GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יגאל שולי ויינר:
מכיוון שלא היה בנצ'מרק לצערי, למרות שאת זה גם ביקשנו לפני החלת החוק, צריך היה לעשות סקר ולראות מה היה המצב שהיה טרם החוק ולראות מה המצב במהלך השנים שחלפו
עמיעד לפידות:
עשינו סקר כזה
יגאל שולי ויינר:
הסקרים של אדם טבע ודין הם פחות רלוונטיים מבחינת השלטון המקומי
יצחק פינדרוס:
 ואני חושב שאתה גם אמרת את זה, כי אמרת, דיברת על חופי הים ואני מציע לך לדבר על שכונת גאולה
יגאל שולי ויינר:
נכון
יגאל שולי ויינר:
 זה פחות מעניין אותנו
יגאל שולי ויינר:
 מכיוון שעמיעד הוא שכן, אז אני לא רוצה להרבות בוויכוח
יגאל שולי ויינר:
 אני לא חושב שהדיון הוא על חופי הים והניקיון של המרחב הציבורי
יגאל שולי ויינר:
 ולכן, כמו שאמרתי, מכיוון שאין בנצ'מרק קשה מאוד לדעת מה קרה מהחלת החוק אל מול לפני החלת החוק
יצחק פינדרוס:
אני כן רוצה לבקש
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה לבקש מכם
יצחק פינדרוס:
 יש ברשויות המקומיות הספציפיות, יש לכל רשות מקומית יש
יצחק פינדרוס:
 יש כמה טון, תאמין לי, כל רשות מקומית יודעת כמה טון היא מפנה ביום, כי היא משלמת הרבה מאוד כסף
יגאל שולי ויינר:
זה ברור
יצחק פינדרוס:
היא משלמת 200 שקלים לטון
יצחק פינדרוס:
 תאמין לי, 250 שקלים, היא יודעת בדיוק כמה 250 שקלים יש לה
יצחק פינדרוס:
 בסדר?
יגאל שולי ויינר:
הרבה יותר מ-250 בחלק מהרשויות, אבל בסדר
יצחק פינדרוס:
לצערי הרב
יצחק פינדרוס:
 ורוב הכסף זה הולך למדינה, לא עלויות אמיתיות
יצחק פינדרוס:
 אבל לא משנה
יצחק פינדרוס:
 רק לסבר את האוזן, אני פיניתי, כשהייתי ראש עיר, ב-35 שקלים לטון
יצחק פינדרוס:
 והייתי מקבל נזיפה מהביקורת במשרד הפנים למה אני לא יוצא למכרז חדש
יצחק פינדרוס:
 אמרתי לו כשאתה תממן לי גם את העלויות של המכרז החדש אני אצא למכרז חדש
יצחק פינדרוס:
 תעשה מה שאתה רוצה
יצחק פינדרוס:
      אבל אני רוצה שאתם תגידו לי כמה מהטונות שהיו בכלובים עברו לפחים? אתם יכולים לדעת
יצחק פינדרוס:
 יודעים כמה היה בכלובים, יודעים כמה יש בפחים, כמה עבר
יצחק פינדרוס:
 אם המרכז לשלטון מקומי יוכל לתת את הנתון, נשמח
יגאל שולי ויינר:
ננסה לעשות את זה
יגאל שולי ויינר:
 אני אמשיך רק בעוד כמה משפטים
יצחק פינדרוס:
נעביר ל-מ"מ בעיקר
יצחק פינדרוס:
 זה יהיה קריטי
יגאל שולי ויינר:
אנחנו מדברים מספיק, אז נראה לי שנמשיך
יגאל שולי ויינר:
      אז כמו שאמרתי, נגישות ותדירות אמורות לפתור את העניין
יגאל שולי ויינר:
 עכשיו, אני מודה שאני מתקשה להבין את המשרד ויש לנו הרבה שיחות עם אלעד ועם הצוות
יגאל שולי ויינר:
 הרי מצד אחד המשרד מצהיר על מדיניות שיש לה הרחבה של הפחים הכתומים, יחד עם מרכיב הפסולת המתמחזרת
יגאל שולי ויינר:
 מה זה פסולת מתמחזרת? זה כל מה שהוא פלסטיק שאפשר למחזר אותו
יגאל שולי ויינר:
 אין לי שום יכולת להבין למה בקבוק פלסטיק גדול הוא לא פסולת מתמחזרת? גם המנגינה הזאת באירופה כל המדינות
יגאל שולי ויינר:
 אני מזכיר לכם בכל דיון כזה את השיר של מרגלית צנעני שפה זה לא אירופה
יגאל שולי ויינר:
 ולהתייחס למרכיבים של אירופה במדינת ישראל, כשאנחנו מדברים על הפזורה הבדואית וכשאנחנו מדברים על רשויות חלשות בפריסה ארצית וקושי בנגישות – זה פשוט לא יעבוד וחבל על המאמץ
יגאל שולי ויינר:
      מה אנחנו כן חושבים שצריך לבדוק? אנחנו חושבים שצריכים לבדוק את הסיפור של הבקבוקים האלה בתוך הפחים הכתומים
יגאל שולי ויינר:
 להגדיל את הפריסה של הפחים הכתומים
יגאל שולי ויינר:
 להגדיל מאוד את תדירות הפינוי, כדי שהרשויות המקומיות יקבלו מענה ראוי
יגאל שולי ויינר:
 ולהיפטר מהסיפור הזה של חוק הפיקדון
יצחק פינדרוס:
 מאיה
אלעד עמיחי:
המורחב הכוונה?
