GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי שחור:
 אני חושב שנכון יותר שאנחנו נהיה אלה שנבדוק תלונות לעומק ונסיק מהן מסקנות רוחביות; במידת הצורך, כשזה נוגע לפן שירותי – כמובן שזה כמו בכל תחום אחר
עדי שחור:
 כשזה נוגע לבטחון זה עובר לסמנכ"ל בטחון, כשזה נוגע לשירות זה יעבור לסמנכ"ל השירות
עדי שחור:
 רוב התלונות נוגעות לפן המקצועי, לפחות אצלנו, והן עוברות לסמנכ"ל המקצועי הרלוונטי
עדי שחור:
     דבר נוסף: גם אנחנו, חלק מהמבקרים שעדיין מטפלים בתלונות, מרגישים שלא באמת שאלו אותנו
עדי שחור:
 אני עוסק בתחום הזה משנת 2000, כבר מאז אני בתלונות ופניות
עדי שחור:
 בהינתן שאני מברך על עצם התהליך – אני גם מכיר את האנשים ומאוד מעריך אותם – אבל אני חושב, גם מתוך נימוס, אבל עוד יותר מתוך כוונה להקשיב לנו, שהיה ראוי לתת תשומת לב, לשאול ולהבין את הרגישויות של כל משרד
עדי שחור:
 אני רואה שגם בחוזר שיצא באוקטובר 2022 , דעת המשרד מצדיקים הכפפה ליחידה ארגונית אחרת, דורשים אישור מראש של נציבות שירות המדינה
עדי שחור:
 כלומר, כן יש פתח לשינוי, כן יש פתח לזה שהנושא של התלונות לא יתנהל דווקא בחטיבת שירות הלקוחות, אבל זו לא ברירת המחדל
עדי שחור:
 במקרה שלנו, ואני חושב שאני מדבר גם בעד מקרים נוספים של מבקרים, אני חושב שהמקום הנכון שבו תלונות צריכות להתברר זה בביקורת
עדי שחור:
     דבר אחרון, אולי זו נקודה שקצת התפספסה: חשוב בעיניי שהמבחן יהיה בתוצאות
עדי שחור:
 זאת אומרת, שיחידת השירות תתווה דרך מקצועית
עדי שחור:
 כשיש מדידת שירות – מה שרותם הציג קודם, לפחות להבנתי – זו מדידת שירות של כלל המשרד, לא נעשית מדידת שירות של איכות השירות של תלונות ופניות הציבור
עדי שחור:
 אני חושב שכדאי לעשות דבר כזה, אני חושב שכדאי שהדברים יימדדו בפן הספציפי הזה
עדי שחור:
 בואו נבדוק אם האזרחים מרוצים, לא מרוצים, מה קרה כשהקימו חטיבת שירות, מה קרה כשזה במקום אחר
עדי שחור:
 אני הייתי לוקח את זה לשם, כי כל המחקר המבורך שנעשה בכנסת, וזה גם נאמר בפעם הקודמת על ידי אריק – מי שבעניינים מכיר, אנחנו מכירים את השונות, אנחנו יודעים שקיימת שונות רבה, אנחנו לא תמיד מבינים מה המשמעות שלה
עדי שחור:
 ואת זה אני חושב שכדאי שנבדוק
יצחק פינדרוס:
אני אגיד לך משהו: אנחנו, בכל אופן, יוצאים מתוך נקודת הנחה – וגם אמרתי את זה לאריק בפעם הקודמת, יושב בצד השני לקוח ואזרח
יצחק פינדרוס:
 האזרח לא יודע איך קוראים למשרד, איזה הסכם קואליציוני נחתם, ומי נגד מי
יצחק פינדרוס:
 הוא יודע שהוא התקשר לשירות ממשלתי ולא קיבל מענה
יצחק פינדרוס:
 הציפייה שלנו היא לא לבנות עכשיו יחידות חדשות – זאת לא מטרה, זה אמצעי
יצחק פינדרוס:
 על אף שאני מכבד את כולם פה, ואני מאוד רוצה לקדם אותם בדרגות, ומאחל לכולם דרגות של מנכ"לים, רכבים של מנכ"לים ותנאים של מנכ"לים, בכיף
יצחק פינדרוס:
 תאמינו לי, מאחל להם את זה
יצחק פינדרוס:
 אבל בסוף, אנחנו מדברים כרגע על אזרחים
יצחק פינדרוס:
 האזרח אמור לקבל שירות
יצחק פינדרוס:
 לא מעניין אותו כמה עובדים יש במשרד, כמה יחידות יש במשרד, איך המבנה הארגוני שלו – בסוף, הוא צריך לקבל שירות, הוא לא מבין מה אתה מספר לו, מה אתה מסביר לו
יצחק פינדרוס:
 דרך אגב, לפעמים מה שאתה מספר לו עושה את הסיפור אפילו יותר גרוע, כי אתה בעצם אומר לו "תשמע, יש לי אינטרסים שלי, כי אני צריך לסדר - - -" - "אני אזרח, אני משלם מיסים, אני רוצה לקבל שירות
יצחק פינדרוס:
 למה אני אמור לקבל את כל המלל הזה?"
