעשות? איך אפשר שאנחנו נוכל לגשת למשל לשירות הביטחון, להגיד: הינה, אני מוהל, יש לי תעודה, תבדקו לי את המזוודה
אריה קורול:
 יש לי פה כלים, תבדקו את הכלים, תבדקו, תכניסו אותם לבטן המטוס – בטוח
אברהם עבאס:
הייתי שואל שאלה אחרת, מה קורה עם סתם רופאים שהם מגיעים לשים ציוד? הרי גם זה קורה, לא רק מוהלים נוסעים עם ציוד מהארץ, גם יש רופאים שנוסעים
אברהם עבאס:
 מה הם עוברים, והאם המזוודות שלהם גם נשארות בארץ פה?
משה מרסיאנו:
אני מנהל מחלקת בריתות ברבנות הראשית לישראל, ומרכז את הוועדה הבין-משרדית של משרד הבריאות ושל הרבנות הראשית
משה מרסיאנו:
 שם מסתבר שזה קצת פחות נורא
משה מרסיאנו:
 אצל רופא אני חושב שזה פחות בעיה, כי אם הוא מגיע לעשות ניתוח, והוא צריך את כלי העבודה שלו, אז יש לו את זה בבית-החולים שהוא מגיע
משה מרסיאנו:
 אצל מוהל, הרי אנחנו יודעים שהבריתות כולם מתבצעים בבתי-כנסת, באולמות, והרבה פעמים אולי במקומות האלה, אפילו בבתים פרטיים, כך שאין לו תחליף לכלי מילה שלו
אברהם עבאס:
זה ברור
אברהם עבאס:
 השאלה שלי הייתה מה רשות התעופה עושה במקרה של רופא שצריך לקחת איזה כלי איתו
משה מרסיאנו:
הרופא אולי לא צריך לקחת איתו
אברהם עבאס:
אני שואל מה קורה במקרים כאלה? אולי רשות התעופה רוצים להגיב
נעם שלוסברג:
אני ראש אגף בידוק ביטחוני
נעם שלוסברג:
 יש תשובה קצרה
נעם שלוסברג:
 יש נוסח קצר, יש נוסח ארוך
נעם שלוסברג:
 אז קודם כל, תודה על הגישה  הקונסטרוקטיבית של "בוא נמצא פתרון" ובלי לחפש אשמים
נעם שלוסברג:
 תשובה קצרה לתת - בוא נמצא פתרון, אני צריך לראות את הציוד, ובכלל, יכול להיות שאתה יכול להעלות את זה איתך לטיסה, אני בכלל לא בטוח שלא
נעם שלוסברג:
 לא כל סכין מפרידים - תלוי הגודל, אני צריך לראות את זה
אברהם עבאס:
כן
אברהם עבאס:
 אבל זה שאתה רואה, זה לא אומר שבסוף בשדה התעופה הם יידעו את זה
אברהם עבאס:
 צריך לעשות משהו שיהיה קביל לכולם, ולא ישנה כזה מקרה
אברהם עבאס:
 זה מקרה אחד שהגיע לפה
אברהם עבאס:
 אבל לוועדה עצמה הגיעו כמה וכמה פניות כאלה
נעם שלוסברג:
זה ברור
נעם שלוסברג:
 זה לא יהיה משהו חדש שאני מנחה
נעם שלוסברג:
 יכול להיות שיש מוהלים שטסים עם זה בכבודת יד
נעם שלוסברג:
 אני צריך לראות במה מדובר, באיזה גודל
נעם שלוסברג:
 לדעתי, לא מדובר באיזה מצ'טה
נעם שלוסברג:
 אני מקווה שלא
אברהם עבאס:
אני שואל למה באמת זה לא עולה בסוף לבטן המטוס
אברהם עבאס:
 הרי בסוף, מה חושבים שמישהו יירד באמצע וייקח את הסכין? כאילו, איפה הבעיה?