יצחק פינדרוס:
מאיה קרבטרי פורום ה-15
אלעד עמיחי:
לא, יש לי מה להגיד על העמדה הזאת ועל העמדה של הרשויות המקומיות על הרחבת הפריסה של המכלים הכתומים מתנגדים
אלעד עמיחי:
 וגם לאפשרות של להגיע גבוהים
אלעד עמיחי:
 אין, פשוט אי אפשר להגיע ליעדים האלה
אלעד עמיחי:
 אפילו לא ל-77% באופן וולונטרי
אלעד עמיחי:
 זה לא ניתן
יצחק פינדרוס:
 אתה תגיע לזה דרך חברות המיון
אלעד עמיחי:
בשום מקום
אלעד עמיחי:
 אין מקום ואני לא רואה איך
אלעד עמיחי:
 בכדורגל אנחנו כן רוצים להיות כמו אירופה, אז אין שום סיבה שגם בהגנת הסביבה לא נהיה כמו באירופה
יצחק פינדרוס:
אמרתי לך, אני מוכן לעלות איתך ולבדוק כל מכולת ואתה תראה שתרבות הצריכה היא שונה
יצחק פינדרוס:
 לא יעזור
יצחק פינדרוס:
 כמה שננסה לברוח מזה
יצחק פינדרוס:
 התרבות של בית מגורים
יצחק פינדרוס:
 גם בית באירופה הוא ממוצע 250 מטר
יצחק פינדרוס:
 בית בישראל הוא ממוצע 70 מטר
מטי צרפתי הרכבי:
הפוך, הפוך לגמרי
יצחק פינדרוס:
בוא איתי למקומות ותראה איך נראה בית
יצחק פינדרוס:
 כמה אנשים גרים כמו באירופה או כמו בארצות הברית, בבתים של 200-250 מטר
יצחק פינדרוס:
 כמה אנשים גרים פה ב-60-70 מטר
יצחק פינדרוס:
 הממוצע למטר לנפש במדינת ישראל הוא לא הממוצע למטר לנפש באירופה
יצחק פינדרוס:
 מה לעשות?
נועה שפיצר מזרחי:
כדי להזכיר גם ליגאל שפורום ה-15 התעקש לפנות המחזוריות
מאיה קרבטרי:
אני מבקשת שלא תדברו במקומנו פשוט
מאיה קרבטרי:
 אפשר לתת לנו לדבר ולא לדבר במקומנו?
יצחק פינדרוס:
כן, פורום ה-15
מאיה קרבטרי:
חברים, אני בזכות דיבור
מאיה קרבטרי:
 עכשיו שני אנשים דיברו במקומי, בשמי
מאיה קרבטרי:
 אז אפשר בבקשה לדבר ואז אולי תדברו בשמי, נועה?
יצחק פינדרוס:
מי דיבר בשם מי דיברו?
מאיה קרבטרי:
מה שאנחנו דרשנו, אבל לא נותנים לי לדבר
מאיה קרבטרי:
 אני בזכות דיבור
מאיה קרבטרי:
 אני מבקשת, נועה, תני לי לדבר
מאיה קרבטרי:
 הזכרת אותנו
יצחק פינדרוס:
כן?
עמיעד לפידות:
הייתי שמח לדעת במידה - - -
יצחק פינדרוס:
פורום ה-15, כן
מאיה קרבטרי:
רגע, אבל בזכות דיבור
מאיה קרבטרי:
 כן? תודה
מאיה קרבטרי:
      אוקיי, אני אגיד מההתחלה
מאיה קרבטרי:
 אנחנו תומכים בחוק הפיקדון
מאיה קרבטרי:
 אני חושבת שיש פה הסכמה גורפת, גורפת שהוא מיושם מאוד לא טוב
מאיה קרבטרי:
 אני לא חושבת שאף אחד חלוק על זה
מאיה קרבטרי:
 אני כמובן גם לא חלוקה על חברי יגאל, מחזיק בכל המספרים ומומחה והולך בשטח
מאיה קרבטרי:
 אנחנו פשוט גוזרים מסקנות קצת אחרות מהמצב
מאיה קרבטרי:
      אנחנו גוזרים שתי מסקנות מהמצב: קודם כל, אין פתרון מושלם
מאיה קרבטרי:
 ואנחנו אוהבים לשכוח שבמצב הקודם גם היו כל מיני בעיות
מאיה קרבטרי:
 כל הג'וקים - - - הם היו מגיעים אלינו בעיריות עם הכלובים האלה
מאיה קרבטרי:
 הם היו מלוכלכים ממי תהום ויוצרים מפגעים ברחובות
מאיה קרבטרי:
 בוודאי שהם לא היו מתרוקנים ומרוקנים בקצב המספיק
מאיה קרבטרי:
 ולכן גם המודל הקודם היה מאוד בעייתי ויש בעיות גם במודל הזה
מאיה קרבטרי:
      עכשיו, המודל הזה לא מיושם מספיק זמן
מאיה קרבטרי:
 הוא בהחלט לא מיושם טוב, אבל הוא לא מיושם מספיק זמן כדי שאני אוכל להגיד בוודאות שהוא נכשל
מאיה קרבטרי:
 אני לא חושבת שהוא בוודאות נכשל
מאיה קרבטרי:
 אני רוצה שיישמו אותו כמו שצריך, זה מה שאנחנו קוראים
מאיה קרבטרי:
 אני מקווה מאוד שהכניסה של מש-קל החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי תביא לפריסה אמיתית של מכונות נוספות ועדיין בטוח יהיו בעיות ובטוח זה לא ייתן מענה לא לרובע היהודי ולא ליישוב הבדואי הקטן
מאיה קרבטרי:
 ולכן צריך, המשרד להגנת הסביבה ומשרדים אחרים למצוא פתרונות ספציפיים למקרים המיוחדים