יצחק פינדרוס:
 ולכן, משם צריכה לצאת התפיסה, ומשם זה צריך להתחיל
יצחק פינדרוס:
     בסוף, זה בדיוק התפקיד, גם של הנציבות, גם של איתן, של מערך השירות הממשלתי: לראות איך להטמיע את הדבר הזה בכל עובדי משרדי הממשלה, לא במשרדי ממשלה, לא בשרים, לא במנכ"לים
יצחק פינדרוס:
 עובד משרד ממשלתי צריך לקום בבוקר עם תודעת שירות
יצחק פינדרוס:
 ואני מסכים, יש אנשים נפלאים שיש להם תודעת שירות, הם קיבלו את זה מהבית, מאבא ואמא, זה בסדר גמור – אבל בסוף, זו צריכה להיות התפיסה של העבודה בשירות הציבורי, ואת הדבר הזה צריך לשנות
יצחק פינדרוס:
 איך אמרנו: התקדמנו, אבל יש לנו עוד הרבה לאן להתקדם כדי להגיע למדינות אחרות
יצחק פינדרוס:
 אני אומר לך, אני מכיר קצת מה שקורה במדינות אחרות, ויש לנו הרבה-הרבה-הרבה לאן להתקדם
עדי שחור:
רק הערה: זה בדיוק מה שאני חושב
עדי שחור:
 אני באמת חושב שבזה אנחנו צריכים להתעסק, באיכות השירות שאנחנו נותנים
עדי שחור:
 אני רוצה להאמין שאנחנו נותנים איכות שירות גבוהה, אבל תמיד יש מה לשפר
עדי שחור:
 ואני חושב שהדגש צריך להיות על איכות השירות, ולא על השאלה באיזו יחידה זה יתקיים; כי בדיוק כמו שאמרת: את האזרח, ישראל ישראלי, לא מעניין אם אני מבקר פנימי, סמנכ"ל שירות לקוחות או משהו אחר - מעניין אותו לקבל תשובה כמה שיותר מהר, כמה שיותר מקצועי, שאני אפתור לו את הבעיות
עדי שחור:
 אחרת, אם הוא לא היה צריך אותי, הוא היה פותר את זה בעצמו
עדי שחור:
 מעניין אותו שאני אפתור לו את הבעיה, לא מעניין אותו באיזו דרגה אני או מה ה-title שלי
עדי שחור:
 בזה אני מסכים איתך ב-100 אחוז
עדי שחור:
     אני אומר שוב: אני מברך על הסטנדרטיזציה, על הרצון להעלות את הרמה כל הזמן, אנחנו גם עושים את זה בעצמנו
עדי שחור:
 אני רק מציע להשאיר למשרדים להחליט איפה הם חושבים שנכון יותר לבצע את התהליך הזה
יצחק פינדרוס:
אני רוצה להתקדם
יצחק פינדרוס:
 אנחנו גם צריכים להפסיק עוד מעט על פי התקנון
יצחק פינדרוס:
 אני רוצה להתקדם לסיכום
יצחק פינדרוס:
 אני חושב שאבי היטיב להגדיר את זה: אם היינו אומרים לפני כמה שנים שנשב בישיבה כזאת בכנסת, היו מסתכלים עלינו כאילו נפלנו מהירח
יצחק פינדרוס:
 ואכן התקדמנו, אבל יש לנו עוד הרבה-הרבה דרך לעשות – אם אנחנו מדברים על 40 ומשהו יחידות, כשאנחנו נמצאים בתהליך כזה או אחר ב12-17 יחידות, אני חושב שאנחנו צריכים להתקדם עוד הרבה
יצחק פינדרוס:
 אני מוכן לקבל את זה שחקיקה היא אולי לא הדרך הנכונה לקדם את העניין הזה כרגע, אם אנחנו רואים שהדבר הזה עובד
יצחק פינדרוס:
     דבר ראשון, אני מציע שנקבע לעצמנו, כוועדה לפניות הציבור, דיווח קצרצר פעם ברבעון
יצחק פינדרוס:
 לא צריך להיות דיון של שעה וחצי
יצחק פינדרוס:
 דיווח קצרצר – איפה אנחנו נמצאים, לאן התקדמנו, אילו משרדים לא, ונפנה בפנייה יזומה שלנו, של הוועדה, למשרדים שלא נמצאים בתהליך: חבר'ה, איפה אתם בתהליך? איפה אתם נמצאים? נבקש מהצוות הנכבד של הנציבות והשירות הדיגיטלי לתת לנו דיווח פעם ברבעון – איפה אנחנו נמצאים בתהליך, לאן התקדמנו
יצחק פינדרוס:
 יכול להיות שנצליח להגיע לאיזשהו מצב - - -
איתן פסח:
ברשותך, אם אפשר להציע: אולי גם להזמין אחת לרבעון מנהל אגף שירות, שיציג ספציפית על המשרד שלו, מה נעשה
יצחק פינדרוס:
בסדר
יצחק פינדרוס:
 אבל שגם יהיה לנו איזשהו דיווח עקרוני, רבותיי, 12 המשרדים התקדמו, הגענו ל-14, הגענו ל-16, יש לנו בעיות במשרדים כאלה ואחרים, שם התקדמנו, שם הלכנו אחורה
יצחק פינדרוס:
     שנית: הייתי מציע לכם – וגם אמרתי את זה לאמנון בשיחה, עוד לפני שהגשתי את הצעת החוק שלי, הגשתי אותה גם בכנסת הקודמת – אולי תגידו במה כן צריך לעשות שינוי
יצחק פינדרוס:
 אם אתם חושבים שלא צריך – יכול להיות שלא צריך
יצחק פינדרוס:
 זאת אומרת, מצליחים לקבוע איזשהו סטנדרט
יצחק פינדרוס:
 עוד פעם, לגבי חקיקה אני מסכים איתך, חקיקה זה לא דרגה, לא דירוג ולא כפיפות ישירה, אלא מושג כללי של שירות
יצחק פינדרוס:
 הם תמיד מביאים כדוגמה את חוק חופש המידע, ששם זה עלה לגבהים, אבל אני לא בטוח שזה דומה
יצחק פינדרוס:
 אני מבין את הרציונל שעומד מאחורי זה, אבל תגידו אתם
יצחק פינדרוס:
 תגידו אתם לאן זה מתקדם
יצחק פינדרוס:
     גם תציגו לנו – את זה אני מבין שתציגו בנובמבר – מה קרה בשנה של אחרי הקורונה מבחינת מערך השירותים
יצחק פינדרוס:
 ראינו, אבל אני מסכים עם מה שאמרתם: ראינו משרדי ממשלה שעשו שינוי דרמטי מהקצה אל הקצה
יצחק פינדרוס:
 בפעם הקודמת הבאנו את הדוגמה של ביטוח לאומי, בה המנכ"ל האנרגטי בא ואמר "אני רוצה לשנות את זה" והוא שינה, אי אפשר לקחת לו את זה
יצחק פינדרוס:
 דרך אגב, אני כבר מקבל טלפונים שאין מנכ"ל כרגע ו"מי עושה את זה שם?", מכל מיני ארגונים - - -
רותם כהן:
מנכ"לים יבקשו להגיע לפה להציג את - - -
יצחק פינדרוס:
יקבל על הביטוח הלאומי, על השינוי הדרמטי שעשה שם
יצחק פינדרוס:
 אבל אני חושב שהדברים האלה, רואים שיש משמעות לזה שנכנס מנכ"ל ואומר: "אני הולך לשנות את הדבר הזה", אבל אני כן רוצה
יצחק פינדרוס:
 ואז, יכול להיות שבאמת תיווצר סטנדרטיזציה; אחד ממשרדי הממשלה העלה את זה פה: אולי אותו CRM שיעבוד ובאמת יתן דיווח בזמן אמת, ולא יהיה צריך כל משרד ממשלתי בנפרד, אלא יהיה משהו אחד
יצחק פינדרוס:
 אבל אני מציע שכל רבעון נעשה פה דיון, ופנייה יזומה שלנו לאותם משרדים שלא נמצאים בפנים, לראות איך הם מתקדמים
ערן:
לכנסת יש אגף שירות?
רותם כהן:
יש אגף פניות ציבור
יצחק פינדרוס:
קודם כל, יש אגף לפניות ציבור
יצחק פינדרוס:
 אתה יודע, זה קצת מבלבל – הכנסת לא אמורה לתת שירות, זה גוף מפקח
יצחק פינדרוס:
 זה מבלבל מאוד, - זה גוף שאמור לעשות שני דברים: לפקח ולחוקק, אלה התפקידים של הכנסת
יצחק פינדרוס:
 אנשים מתבלבלים קצת
יצחק פינדרוס:
 זה מבלבל, אני יודע שזה מאוד מבלבל, אבל זה התפקיד שלה: לפקח ולחוקק
ערן:
נתווכח על זה בהזדמנות אחרת
ערן:
 אתה נתת לי שירות, כשבאתי לפה בתור אורח קיבלתי ממך שירות
ערן:
 במסע שעשיתי מאז שנכנסתי לאתר, כדי לראות את סדר היום של הוועדה, דרך הביקורת שעברתי בכניסה, איך הגעתי – אלה עולמות של שירות
ערן:
 אלה הדברים שאנחנו עוסקים בהם, במסע - - -
יצחק פינדרוס:
לא, אבל זה לא שירות בהגדרה
יצחק פינדרוס:
 זה שאתה אומר שיש לך חוויה – יש לי חווית שירות גם כשאני הולך לבקר באיזשהו אתר היסטורי, אבל השאלה היא אם האתר ההיסטורי חתם איתך אמנה שהוא נותן לך שירות של לבקר בו
יצחק פינדרוס:
 אני מחדד את זה בכוונה
יצחק פינדרוס:
 הכנסת, בהגדרה שלה, היא לא גוף שירותי
יצחק פינדרוס:
 זה שיש פה דברים שהם יותר טובים ופחות טובים מבחינת שירות – על זה אני מוכן לדבר איתך אחר כך, בארבע עיניים
יצחק פינדרוס:
 אבל בסוף, היא לא גוף שירותי, היא לא דומה לאף - - -
אבי חליבה:
זה נכון, אבל גם חלק מיחידות הממשלה, לא רציתי להפריע לאדוני, אבל אם כבר התפתח פה עוד דיון – זה לא מתמטיקה
אבי חליבה:
 זאת אומרת, זה קצת משקר, כי אם אני אומר 55 כשיש לי רק 17, לאיפה נעלמו 30? אז זה לא מדויק
אבי חליבה:
 יש הרבה יחידות סמך קטנות, שאין להן אגפי שירות ולא צריכים להיות להן
אבי חליבה:
 יש הרבה משרדי ממשלה שהם מוטי רגולציה ולא שירות, ואני מסכים עם הסיכום שלך, הוא מצוין, ובעיניי הוא יקדם אותנו
אבי חליבה:
 אם רוצים לראות עבודת עומק, אז אני ממליץ - - -
יצחק פינדרוס:
אז אני אתחיל מאיפה שהתחלנו: ד"ר תהילה שחר עשתה עבודה מדהימה, באמת, וקיבלה תשובות מ-43 נכון?