נעם שלוסברג:
בכבודה הספציפית הזאת, אגב, כי בדקנו את זה, הייתה התרעה טכנולוגית, זה קורה
נעם שלוסברג:
 זה בכלל לא בגלל הסכין
נעם שלוסברג:
 יכול להיות שיש שם  אוכל מסוים, יכול להיות שהיו שם מוצרי ים המלח, אלף דברים, אני לא אכנס לפרטים
נעם שלוסברג:
 טכנולוגיה, דומה מאוד לסי
נעם שלוסברג:
טי
נעם שלוסברג:
 רפואי לרופאים שסימנה לנו את זה צריך לפתוח ולבדוק, ואז זה מגיע לבדיקה ידנית
נעם שלוסברג:
 אירוע שהוא בסטטיסטית, מאוד נדיר, אבל הוא קורה הרבה מאוד, ודאי, כי בשדה התעופה בן גוריון טסים בשנה 25 מיליון נוסעים, ואז, זה מתעכב לבדיקה
נעם שלוסברג:
 זה שודר לטיסה, במקרה הספציפי הזה, בדקות האחרונות לפני שהמטוס יכול להמריא, זה היה על דקות שזה יספיק
נעם שלוסברג:
 אני לא יודע מתי הגעת לשדה, אבל אם הגעת שלוש שעות לפני, הסיכוי שזה לא יעלה הוא כמעט בלתי סביר היום
אריה קורול:
בדוח שהשאירו לי במזוודה, היה כתוב שהבדיקה בוצעה ב-12:12, ההמראה הייתה ב-12:40
נעם שלוסברג:
אני לא יודע מתי הגעת לשדה התעופה לשלוח את המזוודה
נעם שלוסברג:
 יכול להיות שאם היית שולח את המזוודה עשר דקות קודם, הכול היה בסדר, לא היינו פה בכלל
אברהם עבאס:
אני מבין שזה לא המקרה שלו ספציפית בדבר הזה שמעכבים
אברהם עבאס:
 ברגע שבאים עם תעודה, כמו למשל היום כשאני מגיע, מראה שיש לי דרכון דיפלומטי, מתייחסים לזה אחרת
אברהם עבאס:
 כשמגיע בן-אדם כזה אומר, תשמע: אני מוהל – אני רוצה משהו מסודר
אברהם עבאס:
 פרוטוקול מסודר עם הנחיות מסודרות, שהמוהלים יידעו כולם
אברהם עבאס:
 ברגע שמגיעים לשדה התעופה, וזה קורה הרבה, עשרות מוהלים בשבוע נוסעים לחו"ל למול, והם יודעים שאם הם מגיעים עם הכרטיס שלהם, שהם מוכרים ברבנות הראשית: – אני מוהל, אוטומטית יודעים שיש לו כבודה בפנים, והדבר הזה לא ייתקע טכנולוגית, ולא ייעצר
אברהם עבאס:
 אין לי בעיה שיחול על המוהל החובה לבוא ולהציג את עצמו מראש, ואז הוא לא יוכל להתלונן אם באמת עיכבו אותו
אברהם עבאס:
 אבל לפחות שיהיה לו הפריבילגיה הזאת שפשוט לא יקרה מצב שהוא מגיע, ויש לו שש בריתות, ואין לו איך למול אותם
אברהם עבאס:
 זה לא בן אדם שהבגד שלו נשאר בארץ - זה עוד מילא
אברהם עבאס:
 אבל כל הנסיעה הזאת שלו היא בשביל למול מספר אנשים, והוא פשוט שקוע עם הדבר הזה, דבר בסיסי שאין לזה תחליף
אברהם עבאס:
 זה לא דבר שהוא נכנס לחנות וקונה את זה
משה מרסיאנו:
אדוני היושב-ראש, גם יש את העניין של היום השמיני, זה לא איזה משהו טוב שיגיע מחר או מחרתיים, נעשה את הברית בעוד יום או יומיים
משה מרסיאנו:
 החשיבות היא שזה ייעשה באותו היום
נעם שלוסברג:
החשיבות והדחיפות ברורה לי לחלוטין
נעם שלוסברג:
 אני מודה שבאתי לפה עם החשש שתגיע בקשה לכרטיס, ובו איזה מוהל, והוא בלי תור והוא רץ קדימה
אברהם עבאס:
לא