מאיה קרבטרי:
 כי ברור שרובע היהודי הוא מקרה מיוחד והוא לא יכול לייצג שכונה באמצע באר שבע
יצחק פינדרוס:
 אני אגיד לך למה הוא מייצג
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה פה, בסדר, אני אתן לך לסיים
מאיה קרבטרי:
ורק בסופו של דבר נגיד, לנו ברשויות המקומיות אכפת גם מהטבע שבתוך הרשויות המקומיות
מאיה קרבטרי:
 ושטחי הטבע בירושלים גם מאוד מאוד קרובים לליבי בתור מי שגרה פה המון שנים
מאיה קרבטרי:
 וגם למרחב העירוני וגם התושבים
מאיה קרבטרי:
 זאת אומרת, גם הניקוי של הבקבוקים מהשטחים הפתוחים ומהטבע והעיר והחופים בעיר, לא בירושלים המקרה החוף, הוא חשוב והוא משמעותי לתושבים
מאיה קרבטרי:
 כלומר, גם השירות הזה הוא שירות לתושב בסופו של דבר
מאיה קרבטרי:
 שהוא מקבל שטחים פתוחים יותר נקיים
מאיה קרבטרי:
      ולכן אני כן חושבת שצריך לתת צ'אנס ושכולם יתגייסו כדי שזה יעבוד
מאיה קרבטרי:
 בלי להוריד מהטענות הלגיטימיות לגבי השירות הבעייתי והיישום הבעייתי
מאיה קרבטרי:
 זהו, תודה
יצחק פינדרוס:
יש פה מישהו מחברת המשקאות? מחברות המשקאות יש פה מישהו?
אלעד עמיחי:
יש שותפים שלהם
יצחק פינדרוס:
מה? אין אף אחד
יצחק פינדרוס:
 טוב, אני אומר את מה שאני זה
יצחק פינדרוס:
 אני לא מופתע מהעמדה של פורום העצמאיות
יצחק פינדרוס:
 כי באמת, שם זה יותר בנוי כמו אירופה
יצחק פינדרוס:
 יש פחות צריכה של בקבוקים גדולים באופן יחסי
יצחק פינדרוס:
 באופן יחסי
מאיה קרבטרי:
בבאר שבע, באשדוד, בפתח תקווה המון צריכה של בקבוקים גדולים
יצחק פינדרוס:
באופן יחסי
יצחק פינדרוס:
 אני אומר, באופן יחסי ובגדול יש צריכה יותר נמוכה של בקבוקים גדולים
יצחק פינדרוס:
 הרגלי הצריכה והרגלי המגורים הם שונים
יצחק פינדרוס:
 הם שונים
יצחק פינדרוס:
 הממוצע למשפחה בפורום העצמאיות הוא ממוצע אחר
מאיה קרבטרי:
לא בהכרח בכלל
יצחק פינדרוס:
כמות הילדים במערכת החינוך בירושלים היא כמעט כמו כמות התושבים בכל תל אביב
יצחק פינדרוס:
 הילדים במערכת החינוך
מאיה קרבטרי:
ירושלים היא לא מייצגת את כל שאר המדינה
מאיה קרבטרי:
 ירושלים נכון
מאיה קרבטרי:
 ועדיין, בראש העין שהיא לא בפורום זה לא נכון
יצחק פינדרוס:
את יודעת מה? בני ברק
יצחק פינדרוס:
 בני ברק היא עיר קטנה שיש לה יותר ילדים מאשר תל אביב
יצחק פינדרוס:
 והיא בשטח של הרבה יותר קטנה
יצחק פינדרוס:
 ותרבות הצריכה, אני אומר כי אנחנו צריכים, כשאנחנו מדברים על נושא כזה צריך לדבר על איך בסוף האדם בקצה, הצרכן האמיתי בקצה מגיע לשם
יצחק פינדרוס:
 ועל זה דיברנו
מטי צרפתי הרכבי:
אדוני, זה מה שצריך לתקן
יצחק פינדרוס:
ובחוק הזה, בצורה שזה בנוי כיום זה לא קיים
מטי צרפתי הרכבי:
אבל זה מה שצריך לתקן אדוני
מטי צרפתי הרכבי:
 זה מה שצריך לתקן
מטי צרפתי הרכבי:
 למדינה צריך להיות אינטרס להגדיל את, זה מה שצריך לתקן
יקי עוזיאל:
כבודו, במידה והיינו מדברים על תשתית רחבה של איסוף בעלת יכולת הפקה של איסוף וכמובן גם מחזור, בפרמטרים עולים, זה היה יכול לספק את חברי הוועדה שמשתתפים היום, שכולם בעצם מדברים על אותה בעיה שקשורה לאיסוף
יצחק פינדרוס:
אז אני אתן לך דוגמה לאיסוף למשל
יצחק פינדרוס:
 אני אתן לך דוגמה
יצחק פינדרוס:
 כשאתה מעלה את השאלה הזאת, וזאת השאלה שעומדת פה על הפרק
יצחק פינדרוס:
 היום, אמרו מקודם שיש 30% חצי מהאיסוף בא מנקודות, ממרכזי המיון
יצחק פינדרוס:
 נכון? 50%
יקי עוזיאל:
תחנות מעבר
יצחק פינדרוס:
מרכזי מיון, תחנות מעבר, מרכזי מיון
יצחק פינדרוס:
 אז אולי צריך לחזק את מרכזי מיון, שכולם יזרקו את זה לאותו פח
יצחק פינדרוס:
 כי זה לא דומה לאירופה
יצחק פינדרוס:
 אם אתה מדבר בסוף, אז אולי זו הדרך? הדרך לחזק את מרכזי המיון?