תהילה שחר:
בסוף? לא
תהילה שחר:
 ביקשנו מ-41, כרגע רק ארבעה - - -
יצחק פינדרוס:
זאת אומרת, קיבלנו תשובות מוגדרות מאוד מ-37, וראינו את השוני ביניהן - לא רק ב- - -, אלא במבנה
יצחק פינדרוס:
 ועל זה גם התעורר הדיון, הממ"מ הגיע ואמר שיש משרד שעובד לפה, יש משרד שעובד לשם, ואין איזושהי סטנדרטיזציה של כללים, ויש את זה שיש משרדים שבהם המענה האוטומטי הזה, "פנייתך נתקבלה והועברה לגורמים המתאימים", הוא עדיין התשובה הפורמלית
אבי חליבה:
זה אולי קצת מצחיק, אבל בעיניי זה אולי גם מעיד על השינוי
אבי חליבה:
 נציג נציבות שירות המדינה אומר את זה, אבל אני אגיד את זה בכל זאת: העולם המקצועי, כולל הממשלתי, השתנה, משתנה וישתנה בקצבים הרבה יותר גדולים ממה שהיה בעבר
אבי חליבה:
 דווקא אני אומר את זה, ואני מסכים עם חלק מהדברים של הדובר האחרון, מהנהלת בתי המשפט: אנחנו עושים ככל שאנחנו מסוגלים כדי לאפשר את הסטנדרט האחיד, ולא את המבנה האחיד, גם ראיתי את העבודה כדי להגיע לעומקים, זה בטח לא בדיון רחב כזה
אבי חליבה:
 אני מציע לשבת פרטנית ואז גם לראות אילו מקומות צריכים חיזוק, וכולנו גם מבינים שיש הבדל
אבי חליבה:
 יש מקומות שאם נעשה בהם שינוי קטן תהיה לזה השפעה ענקית על הציבור, ולהפך, וגם זה חלק מהשיח שצריך לעשות – בוודאי לא בפורום כזה רחב
אבי חליבה:
 אבל אנחנו לגמרי שם
אבי חליבה:
     אני מסכים איתך, דרך אגב
אבי חליבה:
 עצם הגדרת הצורך במתן מענה לציבור בחקיקה – אני לגמרי מסכים
אבי חליבה:
 אני חושב שהפתרונות שיבואו בחקיקה לא יהיו נכונים
אבי חליבה:
 אבל לא באמת צריך חקיקה, אני מסכים שיש פה הרבה מאוד רצון טוב, יכולות ומשאבים, וצריך לחזק אותם
אבי חליבה:
 ביחד, אין לי ספק שאפשר להעלות את הדבר הזה עשרות מונים
אבי חליבה:
 כי בסוף, לכולנו יש מטרה אחת
אבי חליבה:
 המטרה שלי היא לא להגיע לפנסיה, היא לעשות את הכי טוב שאני יכול, כל עוד אני במערכת, כדי שהם יעבדו הכי טוב
אבי חליבה:
 אני מאמין שכל אחד מהם – כמובן, הגופים שלו
אבי חליבה:
 אז אם הסכמנו על זה, נראה לי שיש פה רוח גבית מצוינת
יצחק פינדרוס:
במסגרת ההערה האחרונה שאמרת –הפוך
יצחק פינדרוס:
 קח את העבודה של ד"ר שחר, את העבודה של הממ"מ – זה הפוך
יצחק פינדרוס:
 תגיבו עליה כתגובה מקצועית
יצחק פינדרוס:
 זה תגובה לדיון הקודם – תגובה מקצועית
יצחק פינדרוס:
 תגידו: "חבר'ה, הבנו, זה אפשרי, זה לא אפשרי, את זה אנחנו יכולים לקבוע כסטנדרט, את זה לא
יצחק פינדרוס:
 מתוך ה-41: עשרה בכלל לא קשורים לעניין, 31 קשורים לעניין, אנחנו נשמח", ואז לא צריך לחכות בשביל זה עוד רבעון, אתם יכולים לעשות את זה בינתיים
יצחק פינדרוס:
 אפילו יש לנו פגרה מעניינת שאתם יכולים לעשות את זה במהלכה, אחרי שנעביר את הרפורמה
יצחק פינדרוס:
 הכל בסדר
יצחק פינדרוס:
     תודה רבה, הישיבה נעולה
יצחק פינדרוס:
אני רוצה לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור
יצחק פינדרוס:
 נושא הישיבה שלנו היום זה הרפורמה להתפתחות הילד, זמני המתנה ויעדי התוכנית
יצחק פינדרוס:
 רוצה ללמוד אם יש תוכנית ואם יש זמני המתנה ואם יש יעדים ואם יש קשר בין רצף שלושת המילים האלה
יצחק פינדרוס:
 אז אנחנו נתחיל הבוקר עם פניות שקיבלנו
יצחק פינדרוס:
 מטבע הדברים הועדה לפניות הציבור מתחילה עם הפונים
יצחק פינדרוס:
 נתחיל עם רינת יוסף ברוכיאן
יצחק פינדרוס:
 שלום
רינת יוסף ברוכיאן:
שלום בוקר טוב
רינת יוסף ברוכיאן:
 נעים מאוד אני רינת אני אמא לשני ילדים על הרצף האוטיסטי
רינת יוסף ברוכיאן:
 הבכור שלי אובחן לפני ארבע שנים
רינת יוסף ברוכיאן:
 נאלצתי לשלם את כל הטיפולים בעצמי, טיפולים פרטיים, אני ובעלי כמובן, בשוק הפרטי שילמנו כ-12 אלף שקלים