אברהם עבאס:
 לא רץ קדימה ולא כלום
אברהם עבאס:
 אני אומר עוד פעם, הוא מגיע עם המזוודה, עומד כמו כולם, הוא מראה - אני מוהל
אברהם עבאס:
 יש לי פה בפנים את הערכה
אברהם עבאס:
 גם בשיקוף כשזה עובר, הם יודעים שיש פה ערכה, הכול בסדר, הוא מתקדם הלאה
אברהם עבאס:
 לא ביקשתי שיעקוף איזשהו תור ויעשו לו הנחות
אברהם עבאס:
 אבל בסוף לא יקרה מצב שיגיע הדבר הזה, ויבקשו שזה ייצא לבדיקה, והדבר הזה יכול לגרום לו שזה לא עולה איתו
אריה קורול:
תבדקו מראש כדי שאחר כך זה לא יישאר בארץ
אברהם עבאס:
ויותר מזה, גם הוא לא קיבל הודעה שהמזוודה שלו עלתה
אברהם עבאס:
 יכול להיות שהוא היה נשאר בארץ
נעם שלוסברג:
כפי שאמרתי בהתחלה, אני אראה את הציוד הזה, ויכול להיות שהוא יכול לטוס איתו בכבודת יד
נעם שלוסברג:
 אני חושב שזה הכיוון, אני צריך לראות
נעם שלוסברג:
 אני מזכיר שאנחנו ביולי אוגוסט
נעם שלוסברג:
 אם מגיעים שלוש שעות לפני - -
אברהם עבאס:
 אבל הדיון פה על כל השנה, לא על המקרה הספציפי
נעם שלוסברג:
ברור, על אחת כמה וכמה ביולי אוגוסט, כי אני לא רואה שום בעיה בחודש אחר
אברהם עבאס:
זה היה במאי, אבל לא משנה
נעם שלוסברג:
אנחנו לפני הקורונה היינו 24 מיליון נוסעים בנתב"ג, אגף של 1,800 איש
נעם שלוסברג:
 הקורונה ריסקה את המקצוע, נשארו 300 איש מ-1,800
אברהם עבאס:
איפה כל האנשים? בכל דיון שני נמצא, אני מבין שהקורונה הרסה כל כך הרבה דברים, אז איפה האנשים? לא מתו כל כך הרבה אנשים
נעם שלוסברג:
אנשים לא חזרו כל כך מהר לעבודה
נעם שלוסברג:
 אבל תנועת נוסעים חזרה מאוד מהר, עובדה שאנחנו השנה נעבור שדה התעופה היחיד בעולם שיעבור את תנועת הנוסעים של 2019
נעם שלוסברג:
 ולכן, נשארה כבודה בארץ, כי לא היה כוח אדם
נעם שלוסברג:
 באוגוסט, שנה שעברה נשארו 5,000, ותודה לאל, אנחנו בחודש יולי, נשארנו רק 900 מזוודות
נעם שלוסברג:
 אם אתה שואל אותי, אנחנו כנראה נגיע למצב של אפס באוקטובר, נובמבר, זאת המטרה להגיע לשם
נעם שלוסברג:
 כשכוח אדם מגיע, לוקח זמן להכשיר, זה מקצוע
אברהם עבאס:
אני שואל למה אי-אפשר לצאת עם איזו הנחייה במקרים הספציפיים האלה? לצאת עם הנחייה בנמל עצמו בשדה התעופה, שיידעו כשמגיע מוהל, אז בודקים
אברהם עבאס:
 הוא יכול להוציא את זה גם בחוץ, אין שום בעיה
אברהם עבאס:
 איך אנחנו באים לפתרון שהוא לא ייתקע בפעם הבאה? אין לי בעיה שיבואו ויגידו למוהלים מראש – אתה צריך להוציא את זה החוצה, להראות להם, ולעבור הלאה
אברהם עבאס:
 בסוף, צריך למצוא לזה פתרון
אברהם עבאס:
 הרי זה פתרון לא רציני או מערכתי שצריכים לשנות סדרי בראשית
אברהם עבאס:
 פשוט, להבין את המצוקה, ושהדבר הזה לא ישנה, אפילו גם פעם אחת
אברהם עבאס:
 כי מבחינתם זה חיים ומוות מבחינת האנשים שמחכים
אברהם עבאס:
 אני אומר עוד פעם, אנשים מחכים בחו"ל – ותחשוב שבעוד שעתיים הוא צריך למול