יקי עוזיאל:
אז שוב, הרעיון של חוק הניקיון והבקבוקים שמתפזרים במרחב הציבורי מגיעים בסוף לפחים, זה נכון
יקי עוזיאל:
 אבל יוצרים גם המון לכלוך בדרך
יקי עוזיאל:
 השאלה היא באמת אם רוצים שכל זה יגיע לתחנות מעבר וייכנס תחת חוק האריזות, שזה בסדר לפי בחירתכם
יקי עוזיאל:
 הנקודה היא שהפערים שיש בין איסוף לחוק הפיקדון אל מול פערים תחת חוק האריזות בקונטקסט של הבקבוקים הוא עצום בעשרות אחוזים
יקי עוזיאל:
 כשהוקם חוק הפיקדון היו 500 מיליון בקבוקים והוקם החוק הזה
יקי עוזיאל:
 היום יש 2
יקי עוזיאל:
5-3 ואולי גם יותר, מיליארד
יקי עוזיאל:
 לאן זה יתגלגל? זאת השאלה
יקי עוזיאל:
 התמריץ כן עוזר
יקי עוזיאל:
 הבעיה היא האיך ולא המה
יקי עוזיאל:
 אני רוצה לומר לכם שנושא של תשתית, כן? למשל אני מגיע, אני אספן פרטי
יצחק פינדרוס:
אני עדיין שואל, התמריץ בנתיים לא נראה שהוא עוזר
יקי עוזיאל:
רגע, אני רוצה שנייה אחת
יצחק פינדרוס:
גם לפי דברי המשרד לאיכות הסביבה זה עלה ב-3%
יצחק פינדרוס:
 גם לפי דברי משרד איכות הסביבה
יצחק פינדרוס:
 עלה מ-20% ל-20 משהו אחוז
אלעד עמיחי:
אתה מדבר על הציבור
אלעד עמיחי:
 בסך הכול הכמויות עולות
יקי עוזיאל:
אני רוצה שנייה אחת לגעת בדיוק בנקודה
אלעד עמיחי:
לא יאספו את זה אם לא יהיה פיקדון, לא, אף אחד - - -
יצחק פינדרוס:
זה שגרין נט נהיה יותר יעיל לא הופך את חוק הפיקדון לחוק יותר טוב
אלעד עמיחי:
זה לא רק גרין נט
יצחק פינדרוס:
 עוד חברה
יצחק פינדרוס:
 בדיוק זה מה שאני מתכוון
יצחק פינדרוס:
 יש יותר מרכזי מיון
אלעד עמיחי:
זה מכל מיני ערוצים
יצחק פינדרוס:
אבל זה לא רלוונטי לחוק הפיקדון
יקי עוזיאל:
אבל השאלה אם באנו לדון חוק הפיקדון בעד או נגד שאו שבאנו לדון במה שקיים כרגע?
יצחק פינדרוס:
לא, באנו לדון שהציבור לא מקבל את הכסף
יצחק פינדרוס:
 אני אגיד לך מה נושא הדיון
יצחק פינדרוס:
 בוא, אז אולי איבדנו את זה
יצחק פינדרוס:
 נושא הדיון ושם אנחנו נשארים, הציבור משלם 600 מיליון והוא מקבל בחזרה במקרה הטוב, לפי דברי משרד לאיכות הסביבה, במקרה הטוב, 150 מיליון, במקרה הטוב
יצחק פינדרוס:
 גם לפי דברי המשרד לאיכות הסביבה
יצחק פינדרוס:
 וגם זה לא בטוח
יצחק פינדרוס:
 כי אנחנו בסוף נגלה שזה לא בדיוק מגיע לציבור
עמיעד לפידות:
150 מיליון רק על הבקבוקים הגדולים
עמיעד לפידות:
 יש גם על הקטנים
יצחק פינדרוס:
אבל הוא מקבל 150 מיליון
יצחק פינדרוס:
 עכשיו השאלה הדיון פה שלנו כרגע
עמיעד לפידות:
ה-600 מיליון הוא גם על הקטנים וגם על הגדולים
עמיעד לפידות:
 רק לדייק בנתונים
עמיעד לפידות:
 הוא מקבל היום 150 מיליון
עמיעד לפידות:
 על הגדולים 600 מיליון הוא משלם
קריאה:
מאיפה הזה? זה לא נכון
יצחק פינדרוס:
חוק הפיקדון שהיה בדיון השרה הציגה פה 600 מיליון על הגדולים
יצחק פינדרוס:
 על הגדולים הוא מקבל 150
קריאה:
היא הציגה על הכול, אדוני, על הכול
אלעד עמיחי:
600 מיליון זה 2 מיליארד בקבוקים
אלעד עמיחי:
 800 גדולים ו-1
אלעד עמיחי:
2 מיליארד קטנים
יצחק פינדרוס:
בכל מקרה, לא משנה, גם לפי דברי משרד לאיכות הסביבה, הציבור מקבל במקרה הטוב 20%-25% חזרה
יצחק פינדרוס:
 נכון? האם אני צודק? בסוף הוא מקבל חזרה לכיס שלו, הציבור יקבל חזרה מה-30 אגורות סדר גודל של בין 20% ל-25%
יצחק פינדרוס:
 האם אני מגדיר נכון את המספר?