רינת יוסף ברוכיאן:
      לאחר שילדתי את הבן השני שלי רועי, שהיום הוא בן שלוש, התחלנו להבחין באותם תסמינים של אוטיזם כמו הילד הבכור
רינת יוסף ברוכיאן:
 ולאחר מכן פנינו לקופה בבקשה לאבחונים
רינת יוסף ברוכיאן:
 כשפנינו לקופה לאבחונים, בוא נגיד במילים עדינות שלא קיבלנו את זה בזמן, קיבלנו את זה כעבור חצי שנה אם לא יותר, וגם אחרי שקיבלנו אבחון בהתפתחות הילד נאמר שאנחנו צריכים בעצם לקבל חוות דעת של פסיכולוגית
רינת יוסף ברוכיאן:
 ההמתנה לפסיכולוגית היא כתשעה חודשים, תשובה מהקופה, אחרי שאני ובעלי הרמנו טלפונים שוב פעם בקופת חולים אומרים - - -
משה ברוכיאן:
חשוב גם להגיד, שהם בעצם אומרים עוד כמה חודשים נקבע לכם תור שיהיה לעוד תשעה חודשים, זאת אומרת שהזמן הממוצע שמחכים לפסיכולוג הוא בעצם מעל שנה
רינת יוסף ברוכיאן:
שזה היה מאוד מביך
רינת יוסף ברוכיאן:
 לאחר לחצים שאני ובעלי הפעלנו על קופת החולים קיבלנו מענה הזוי של בואו תהיו שותפים לסקר
משה ברוכיאן:
למחקר שילוו את הילד שלכם למשך כמה שנים, ותמורת זה באוניברסיטה העברית כל שבוע נצטרך למלא שאלונים
משה ברוכיאן:
 מי שיודע את ההתעסקות של הורים לילדים על הרצף זה בעצם התעסקות מאוד מאוד יומיומית: עם החרדות, עם ההתעסקות, עם התיווך, עם הטיפולים
משה ברוכיאן:
 לא באמת אפשר לבוא ולהקדיש עוד זמן מעבר לזה לעוד דברים נוספים
רינת יוסף ברוכיאן:
בפרט שזה גם מגיע לנו מהקופה
רינת יוסף ברוכיאן:
 אנחנו בסך הכול לקוחות שצריכים לקבל את האבחונים בזמן, וכל דקה ודקה שהילד לא מקבל את האבחון שהוא צריך אנחנו בעצם מפסידים את הזמן של ההתפתחות שלו ומי יחזיר לנו את הזמן הזה
רינת יוסף ברוכיאן:
 אנחנו כרגע נמצאים במצב שרק לפני שבועיים אחרי לחצים, שוב פעם, שהפעלנו על קופת חולים קיבלנו אבחון עם פסיכולוגית
רינת יוסף ברוכיאן:
      להגיד לכם שזהו, הילד מאובחן על האוטיזם - לא
רינת יוסף ברוכיאן:
 הילד צריך לקבל אבחון של נוירולוג, שאת התור הזה קבעתי מדצמבר
רינת יוסף ברוכיאן:
 התור הזה יהיה ב-10 לאפריל ורק ב-10 לאפריל אני אוכל לקבל את החותמת שהילד שלי עם אוטיזם ולאחר מכן יתחיל מסע אחר, המסע לכיוון הטיפולים שלנו
רינת יוסף ברוכיאן:
 הטיפולים הפרא-רפואיים שאנחנו לא מקבלים אותם כי אין מענה
רינת יוסף ברוכיאן:
 אין מענה
יצחק פינדרוס:
תודה רבה
משה ברוכיאן:
אנחנו רוצים רק להגיד משפט אחרון
משה ברוכיאן:
 לגבי אם אנחנו רוצים לשים את הנקודות, אחת הנקודות הבעייתיות שקיימות היום בקופות החולים זה שיש באמת מחסור עצום ביכולת לאבחן ילדים
משה ברוכיאן:
 מעבר לזה שצריך להגיד שהאבחון זה גם לא סוף פסוק
משה ברוכיאן:
 זאת אומרת שאחר כך יש את הועדות של משרד החינוך, ואז הם צריכים לאשר את המסגרת המתאימה לו
משה ברוכיאן:
 שדבר משפיע על דבר, הדבר הראשוני מתחיל בעצם באבחון, וזה משפיע על הרבה השלכות: גם על הטיפולים, גם על החזרים, גם על לבנות מסגרת מתאימה לילד, גם על לבנות תוכנית מתאימה
משה ברוכיאן:
 וכל הדברים שקשורים אחד לשני הם משפיעים, שבעצם צוואר הבקבוק הראשון זה האבחונים של הקופה
רינת יוסף ברוכיאן:
חשוב לי רק לציין משפט אחרון
רינת יוסף ברוכיאן:
 אנחנו יזמים בתחום אני ובעלי, יש לנו שחברה נקראת 'פאנפראט'
רינת יוסף ברוכיאן:
 ואחד המיזמים באקוסיסטם שלנו, עונה בדיוק על הצורך הזה, אנחנו נשמח להרחיב, לא בפורום הזה כמובן
רינת יוסף ברוכיאן:
 נשמח ליצור קשר עם מי שיתמוך
יצחק פינדרוס:
 עדי רודריגז ברנע
עדי רודריגז ברנע:
שלום, בוקר טוב לכולם
עדי רודריגז ברנע:
 אני ממש שמחה שהועדה התכנסה הבוקר לדון בנושא הכול כך חשוב הזה
עדי רודריגז ברנע:
 אני חושבת שזאת הועדה, בנושא הזה, שאני משתתפת בה, כבר אולי ועדה מספר 6 בשנים האחרונות
עדי רודריגז ברנע:
 אני אמא לשני ילדים עם אוטיזם קודם כל
עדי רודריגז ברנע:
 הגדול בן 15 הקטנה בת 9, שניהם על הרצף
עדי רודריגז ברנע:
 אני גרה באזור הדרום ליד באר שבע ואני רוצה פה במקום לדבר ולקטר, אני רוצה להניע לפעולה
עדי רודריגז ברנע:
      אנחנו חיים במציאות כאן בבאר שבע של 26 גני תקשורת שמתוכם רק ב-10 גנים יש שירות של טב"מ, טיפול בריאותי מקדם, של משרד הבריאות זה אומר ש-62 אחוזים מהילדים לא מקבלים בכלל טב"מ וגם הטב"מ שהם מקבלים, אני חייבת לומר, הוא מאוד מאוד חלקי
עדי רודריגז ברנע:
 לא מקבלים את מלוא שעות כמו שהם אמורים לקבל בגלל המחסור האדיר באנשי המקצוע
עדי רודריגז ברנע:
 הרפורמה בהתפתחות הילד שהיא הנושא פה היום, בעצם הייתה אמורה לשפר את זה אבל הרעיון שעומד בבסיסה הוא שגוי
עדי רודריגז ברנע:
 בגלל שמה שקרה בפועל הוא שבמקום שמטפלים ילכו לעבוד בקופות, לפי התאוריה של הרפורמה - יבואו אליהם פחות הורים - מה שקרה זה שפשוט הרבה פחות יכלו לקבל טיפול מאז שהרפורמה יצאה לדרך
עדי רודריגז ברנע:
להרבה משפחות אין את האמצעים האלה
עדי רודריגז ברנע:
 אין את האמצעים לשלם 400 ש"ח לטיפול, 450, אפילו, ויותר, כדי לקבל טיפול
עדי רודריגז ברנע:
 ורוב המשפחות נתלות ותלויות בהחזרים הפרטיים של קופות החולים וברגע שזה הפסיק המצב רק החמיר
עדי רודריגז ברנע:
 דבר נוסף שחשוב לי להגיד, יש פתרונות
עדי רודריגז ברנע:
 אנחנו יכולים לעשות פה רפורמה אחרת, אפשר לדבר על רפורמה אחרת, רפורמה של אנשי מקצועות הבריאות, כמו בזמנו ב-2011 הייתה את רפורמת הרופאים, כדי להביא רופאים לדרום
עדי רודריגז ברנע:
      אני חושבת שהמצב בפריפריה הדרומית לפי נתונים שפרסמו מספר גופים, ביניהם משרד ראש הממשלה בצוות הבינתחומי שעשה עבודה באמת מרשימה במשך שנתיים ובסוף לא ראיתי שקרה עם זה משהו
עדי רודריגז ברנע:
 הנתונים מדברים בעד עצמם
עדי רודריגז ברנע:
 המצב כאן בדרום חמור מאוד
עדי רודריגז ברנע:
 יש כאן משפחות שהאבחונים שלהם מתעכבים במשך יותר משנה
עדי רודריגז ברנע:
 הילדים האלה לא יכולים לקבל את הסיוע מביטוח לאומי בגלל זה, לא יכול להתחיל טיפולים בגלל זה, ויש כאן פשוט דור שלם של ילדים שנפגע
עדי רודריגז ברנע:
 ויש פתרונות, אני אשלח לו לוועדה במייל מסמך עם פתרונות לטווח ארוך ולטווח קצר
עדי רודריגז ברנע:
      ואני חייבת להדגיש, לפני שאני מסיימת, פתיחת מחלקות במוסדות אקדמיים כדי שאפשר יהיה להכשיר דור חדש של מרפאים בעיסוק, קלינאי תקשורת
עדי רודריגז ברנע:
 לא יתכן שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב שהגישה כבר לפני חודשים רבים את התוכנית למל"ג לפתיחת מחלקה לריפוי בעיסוק עדיין ממתינים לאישור ממל"ג
עדי רודריגז ברנע:
 לא ייתכן שמכללת 'אחווה' שמעוניינת לפתוח גם כן מחלקה לריפו ועיסוק - עדיין לא קורה
עדי רודריגז ברנע:
 וגם מוסדות אחרים פה באזור, מל"ג צריך לאשר במהלך חירום מיוחד ולאשר בהליך מהיר את הפתיחה של המחלקות האלה כדי שעוד אנשים מקצוע יוכלו לזרום
עדי רודריגז ברנע:
 בסופו של דבר כל שאר הפתרונות זה פלסטר
עדי רודריגז ברנע:
      מה שהכי יעזור כאן זה לפתוח עוד ועוד מחלקות וגם במקומות שכבר יש מחלקות כאלה, שכבר יש חוגים להכשרת אנשי המקצוע
עדי רודריגז ברנע:
 אני מבקשת וקוראת מכאן לכל מי שעוסק בזה להכפיל את מספר התקנים אנחנו סובלים ממחסור לאומי ומרגישים את זה הכי הרבה פה בנגב
יצחק פינדרוס:
אני אשאל אותך, אני לא יודע אם זה התחום שלך, אבל אם העלית את זה, את יכולה להצביע על הסיבה למה המל"ג מעכבת את האישורים?