אברהם עבאס:
 לפעמים הוא מגיע בדיוק לפני השקיעה בדיוק למול – אלה דברים ערכיים מאוד ביהדות
נעם שלוסברג:
ברור לחלוטין
נעם שלוסברג:
 אני רוצה להסביר שוב
נעם שלוסברג:
 ההתרעה הטכנולוגית שהתקבלה היא בכלל לא בגין ציוד המילה
נעם שלוסברג:
 כנראה שבמזוודה היה איזשהו משהו נוסף אחר שהטכנולוגיה אמרה לנו – את זה צריך לבדוק
נעם שלוסברג:
 לכן, זה לא קשור בכלל לציוד מילה
נעם שלוסברג:
 וזה מה שגרם לעיכוב
חיים קופמן:
בבקשה, זו ערכה סטנדרטית
חיים קופמן:
 זה גודל קטן
נעם שלוסברג:
אני אראה את זה שוב
נעם שלוסברג:
 אני אראה במה מדובר
נעם שלוסברג:
 אין לי פה קנה מידה, קשה לי לדעת
חיים קופמן:
כשקיבלתי את המזוודה בלאופר, הלכתי מיוזמתי לבידוק של המכס
חיים קופמן:
 כשאתה יוצא במסדרון הירוק, בודקים מכס
חיים קופמן:
 אמרתי, תכניסו את זה לשיקוף, תסתכלו מה יש פה
חיים קופמן:
 אז הוא אמר או, למטוס לא יתנו לך להכניס, אבל לבטן המטוס אין שום בעיה
חיים קופמן:
 לא יודע אם זה אינדיקציה בשבילך
נעם שלוסברג:
מכס, זה לא אנחנו
נעם שלוסברג:
 ואנחנו ביטחון ומכס זה משהו אחד
נעם שלוסברג:
 לגבי התקשורת, מי שנותן את התשובות לנוסע, זו חברת התעופה
נעם שלוסברג:
 אתה טסת בחברה שנקראת "אזימוט"
אברהם עבאס:
דרך אגב, אם הוא לא מצליח לתפוס אותם, אתם עושים איזה עיצומים עליהם, או איזה משהו לחברת התעופה שלו? הוא, הבנתי שהוא ניסה לתפוס את החברה, לא הצליח לדבר איתם
נעם שלוסברג:
חברת התעופה בכלל אין לה נציגות בארץ
נעם שלוסברג:
 הנציגות היא חברת שירותי קרקע שנקראת "לאופר"
נעם שלוסברג:
 היא אמרה לתת את התשובות
אברהם עבאס:
הנושא הזה מבחינתו לא מקבל פיצויים, אין להם עם מי לדבר
אברהם עבאס:
 בטח לאור המקרה, לא הצלחת לתפוס קשר, לא התנצלות אפילו, לא הסבר אפילו
אברהם עבאס:
 השאלה אם אתם עושים משהו?
נעם שלוסברג:
אני לא יודע
נעם שלוסברג:
 מי שנותן את הפיצוי, זו התקשורת
אברהם עבאס:
לא, לא לגבי הפיצוי
אברהם עבאס:
 האם אתם - - -
נעם שלוסברג:
אני לא יודע להגיד
אברהם עבאס:
בסוף, איפה אנחנו? בסוף, הטיסות יוצאות מפה, משדה התעופה אצלנו
אברהם עבאס:
 זו חברה ואין לה פה כמעט שום נציגות, כמו קבלן ביצוע שיושב על כמה חברות ביחד - - -
נעם שלוסברג:
חברת שירותי הקרקע "לאופר"
ורד קירו זילברמן:
ואז אתה נותן להם את הרישום שלאופר מייצגת אותם? אם צריך חוק פיצוי בגין ביטול טיסות, אז חייב להיות נציג
נעם שלוסברג:
אני ראש אגף בידוק ביטחוני, אין לי מושג
נעם שלוסברג:
 צריך לשאול מישהו אחר
חיים קופמן:
האם יש הסדר אחר עם בעלי מקצוע אחרים, למשל, סתם רופאים כמוני שהולכים עם ציוד, או שוחטים שיש להם סכינים יותר גדולים, הם חייבים את סכין שחיטה שלהם
חיים קופמן:
 יש איזשהו סידור כזה
נעם שלוסברג:
מה? בכבודת יד?