אלעד עמיחי:
הוא לא מקבל, כי הוא לא משלם כמעט על קטנים
אלעד עמיחי:
 רוב הצריכה של הקטנים נעשית - - -
יצחק פינדרוס:
אבל הוא מקבל חזרה בין 20% ל-25%
אלעד עמיחי:
בגדולים כן
יצחק פינדרוס:
 אז איפה טעיתי? סליחה, אדון אדם טבע ודין, אני אמנם לא למדתי חשבון, אבל 25% אז אם זה לא 600 זה 100 מיליון, אז 25 מיליון
יצחק פינדרוס:
 אבל הוא מקבל רק 25% בחזרה, נכון? אם הוא מקבל 25% בחזרה משהו פה לא עובד כלפי הציבור
עמיעד לפידות:
נכון
עמיעד לפידות:
 ויכול להיות גם שזה תוצאה זמנית
עמיעד לפידות:
 יכול להיות שבעתיד הדבר הזה ילך וישתפר
יצחק פינדרוס:
איך זה ישתנה? לכן שאלתי
עמיעד לפידות:
אני אסביר
יצחק פינדרוס:
אבל שאלתי את המשרדים הרלוונטיים
יצחק פינדרוס:
 גם את המועצה הישראלית לצרכנות וגם את המשרד לאיכות הסביבה
יצחק פינדרוס:
 האם יש לכם תוכנית? לא רשתות, לא סיפורים, לא זה
יצחק פינדרוס:
 האם יש לכם תוכנית שאדם נורמטיבי, ולכן אני חוזר שוב, ואמרתם הרובע היהודי לא דוגמה, היא כן דוגמה
יצחק פינדרוס:
 כי בסוף בירושלים יש לך מיליון אזרחים, כשרובם הגדול לא מבקר ברשתות על בסיס שבועי יום יומי
יצחק פינדרוס:
 לא מבקר ברשתות על בסיס שבועי יום יומי
יצחק פינדרוס:
 ובשביל שאותם מיליון אזרחים יחזירו את הבקבוקים הם צריכים שיהיה להם משהו נגיש
יצחק פינדרוס:
 אם בירושלים היו 3,000 כלובים אז לא צריך 3,000 כלובים, אבל צריך מינימום 1,000-1,500 מקומות נגישים
יצחק פינדרוס:
 האם יש לכם למשרד לאיכות המשרד לעשות את זה?
מרק מלייב:
אדוני, יש לי כמה הצעות
מרק מלייב:
 אפשר להעלות?
יצחק פינדרוס:
אפשר, תעלה הצעה ואנחנו ננסה להתכנס
מרק מלייב:
שמי, קודם כל, מרק מלייב, אני מייצג עשרות אספנים שהם בכל הארץ
מרק מלייב:
 אני כבר אספן בקבוקים מזה 19 שנים
מרק מלייב:
 ש-18 שנים מתוכן עבדתי עם תאגיד אל"ה
מרק מלייב:
 אני ביכולת שלי בשנה להביא 110 מיליון מכלים
מרק מלייב:
 מהציבור הרחב
יצחק פינדרוס:
זאת אומרת שהציבור בכל מקרה לא יקבל את הכסף
מרק מלייב:
עכשיו כרגע יש שלוש חברות בולטות של איסוף
מרק מלייב:
 שזה אסופתא, בק בוק ולמיטב ידיעתי הגדולה ביותר זה סייקל
מרק מלייב:
 ואצלי מתי שעבדתי עם תאגיד אל"ה היו כ-25 נקודות בפריסה ארצית: בדרום, בצפון, במרכז הארץ
מרק מלייב:
 כרגע מפנים אצלי רק ארבע חמש נקודות בקושי
מרק מלייב:
 כי לא רוצים שיהיו עוד נקודות
מרק מלייב:
 וגם בכמות שלי לוקחים רק 20% מהיכולת שלי
מרק מלייב:
 ויש כמוני עשרות אספנים
יצחק פינדרוס:
למה? מה הסיבה?
מרק מלייב:
עכשיו אני אסביר
מרק מלייב:
 יש בערך ברחבי הארץ כ-15 מזבלות, שזה תחנות מעבר שמגיעות לשם
מרק מלייב:
 שחברות איסוף מעדיפות לקחת מהתחנות מעבר, כי זה יותר זול ויותר קל להן
מרק מלייב:
 ופשוט צריך להגביל את זה
מרק מלייב:
 אחוז מסוים מחברות מעבר
מרק מלייב:
 עכשיו, כתוצאה מכך מאות מיליוני מכלים בכל שנה נזרקים לפח
מרק מלייב:
 והכסף הציבור לא מקבל
מרק מלייב:
     עכשיו, מה שאני מציע יחד עם חבריי אספנים אחרים, גוף לא משוחד המפקח על חברות המחזור ושיהיה גם רגולציה
מרק מלייב:
 שיהיה גם חוק שאספנים יהיו מוכרים בחוק
מרק מלייב:
 אני אגיד גם למה
מרק מלייב:
 כי אני למשל, אם לא יגבילו אותי בכמות ובכמות נקודות בפריסה ארצית, אני יכול נהגים שלי לשלוח או קבלני משנה שלי, בכל חור, קריית שמונה, אילת, לא משנה איפה
מרק מלייב:
 אפילו 1,000 בקבוק, 500 בקבוק, כי יש בפריסה ארצית שלי נקודות
מרק מלייב:
 עם אוטו מסחרי
מרק מלייב:
 מה שחברות גדולות לא יכולות
מרק מלייב:
 ולא להגביל אותם להגיד 5,000
מרק מלייב:
 אפילו 500-1000 בקבוקים הם יגיעו
יצחק פינדרוס:
בתשלום
מרק מלייב:
בתשלום, כן