עדי רודריגז ברנע:
זה נשגב מבינתי
יצחק פינדרוס:
לי יש חשש למה אבל
יצחק פינדרוס:
 אולי אחר כך
יצחק פינדרוס:
 למה המל"ג מעכב את זה
עדי רודריגז ברנע:
יש כאן כל מיני שיקולים פוליטיים צריך לומר, שאין להם מקום במציאות הזאת שנוצרה
עדי רודריגז ברנע:
 אנחנו במצב חירום מדובר כאן במציאות שהיא לא פחות ממצב חירום
עדי רודריגז ברנע:
 והגיע הזמן להגיד את זה בקול רם ולהכריז על זה ולפעול בהתאם
עדי רודריגז ברנע:
 לא יכול להיות שמיליון וחצי תושבים בנגב מוזנחים בצורה כזו
עדי רודריגז ברנע:
 וכל כך הרבה הורים לא מקבלים את המענה שהם זכאים לו לא בחסד, בזכות
עדי רודריגז ברנע:
 אנחנו משלמים מיסים בדיוק כמו תושבי תל אביב, בדיוק כמו תושבי ירושלים, וכל במדינת ישראל - - -
יצחק פינדרוס:
אני מציע לך לעקוב את תשמעי עוד מעט בדיון שגם תושבי ירושלים ותל-אביב לא מקבלים את זה לצערי הרב
עדי רודריגז ברנע:
אמרתי, המחסור הוא לאומי, מרגישים אותו בכל פינה
עדי רודריגז ברנע:
 אבל אני חייבת לומר שהנתונים פה בדרום מדברים בעד עצמם
עדי רודריגז ברנע:
 מסגרות גם לא נפתחות בגלל זה אנחנו בבאר שבע לבד, יש 26 גני תקשורת
עדי רודריגז ברנע:
 כמה מעונות יום יש לפעוטות - שעכשיו אובחנו אם אובחנו מוקדם - יש רק שלושה
עדי רודריגז ברנע:
 שזה לא מסתדר ולא מתיישב עם הנתונים
עדי רודריגז ברנע:
 ולמה לא נפתחות מסגרות- בגלל מחסור באנשי מקצוע, בין היתר
יצחק פינדרוס:
אני מודה לך מאוד שעלית
יצחק פינדרוס:
 אנחנו נתחיל עם אלו"ט
יעל רלוי:
אז קודם כל כבוד היו"ר, אני באמת רוצה להודות לך על הועדה הזו
יעל רלוי:
 אני יעל לוי, עורכת דין, ראש תחום בריאות וביטוח לאומי באלו"ט באגף לקידום זכויות וקשרי ממשל
יעל רלוי:
 אני רוצה להודות לך על כינוס הדיון החשוב הזה, אני חושבת שכמות האנשים שצבאו על פתחי הוועדה כדי להשתתף בדיון מעידה על הדחיפות והנחיצות של הנושא הזה מבחינת הציבור
יעל רלוי:
 מערך התפתחות הילד הוא המערך של קופות החולים שאחראי על מתן שירותי אבחון וטיפול רב מקצועי: מקצועות הפסיכולוגיה, ריפוי בעיסוק, קלינאי תקשורת, פיזיותרפיה, ועבודה סוציאלית לילדים עם בעיות התפתחותיות ואחרות החל מהגיל הרך
יעל רלוי:
      מדובר על כעשרה אחוזים מאוכלוסיית הילדים בישראל שנזקקת לשירות הזה - אנחנו מדברים על מאות אלפים
יעל רלוי:
 מאות אלפים שלכל אחד מהם אחים והורים אז אנחנו מדברים פה על ציבור גדול שנושא עיניו אל השירות הזה ותלוי בו
יעל רלוי:
 חשוב להדגיש אבחון והתערבות טיפולית מוקדמת הוכחו כבעלי השפעה ישירה על מידת התלות בזולת ובשירותים בשלבי החיים השונים, ובהתאם רמת ההשקעה הנדרשת לנפש מבחינת אוצר המדינה במבט צופה פני עתיד
יעל רלוי:
 אי התערבות במועד יכולה לגרום לנזקים קשים וחלקם בלתי הפיכים על הילד באופן שעלול לגרור את כל בני המשפחה יחד איתו
יעל רלוי:
      והשירות הזה כפי שגם עלה פה קודם נמצא בקריסה לא פחות ממפחידה בשנים האחרונות
יעל רלוי:
 אני חושבת שאפילו הולכת ומחריפה
יעל רלוי:
 עכשיו השירות הזה הוא לא חיוני רק במובן של התערבות טיפולית מוקדמת
יעל רלוי:
 חשוב להבין שהאבחנה היא בעצם השער לקבלת שירותים אחרים ולכן השירות הזה הוא הצומת שממנו יוצאות הדרכים לקבלת שירותים נוספים החל מגמלת ילד נכה שאמורה לסייע להורים לשאת בנטל הטיפולי הכבד שעל הכתפיים שלהם ועד לשיבוץ למסגרות לחינוך מיוחד שלא קורות עד שאין אבחנה
יעל רלוי:
      וכנ"ל גם לגבי תמיכות לילדים עם צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל
יעל רלוי:
 וכמובן שהאבחנה היא גם מגדירה את הזכאות לטיפולים את היקף הסל