חיים קופמן:
יש איזשהו סידור כזה?
אברהם עבאס:
יש שוחטים שמגיעים, בדרך כלל, יש להם סכינים הרבה יותר גדולים מהסכין הזה
אברהם עבאס:
 איך הם מעבירים את זה? האם הם מפקידים את זה? איך זה עובד? כמו נשק, למשל, שבנשק יש הסדר מסודר
נעם שלוסברג:
אני גוף מונחה שב"כ
נעם שלוסברג:
 ההנחיה של שב"כ היא גורפת לכולם, לא משנה מה המקצוע, לא משנה מי הנוסע
נעם שלוסברג:
 לא יטוסו בכבודת יד עם סכין בגודל מסוים, בסגנון מסוים
אריה קורול:
מה הגודל המותר?
נעם שלוסברג:
אני אבדוק את זה
נעם שלוסברג:
 אני רק מזכיר שארצות-הברית הייתה 20 שנה באפגניסטן בגלל ארבעה סכינים יפניות
נעם שלוסברג:
 77 אלף הרוגים באפגניסטן
נעם שלוסברג:
 התאומים נפלו בגלל ארבעה מטוסים שנחטפו – אחד לבית הלבן
נעם שלוסברג:
 אחד לפנטגון
נעם שלוסברג:
 שניים לתאומים
נעם שלוסברג:
 ארבעה סכינים יפניות אנשים פספסו בבדיקה, וצריך לבדוק את זה
אריה קורול:
השאלה בצ'ק-אין אפשר לגשת ולהגיד, אני מוהל, תבדקו אותי עכשיו
אריה קורול:
 תכניסו את המזוודה בלי שהיא תתעכב בבדיקה ידנית
אברהם עבאס:
ד"ר אריה, אני מבין
אברהם עבאס:
 אבל לפי התשובה של נועם שעצרו אתכם לא בגלל – לפי מה שהם יודעים, שעצרו את המזוודה זה לא בגלל ערכת המילה שהייתה
נעם שלוסברג:
נכון מאוד, חד משמעית
אברהם עבאס:
יכול להיות שכן צריך לעשות משהו שלפחות ירגיע את האנשים
נעם שלוסברג:
אם אני לא אמצא את הפתרון שאמרתי שאני אראה את הציוד ואפשר אולי לעשות משהו
נעם שלוסברג:
 אם מגיעים 3 שעות לפני, דבר כזה לא קורה
נעם שלוסברג:
 3 שעות לפני, מספיק לנו גם בחודש אוגוסט העמוס ביותר עם 2
נעם שלוסברג:
8 מיליון נוסעים בשדה, אנחנו נספיק לבדוק בשלוש שעות
אריה קורול:
היה לי ספציפית כלים לבריתות של מבוגרים, כי אני עושה בריתות גם למבוגרים, זה כולל מוסקיטו ארוך מאוד, אולי זה החשיד את הטכנולוגיה – המוסקיטות
אריה קורול:
 המוסקיטות זה כמו צבת ארוך
נעם שלוסברג:
זה יכול להיות גם גבינה צהובה
נעם שלוסברג:
 זה יכול להיות כל דבר
נעם שלוסברג:
 הטכנולוגיה שלנו מבוססת על צפיפות חומרים, דברים שלא בהכרח קשורים לזה אם זה סכין או לא
אברהם עבאס:
אני כן רוצה דבר ראשון חידוד נהלים
אריה קורול:
שבועיים קודם, טסתי לריגה, גם כן לאופר, שירותי קרקע, אותו דבר, אותו תיק - העתק הדבק, הכול חלק, לא בדיקה ידנית ולא שום דבר
אברהם עבאס:
אז זה אומר שאולי היה לך איזה בקבוק שתייה, או איזה משהו שעורר להם את הטכנולוגיה
אברהם עבאס:
 זה דווקא מוכיח שהם צודקים, שערכת המילה לא עשתה את זה
נעם שלוסברג:
טסת במקרה עם דבש? דבש מתריע, למשל, יין יכול
נעם שלוסברג:
 תלוי איזה יקב
אברהם עבאס:
דבר חשוב מאוד הוא חידוד נהלים
אברהם עבאס:
 אם תוכלו לבדוק על פיצויים, או עם חברת התעופה שלו, שאני מבין שהוא לא הגיע איתם לשום הסדרים
אברהם עבאס:
      אולי כן נוציא הנחיה לגבי הכלים, שכן יעלו את זה למעלה, ואז בצורה כזאת יוכלו למנוע בעיות אחרות
נעם שלוסברג:
בסוף הוועדה ניפגש, אני אבדוק את זה
נעם שלוסברג:
 מצידי, גם בפעם הבאה שאתה מגיע, אני אתן לך את הפרטים שלי, תגיד לי, נראה במה מדובר בדיוק ונתקדם
נעם שלוסברג:
 אין שום בעיה
אברהם עבאס:
הינה, בבקשה, ישירות מראש אגף בידוק ביטחוני
נעם שלוסברג:
אני לא מאמין שמוהלים משאירים את הציוד שלהם בארץ
נעם שלוסברג:
 משום מה, זו הפעם הראשונה, אני שלוש שנים בתפקיד
נעם שלוסברג:
 רוב המוהלים, ברוך השם, מלים בחו"ל והכול בסדר, אני מניח
נעם שלוסברג:
 זה המקרה הראשון שאני שומע עליו
נעם שלוסברג:
 אם זה מקרה ראשון, בואו נגיד שכנראה היו עוד שלושה, ארבעה מקרים שלא התלוננו, כי אלה החיים
נעם שלוסברג:
 אבל בסוף – כמה פעמים אתה טס בשנה?
אריה קורול:
כמה פעמים בשנה
אברהם עבאס:
אני מציע שהרב משה מרסיאנו מהרבנות הראשית יישב איתך, ונועם יישב איתך
אברהם עבאס:
 יהיה לך את הכלים, ותגיעו להנחיות בצורה מסודרת
אריה קורול:
כולל כלים של מבוגרים
אברהם עבאס:
 בסוף, פניות הציבור, זה דבר שרוצים לפתור אותו
אברהם עבאס:
 איך אמרו – אני לא מחפש את האשם
אברהם עבאס:
 אני רוצה שבפעם הבאה לא אני אתקע, וגם לא חברים אחרים שנוסעים
נעם שלוסברג:
כאזרח, אגיד משהו
נעם שלוסברג:
 אני פעם ראשונה פה, פעם שנייה בכנסת, שמח לראות שיש ועדה כזאת, ושמח לראות שגם זמן התגובה הוא כל כך מהיר
נעם שלוסברג:
 זה יפה מאוד
אברהם עבאס:
הכול זה יושב-ראש הוועדה, וכמובן, המנהלות שנמצאות פה
אברהם עבאס:
 היועצת המשפטית שיושבת פה
אברהם עבאס:
 שבאמת, עושים פה – ברוך השם
אברהם עבאס:
 אני מעריך את זה מאוד
אברהם עבאס:
 מעריך גם את האנשים, וכמובן את הפונים
אברהם עבאס:
 אנחנו נעקוב כמובן, ונקבל לפחות תשובות שהדברים האלה סודרו
אברהם עבאס:
 הוועדה תקבל דיווח לגבי ההבנות שהתקבלו
אברהם עבאס:
 אני מאוד מודה לכולם
אברהם עבאס:
      הישיבה נעולה
יצחק פינדרוס:
צהריים טובים
יצחק פינדרוס:
 אני מאוד מתנצל על האיחור, הצלחנו לסיים חוק טוב בוועדת חוץ וביטחון, שיעזור לנפגעי טרור לקבל את כספי ההקפאה שהם לא מקבלים
יצחק פינדרוס:
 אז הצבענו עליו
יצחק פינדרוס:
      אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור
יצחק פינדרוס:
 היום כ"ב בתמוז התשפ"ג
יצחק פינדרוס:
 ישיבת מעקב על הרפורמה בהתפתחות הילד – זמני המתנה ויעדי התוכנית
יצחק פינדרוס:
 אנחנו קיימנו ישיבה לפני מספר חודשים
יצחק פינדרוס:
 ההבנה הייתה באותה ישיבה עם נציגי הממשלה, שהרפורמה אמורה להיחתם בימים הקרובים, מקסימום אמרנו נקבע עוד חודש אז זה כבר יהיה לגמרי אחרי זה