מרק מלייב:
 עכשיו, שיהיה גם חוק - - -
נופר טל:
- - - לציבור
מרק מלייב:
סליחה, סליחה, אני לא הפרעתי לך
יצחק פינדרוס:
תני לו לסיים
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה לשמוע עוד אחד ואנחנו נסיים
מרק מלייב:
שיהיה חוק גם שיהיה בנפרד על פלסטיקים גדולים, לא כמו שעכשיו
מרק מלייב:
 וחוק על הבקבוקים הקטנים בנפרד
מרק מלייב:
 כי למה? כי מתי שמחזירים בקבוקים גדולים, בנפח הם כאילו מכסים את הבקבוקים הקטנים
מרק מלייב:
 וכתוצאה מכך יש הרבה מאוד בקבוקים גדולים לא ממוחזרים
מרק מלייב:
 אז מה שאני מציע, לאור כל הדברים לעיל, יש דברים שצריך לתקן בחוק ובהתנהלות
מרק מלייב:
 וגם שיהיה גוף שמפקח
מרק מלייב:
 כמו שיש מפקח בנקים, גם יפקח על יצרניות וגם על חברות המחזור ליישם את החוק
מרק מלייב:
 כי מה שקורה כרגע זה אנרכיה מוחלטת בנושא הזה
מרק מלייב:
כתוצאה מכך מאות מיליוני שקלים לא מוחזרים לציבור הרחב
יצחק פינדרוס:
ברור שלא
יצחק פינדרוס:
 וקרן הניקיון ידונו על זה, בוועדת כספים עוד פעם מה עושים עם הכספים של קרן הניקיון שעוד מימי, איך אמרת מקודם? השלטון המקומי, מה-35 שקלים ל-200 שקלים, זה כל הכסף בקרן הניקיון וזה מארנונה של האזרחים, שלא משרתת כלום
יצחק פינדרוס:
 לצערי הרב
יצחק פינדרוס:
 יעקב דר, תאגיד איסוף
נופר טל:
למה אדוני? זה גם מהשקיות
יצחק פינדרוס:
יעקב דר סייקל
יעקב אדרי:
בוקר טוב
יעקב אדרי:
 אני מקשיב פה לדיון, ואני קצת כמה מילים לגבי ההיסטוריה שלי
יעקב אדרי:
 אני הייתי בעברי גם מנכ"ל תמיר תאגיד אריזות
יעקב אדרי:
 וככה לא יכול שלא לחשוב על הפחים הכתומים שהיום נמצאים כמשהו שהוא טריוויאלי ומובן מאליו
יעקב אדרי:
 כי ככה אוספים פסולת
יעקב אדרי:
 שמים אותה בנפרד בפחים המתאימים
יעקב אדרי:
 חשבנו שזה קורה רק באירופה, אבל זה גם קורה כאן
יעקב אדרי:
 זה קורה כאן
יעקב אדרי:
 אנחנו התרגלנו
יעקב אדרי:
 אנחנו שמים את הניירות ואת הקרטונים בפח הכחול ואת צנצנות זכוכית לפח הסגול ואריזות של פלסטיק ומתכת וקרטוני חלב לפח הכתום
יעקב אדרי:
 כי זו הדרך בסופו של דבר לצאת, אני חושב בתור אזרח, כן? לצאת מהדבר הזה של 80-20 שאנחנו מטמינים 80% מהפסולת שלנו כל הזמן
יעקב אדרי:
 כאילו אין בעיות
יצחק פינדרוס:
זה עדיין יותר מ-80-20 איפה שיש פחים כתומים
יעקב אדרי:
כאילו אין בעיות
יעקב אדרי:
 עכשיו, זה נכון, אני מסכים עם אדוני
יעקב אדרי:
 אני מסכים שהקצב של היישום של הדברים שאנחנו עושים במדינה הוא קצת לוקה בחסר
יעקב אדרי:
 אבל צריך לדחוף יותר מהר קדימה את העגלה
יעקב אדרי:
 אבל גם כדי להשיג עוד יעד סביבתי חשוב של שימוש בחומר גלם שאותו אנחנו צורכים כשאנחנו שותים משקה לבקבוק חדש בעתיד – הדרך היחידה לעשות את זה, כדי לייצר זמינות של חומר גלם כזה למפעלי המחזור שקמו פה בארץ, זה באמצעות איסוף נקי שלהם במסגרת חוק הפיקדון
יעקב אדרי:
 ולכן זה נכון שהבקבוקים הגדולים סביבתית, זה נכון שהם נמצאים במסלול הזה
יעקב אדרי:
 עכשיו צריך לוודא שהוא ייעשה טוב
יעקב אדרי:
 לפחים הכתומים לקח 12 שנה כמעט כדי להגיע לירושלים, עיר הקודש
יעקב אדרי:
 לקח להם המון שנים
יעקב אדרי:
 והגיע, ורק הגיע בטפטוף, כן? התחילו להגיע מה שנקרא, הם עוד בקסטל
יצחק פינדרוס:
אותם פריקים מבית הכרם, אותו רחוב שאני הייתי לפני 15 שנה זה אותם חבר'ה
יעקב אדרי:
כן, אותם חבר'ה, אבל זה גם הגיע לשכונות נוספות
יעקב אדרי:
 ולכן גם זה משהו שייקח זמן
יעקב אדרי:
 אנחנו נמצאים, סייקל היא חברה צעירה
יעקב אדרי:
 היא פועלת מתחילת השנה הזאת
יעקב אדרי:
 והיא נמצאת בהתקשרות עם כל רשתות השיווק וזה טבעי שזה יתחיל ברשתות השיווק
יצחק פינדרוס:
מבחינת מה ששאלתי?