יעל רלוי:
 וזה יכול לסמן את ההבדל בעצם בין ילד שהיה מסוגל לתקשר עם הסביבה שלו בהמשך חייו או לא יהיה מסוגל
יעל רלוי:
 בין ילד שיתנייד באופן עצמאי או יהיה תלוי בכיסא גלגלים או הליכון
יעל רלוי:
 ואנחנו באלו"ט עוקבים אחרי הגישה והמימוש בקרב ילדים על הרצף אנחנו רואים את פערים מאוד מדאיגים
יעל רלוי:
 שמצביעים גם על בעיה של פיתוח שירותים וגם על גישה בתוך השירותים הקיימים
יעל רלוי:
 ממוצע טיפולים ב-2021 לילדים על הרצף עמד על 18, זה פחות מהסל שמגיע לילדים בלי שום אבחנה, אולי קצת יותר מעשירית מהסל שמגיע להם על פי חוק
יעל רלוי:
      אנחנו רואים שרוב הילדים על הרצף מופנים היום לשירות הפרטי בשיעור של פי שתיים וחצי מיתר האוכלוסיות במערך
יעל רלוי:
 זה מעיד גם על בעיית מומחיות בקשר לאבחון וטיפול באוטיזם
יעל רלוי:
 הפניה לפרטי כמובן גוררת אפליה אוטומטית בין משפחות שיש להם יכולת כלכלית לבין אלו שאין להם ואנחנו רואים שבאופן כללי בילדים - -
יצחק פינדרוס:
אני אנסה אולי למקד אותך במה שאותנו מעניין כרגע יותר מהכול - הרפורמה, מה עשתה בפועל?
יעל רלוי:
אז הרפורמה בעצם הציעה מבחני תמיכה בגובה של 80 מיליון שקלים בשנה
יעל רלוי:
 היעד שאמורים, שהתקציב הזה היה אמור לשרת הוא שבאפריל 2022, 95 אחוזים ממבקשי השירות במערך ימתינו פחות משלושה חודשים לשירות
יעל רלוי:
 ההורים שאנחנו בקשר איתם היום מדווחים על לא רק שקופות לא הצליחו להציע תורים בטווח זמן של כמה חודשים אלא שבכלל לא הצליחו להציע תורים בשום טווח זמן
יעל רלוי:
      הורים התבקשו להירשם לרשימת המתנה בשביל קביעת תור
יעל רלוי:
 זאת אומרת אנחנו לא רק לא יודעים מתי יהיה תור אלא גם לא יודעים מתי יהיה אפשרות לקבוע את התור הזה
יעל רלוי:
 אז אם בעבר דיברנו על זמני המתנה של כמה חודשים שנה אולי יותר עכשיו אנחנו מדברים על המתנה שהיא בלי צפי לסיום בהרבה מאוד מקרים ואנחנו מדברים על הורים החל מהפריפריה הצפונית ועד למרכז הארץ
יצחק פינדרוס:
את יכולה להצביע איפה הרפורמה נכשלה, הכסף לא יצא, לא הגיע לקופות
יצחק פינדרוס:
 את יכולה להצביע לי?
יעל רלוי:
אז זאת שאלה שאני חושבת שגם משרד הבריאות ומשרד האוצר משרד האוצר יצטרכו לענות עליה
יצחק פינדרוס:
אני שואל אותך כלקוחות
יצחק פינדרוס:
 משרד הבריאות ומשרד האוצר נשמע אותם עוד מעט
יעל רלוי:
יש שתי אפשרויות או שהכסף לא מספיק בשביל להשיג את היעד שהוגדר אוקיי
יעל רלוי:
 והיעד הזה הוגדר חיוני, דחוף
יצחק פינדרוס:
אבל זה לא מסביר למה התור התארך
יצחק פינדרוס:
 לא מספיק
יצחק פינדרוס:
 לא הצלחתי לעמוד בשלושה חודשים
יצחק פינדרוס:
 ירדתי משנה לתשעה חודשים
יצחק פינדרוס:
 אני זהיר
יצחק פינדרוס:
 יש פה איזשהו כשל שאני מנסה להבין אותו
יעל רלוי:
זה קשור גם למבנה של מבחני התמיכה עצמם שבעצם הדרישה היא לא לגידול בהתאם גם לגידול של האוכלוסייה, אלא גידול מספרי ביחס למספר הטיפולים שניתן היום ואנחנו יודעים שהאוכלוסייה גדולה בקצב שהוא שהיא גדול יותר
יעל רלוי:
 ואני חושבת שזה יכול להיות אחד ההסברים ויכול להיות שיש גם בעיה של בקרה ומעקב על יישום
יעל רלוי:
 אבל זה דורש פה איזשהו בדק בית וחשיבה מחודשת עם הסקת מסקנות מהירה וקביעת השינויים הנדרשים ברפורמה כדי שאנחנו נוכל להתחיל לזוז למקום אחר
יעל רלוי:
     ב-2017, כשמבקר המדינה התריע בזעקה גדולה שיש משבר, שיש זמינות תורים רק בטווח של חודשים, שנה ואפילו שנתיים, בישראל היו 15 אלף ילדים על הרצף
יעל רלוי:
 היום אנחנו מדברים על 40 אלף ילדים על הרצף
יעל רלוי:
 זה יותר מהכפלה בכמות הילדים על הרצף תוך מספר שנים