יצחק פינדרוס:
 זה היה לפני פגרת החורף
יצחק פינדרוס:
 אנחנו נמצאים כרגע, עדיין לא פורסם הרפורמה
יצחק פינדרוס:
 אנחנו נשמח לשמוע, אם מישהו יכול לעדכן אותנו, האם אנחנו בוועדה בלתי מסתיימת? סליחה על הדמיון
יצחק פינדרוס:
 אני בא מוועדה שדיברו עליה על אנשים ש-15 נמצאים בבתי משפט
יצחק פינדרוס:
 אז האם אנחנו הולכים לוועדה שהולכת להימשך או לא? איפה אנחנו נמצאים?      אני מבין שנמצא כאן משרד הבריאות? בבקשה
שי מעוז:
שלום לכולם, אני שי מעוז מהתקציבים במשרד הבריאות
שי מעוז:
 ראשית, אני אתנצל בשם דינה צ'רנו, מאגף לפיקוח על קופות חולים, שלצערנו הייתה צריכה ללכת לישיבה אחרת מקבילה ולכן היא לא כאן, והיא מתנצלת
שי מעוז:
 בוועדת הבריאות, נכון
שי מעוז:
      בעצם אנחנו, אם השאלה מתמקדת בדוח של נושא מקצועות הבריאות אז אני אומר כמה מילים ואני אבקש גם שיעדכנו ממשרד ראש הממשלה
שי מעוז:
 בעצם הדוח התקדם וברמה המקצועית הוא, אפשר לומר שהוא ממש מושלם
שי מעוז:
 ויש שאלה לגבי הפרסום והיכולת שלנו לייצר את הפרסום שלו גם עם משאבים בצידו
שי מעוז:
 והנושא הזה נדון ברמת מנכ"לי המשרדים
שי מעוז:
 גם מנכ"ל משרד הבריאות וגם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מתוך מטרה שכשנוכל לפרסם אותו, נוכל לפרסם אותו עם איזה שהוא קידום משאבים כדי להתחיל את היישום ויש מגעים בנושא הזה כל הזמן
שי מעוז:
      אני לא רוצה להתחייב שזה יהיה מחר או מחרתיים, כדי שלא נמצא את עצמנו
יצחק פינדרוס:
אתה לא רוצה לחזור על מה שהיה בוועדה הקודמת
שי מעוז:
אנחנו רוצים לגוון לפחות את הטקסט
שי מעוז:
 אבל באמת, הכוונה והמאמץ שהוא ייצא במהרה
שי מעוז:
 צריך לומר, שכמובן שמקצועות, דוח מקצועות הבריאות הוא רחב יותר מתחום התפתחות הילד
שי מעוז:
 אבל זה בהחלט היה קטליזטור מרכזי ונושא מרכזי שנדון בדוח
שי מעוז:
 ובאמת, זה אמור להיות שלב הבא נוסף מבחינתנו
שי מעוז:
      אני עוד יכול לעדכן באופן כללי בתחום התפתחות הילד שאנחנו עושים היום גם איזה שהוא עדכון למבחני התמיכה לקופות החולים
שי מעוז:
 בעצם הייתה לנו, היה לנו איזה שהוא אתגר של אחידות במדידה של זמני המתנה ואנחנו עושים עכשיו עדכון במבחני התמיכה כדי לוודא שכל הקופות מדווחות במתודולוגיה אחידה
שי מעוז:
 זה עדכון שעכשיו נמצא בהערות הציבור ואמור להיכנס לתוקף עוד השנה
שי מעוז:
      זהו, זה העדכון שלנו
יצחק פינדרוס:
אני אנסה, אני מאמין שיעשו את זה פה הנציגים שנמצאים של הארגונים
יצחק פינדרוס:
 אני אנסה להיות להם פה
יצחק פינדרוס:
 יש אמרה ביידיש, אני אנסה לתרגם אותה
יצחק פינדרוס:
 (אומר משפט בשפת היידיש) – עד הארוחה צריך גם איזה כוסית בדרך