יעקב אדרי:
אז אני אומר, למרות, אני תכף אענה
יעקב אדרי:
 למרות שאני מסכים שצריך גם לתת מענה ופתרון למקומות שהם יותר קטנים, אבל רשתות השיווק, אני רואה ואני פוגש את כולן
יעקב אדרי:
 את ויקטורי ואת מחסני השוק ואת כולם
יעקב אדרי:
 הם בהתארגנות למגה אירוע
יעקב אדרי:
 זה לא צחוק שפתאום כל הנפח הזה שישב עד היום במדפים עובר רגע גם בתור נפח למחסנים
יעקב אדרי:
 וזו התארגנות שאנחנו בסייקל עוזרים להם לעבור אותה
יעקב אדרי:
 ואני חושב שגם תדירות הפינוי וגם ההגעה לרשתות השיווק זה משהו שהולך ומשתפר
יעקב אדרי:
 אבל זה טבעי שזה מתחיל שם, במרכז הכובד הגדול והמשמעותי
יעקב אדרי:
 וזה גם יגיע וגם יש פתרונות הרבה יותר כלכליים ויעילים לנקודות יותר קטנות
יעקב אדרי:
 אבל בסוף תמיד יישארו המכולות הידניות שיצטרכו לאסוף את הבקבוקים
יעקב אדרי:
 ולא כי הן עושות טובה למישהו
יעקב אדרי:
 כי בסופו של דבר, כמו שהן מוכנות למכור את הבקבוק על המדף הן גם צריכות לדעת לקבל אותו חזרה
יעקב אדרי:
 כי זה המסלול של הבקבוק הזה
יצחק פינדרוס:
אם יש לו מישהו שנותן לו גיבוי, חברת המשקאות שרוצה למכור
אלעד עמיחי:
אדוני, זה חוק אחריות יצרן
אלעד עמיחי:
 אותה חברה חייבת לאסוף
יעקב אדרי:
לאותה מכולת זה לא עולה כסף
יעקב אדרי:
 אדוני, לאותה מכולת קטנה זה לא עולה כסף להחזיר את הבקבוקים האלה
יעקב אדרי:
 זה לא עולה כסף
יעקב אדרי:
 אנחנו באים ואוספים ומחזירים לו את דמי הפיקדון שהוא שילם חזרה לציבור
יעקב אדרי:
 וזו הדרך הנכונה
יעקב אדרי:
 וגם אני חייב להגיד שבמירכאות אני מתחבר רגע למה שכרמית פה סיפרה קודם, על אותן ישיבות
יעקב אדרי:
 אני מניח שכולם מבינים שהדיון הזה גם התעורר בעקבות צורך של איסוף קהילתי
יצחק פינדרוס:
הוא התעורר בעקבות צורך של עקרת בית שקנתה חמישה בקבוקים ואין לה איפה לאחסן את זה בבית ואין לה איפה להחזיר אותם
יצחק פינדרוס:
 אותה עקרת בית מייצגת 80% מהרוכשים של אותם בקבוקים גדולים
יעקב אדרי:
אני מסכים, אבל אני חייב להגיד משהו
יצחק פינדרוס:
זה ממטי הרכבי, שהיא גם חברת כנסת, אבל היא גם עקרת בית לצורך העניין, ועד לאשתי היקרה
יעקב אדרי:
אצלנו זה נופל עליי הסיפור הזה
יעקב אדרי:
 ואני חושב שבסוף זה גם כן עניין של חינוך
יעקב אדרי:
 כי כשאני קונה את הבקבוקים האלה מלאים יש לי מקום בשבילם
יעקב אדרי:
 אבל כשהם מתרוקנים אני רוצה להיפטר מהם מהר
יעקב אדרי:
 ופה זה גם כן עניין של התנהגות צרכנית וחינוך לערכים סביבתיים
יעקב אדרי:
 תודה
נמרוד הגלילי:
קובי, אבל אין מקום ברשתות כרגע לאחסן את כל המכלים הגדולים וזו הבעיה
יצחק פינדרוס:
לא, לא, אני רוצה לסיים
יצחק פינדרוס:
 משפט סיום, משרד איכות הסביבה
יצחק פינדרוס:
 משפט סיום שלך ומשרד לאיכות הסביבה
נועה שפיצר מזרחי:
אני ממש רוצה, ממש משפט
נועה שפיצר מזרחי:
 קודם כל, לעסקים הקטנים בטח שעולה להשאיר אצלם את הבקבוקים כי מי שמביא להם, נותנים לו 30 אגורות
נועה שפיצר מזרחי:
 ואם הוא לא בא והוא לא בא והוא לא בא, אז הוא ספג את ה-30 אגורות האלה
נועה שפיצר מזרחי:
 זה אחד
נועה שפיצר מזרחי:
      שתיים, האיסוף הקהילתי, מה שקראת לו איסוף קהילתי
נועה שפיצר מזרחי:
 באתר של החברה שקובי פה מייצג כדי להתקשר איתו צריך מינימום איסוף של 5,000 מכלים
נועה שפיצר מזרחי:
 אני אמרתי לך קודם מה הנפח של זה
יעקב אדרי:
היום, היום 2,500
נועה שפיצר מזרחי:
רגע
נועה שפיצר מזרחי:
 5,000 מכלים
נועה שפיצר מזרחי:
 לא רק זה, ההסכם שהוא צריך לחתום איתו אותו מתנ"ס או איסוף קהילתי גם עולה לו כסף שהוא יבוא, הוא משלם לו 350 שקלים על ההובלה
נועה שפיצר מזרחי:
 ואם יש שם 4,600 בקבוקים ולא 5,000 הוא משלם לו קנס