יצחק פינדרוס:
 מכיוון שאנחנו נמצאים הרבה זמן עד הדוח, השאלה איך אנחנו בנתיים פועלים? זאת אומרת, יש איזה שהוא וואקום, שאנחנו לא יכולים להשאיר אותו
יצחק פינדרוס:
 יש ילדים, אתה יודע
יצחק פינדרוס:
 ילד שנולד לצורך בעניין ב-2005 או 2010, התהליך הגדילה שלו לא עוצר בגלל שהמנכ"לים עוד לא סיימו לדבר ביניהם
יצחק פינדרוס:
 השאלה איך אנחנו, מה אנחנו פועלים כרגע? זאת אומרת, איך אנחנו נערכים כרגע? יש תחושה שזה יכול לקחת זמן
יצחק פינדרוס:
 כמו שאמרת, אתה לא רוצה להתחייב
יצחק פינדרוס:
 אני גם הייתי נזהר מאוד מלהמר, כי אי אפשר לדעת
יצחק פינדרוס:
 זה גם יכול לקחת זמן
יצחק פינדרוס:
 בטח כשאנחנו, אתה אומר זה תלוי תקציב, תקציבים
יצחק פינדרוס:
 כרגע, איך אנחנו פועלים כרגע? זאת אומרת, אנחנו נמצאים באיזה שהוא וואקום, איך אנחנו פועלים? יכול להיות שלא אתה הכתובת, אבל מישהו צריך לתת תשובה
יצחק פינדרוס:
 מה, איך אנחנו פועלים?
שי מעוז:
אני לא חושב שאנחנו נמצאים בוואקום
שי מעוז:
 זאת אומרת, יש לנו תוכנית, תוכנית מתוקצבת
שי מעוז:
 היא פועלת, דרך קופות החולים בהיקף של 80 מיליון שקלים בשנה
שי מעוז:
 ואנחנו רואים באמת שיש עליה בהיקפי הפעילות של קופות מבצעות
שי מעוז:
 אנחנו מודעים לזה שזה לא מספק, אנחנו מבינים שיש גם עליה מאוד מאוד גדולה בצרכים, בביקושים
שי מעוז:
 אנחנו לא אטומים לזה ואתם בוודאי הנציגים שהגיעו לפה, יעשו את המאמץ היום
שי מעוז:
 תגידו ותספרו, והדברים קיימים ונכונים
שי מעוז:
 אבל אנחנו בהחלט שם ובהחלט פועלים גם במסגרת התוכנית הקיימת, עוד לפני שייצא הדוח
יצחק פינדרוס:
משרד ראש הממשלה, מישהו נמצא כאן?
יעל רלוי:
אני יכולה רק לשאול שאלה בבקשה? יעל רלוי, ראש תחום בריאות באלו"ט
יצחק פינדרוס:
אני רוצה רק את משרד ראש הממשלה, ואחר כך אתם, כן?
רותם אליהו מוגילבסקי:
אז שלום, אני רותם אליהו מאגף ממשל וחברה במשרד ראש הממשלה
רותם אליהו מוגילבסקי:
 וקודם כל רציתי להגיד תודה רבה על הדיון החשוב הזה
רותם אליהו מוגילבסקי:
      אני אגיד באופן כללי שאנחנו רואים חשיבות רבה לנושא הזה, ובפרט לנושא של טיפול בפערי כוח אדם במקצועות הבריאות
רותם אליהו מוגילבסקי:
 זה גם המקום באמת לחדד, בהמשך לדברים שנאמרו ממשרד הבריאות, שהדוח המדובר המתייחס לנושא של פערי כוח האדם, לא לתמונה הכללית של הרפורמה בהתפתחות הילד
רותם אליהו מוגילבסקי:
      אז ממש בקצרה ככה כדי לתקצר את הדברים
רותם אליהו מוגילבסקי:
 בהמשך להחלטת ממשלה שהייתה בנושא, אנחנו ריכזנו ועדה בין משרדית שבחנה את הסוגייה הזאת של פערי כוח אדם במקצועות הבריאות והצעדים לצמצום שלהם
רותם אליהו מוגילבסקי:
 בשיתוף פעולה עם משרדי הממשלה והגורמים המקצועיים הרלוונטיים