נועה שפיצר מזרחי:
      עוד דבר, תדירות האיסוף שהעלו פה ותולים בהם תקוות גדולות
נועה שפיצר מזרחי:
 לשון החוק, חוק הפיקדון זה שהמנהל רשאי לקבוע תדירות איסוף
נועה שפיצר מזרחי:
 הוא לא חייב
נועה שפיצר מזרחי:
 ואם הוא קובע את זה אין הפרה בצידה
נועה שפיצר מזרחי:
 זאת אומרת, גם אם מחר מישהו יפר את תדירות האיסוף אין איך להעניש אותו וצריך להגיד את זה
נועה שפיצר מזרחי:
 שלא יפתיעו אותך אחר כך
יצחק פינדרוס:
 המשרד להגנת הסביבה
אלעד עמיחי:
כמה מילים לסיום
אלעד עמיחי:
 א', שמענו בכובד ראש
אלעד עמיחי:
 ואני אומר באמת וברצינות
אלעד עמיחי:
 אנחנו, כמו שפתחתי ואמרתי, אנחנו רואים אחרי שנה וחצי מיישום החוק זה ממש בתחילת הדרך
אלעד עמיחי:
 ואנחנו צופים פני עתיד ואני מקווה שכולם מבינים שאנחנו צריכים לראות פני עתיד ולא ללכת חזרה לעבר
אלעד עמיחי:
 זה לא, אני חושב שדיברתם הרבה על אמון הציבור
אלעד עמיחי:
 אז יכול להיות שלפני שנה וחצי או לפני שנתיים, אדוני, העלית את הנושא, יכול להיות שצדקת
אלעד עמיחי:
 או חברים אחרים העלו את הנושא
אלעד עמיחי:
 אבל כרגע יש מצב נתון
אלעד עמיחי:
 ואחד הדברים בהגנת סביבה, בהקניית הרגלים, זה יש אורך רוח
אלעד עמיחי:
 ומגמה לאן הולכים ולאן מתקדמים
אלעד עמיחי:
 ואני חושב שלנו כמשרתי ציבור יש אחריות להראות לציבור, גם לציבור וגם לסביבה העסקית שאנחנו ממשיכים בכיוון
אלעד עמיחי:
 לא ראש בקיר מתקדמים קדימה לא משנה מה
אלעד עמיחי:
 שומעים, מתקנים איפה שצריך לתקן
אלעד עמיחי:
 לא חוששים להכניס שיפורים
אלעד עמיחי:
 לא חוששים לתקן את מה שראוי לתיקון
אלעד עמיחי:
 אבל הכיוון הוא כיוון ברור שמאפשר גם לשפר את הנגידות לציבור
אלעד עמיחי:
 גם להבהיר לציבור שזה הכיוון שאנחנו ממשיכים איתו
אלעד עמיחי:
 אנחנו הולכים ואנחנו יודעים להתחיל תהליכים ולהתקדם איתם
אלעד עמיחי:
 ולא כל שנה שנתיים להפוך אותם
אלעד עמיחי:
 כי בהגנת סביבה זה אחת הבעיות החמורות ביותר
אלעד עמיחי:
 כשאתה משנה את ההרגלים
אלעד עמיחי:
 מכניס פח חום, מוציא פח חום וכל מיני דברים כאלה, זה משגע את הציבור
אלעד עמיחי:
 ולכן יש חשיבות גם לכיוון ולהמשכיות של הדברים
אלעד עמיחי:
 ואנחנו בהחלט רוצים להביא את החוק הזה קדימה
אלעד עמיחי:
 לתקן את התיקונים, לשפר את מה שנדרש לשפר
אלעד עמיחי:
      אני רוצה להדגיש, החוק הוא חוק אחריות יצרן
אלעד עמיחי:
 וכמו שיצרני המשקאות יודעים להשקיע הון עתק בלשכנע אותנו לקנות משקאות שאנחנו לא חייבים
אלעד עמיחי:
 אנחנו יכולים לשתות מים מהברז
אלעד עמיחי:
 יש מים מצוינים בישראל
אלעד עמיחי:
 עדיין משכנעים אותנו במערך אדיר של לקנות משקאות
אלעד עמיחי:
 אנחנו חושבים שראוי ונכון שישקיעו מאמצים גדולים לעשות מאמץ גם להקל עלינו להחזיר את הציבור
אלעד עמיחי:
 ואני בטוח שאם הם ישקיעו פרומיל ממה שהם משקיעים במכירה גם בהחזרה אז לכולנו יהיה יותר נוח לעשות את זה
אלעד עמיחי:
 ואנחנו רואים גם ניצנים
אלעד עמיחי:
 לא סתם החברות משקיעות גם בחברות האיסוף
אלעד עמיחי:
 אנחנו מקווים שהמגמה הזאת תימשך
אלעד עמיחי:
      ורק הערה קטנה פה
אלעד עמיחי:
 חייבת להיות, זה אני חייב, כשאמרה נופר פה, חייבת להיות אופציה להחזרת מזומן
אלעד עמיחי:
 חייבת להיות
נופר טל:
יש, קיימת אופציה
אלעד עמיחי:
לא יכולים לשנות
יצחק פינדרוס:
לא, לא, זה לא דיאלוג
נופר טל:
לא חייבים לתת מזומן ישר
אלעד עמיחי:
אין שום אפשרות לדחות את ההחזרה הזאת
אלעד עמיחי:
 זה בדיוק הדברים הקטנים, בשלושה ימים
אלעד עמיחי:
 זה בדיוק הדברים הקטנים שמייאשים את הציבור
אלעד עמיחי:
 תודה רבה
מרק מלייב:
אדוני, רק משפט אחד
מרק מלייב:
מאוד חשוב
יצחק פינדרוס:
גם יש סופיות דיון