GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרים עדני: אני מארגון "יש שכר לפעולתך".
מרים עדני: אני מייצגת את הצד האזרחי.
מרים עדני: צריך לתקן את זה.
מרים עדני: הנהלת הקבר זה המקומות הקדושים.
ישראל אייכלר: אתה מוכן להסיע בחמישה שקלים?
נחום גבאי: לא מדוייק.
נחום גבאי: הקו הזה הוא ממוגן ירי, ולכן זה הקו היחידי שהתושבים משלמים חמישים אחוז מתחנה מרכזית.
נחום גבאי: הקוד הרשימי זה שבע שישים.
נחום גבאי: (7.60 ₪).
מרים עדני: הלוך חזור.
נחום גבאי: לא – נוסע מתחנה מרכזית לקבר רחל – המחיר הרישמי לאוטובוס רגיל – שבע שישים.
נחום גבאי: אתה משלם היום שלוש שמונים (3.80 ₪).
נחום גבאי: אתה נוסע שתים עשרה קילומטרים.
נחום גבאי: בעיר אתה משלם ...
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע את תוכנית הפיתוח של משרד התיירות במקום, כדי לאפשר חנייה, שעוד אוטובוסים ועוד מכוניות יוכלו להיכנס.
ישראל אייכלר: מר משה ריגל, המשנה למנכ"ל משרד התיירות.
משה ריגל: באמצעות המועצה האזורית, ביחד איתם, כאשר – אני רוצה לציין שמשום מה תקציב של משרד התיירות ביהודה ושומרון ב-2004 בהתחלה שאושר על ידי הכנסת והיה אפס.
משה ריגל: אצלנו זה היה ארבע מיליון שקל, לאחר דין ודברים זה הגיע למיליון שקל, כאשר יש עוד שני מיליון שקל מעוכבים על ידי ועדת הכספים.
משה ריגל: בתוך הסכומים האלה אני רואה אצלי שיש פרוייקט של כמה מיליון שקלים, מאה – מאה חמישים מיליון שקל לאותו מתחם שאנחנו רוצים לבצע במתחם קבר רחל.
משה ריגל: כלומר – הסכומים מעוכבים לכל יהודה ושומרון על ידי ועדת הכספים, שני מיליון שקל, בתוכם קבר רחל.
ישראל אייכלר: מה צריך להיות השני מיליון שקל האלה?
ישראל אייכלר: לשם מה?
משה ריגל: קבר רחל – תכנון.
ישראל אייכלר: תכנון של מה?
משה ריגל: יש בתיכנון אצלנו מאה שבעים וששה אלף שקל מעוכב.
ישראל אייכלר: על מה מעוכב?
משה ריגל: יש תוכנית שמשותפת לגבי הנוחיות של המבקרים בתוך האתר, וזה מבוצע יחד עם המועצה, יחד עם המינהל האזרחי.
משה ריגל: אלה התוכניות שמבוצעות על ידי החברה הממשלתית לתיירות.
משה ריגל: משום מה הדברים האלה מעוכבים.
משה ריגל: השר גדעון עזרא בכל אופן אישר לשנה הבאה, וזה כפוף כמובן לאישורים בכנסת, שכל הנושא הזה של קבר רחל יטופל.
משה ריגל: יש תוכניות מפורטות שמתואמות בינינו לבין המינהל האזרחי והמועצה האזורית גוש עציון, כאשר הכוונה זה בתוך האתר – הנוחיות של המבקרים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשוב ולשאול את נציגי אגד.
ישראל אייכלר: העניין של המחיר – אני רוצה להבין – המחיר הוא שלוש שקל ושמונים המחיר עד לשם?
יוסי צ'צ'קס: המחיר הוא כמו שאמר מר גבאי, הוא שלוש ושמונים, היות וזה קו ממוגן ירי, זה חמישים אחוז מהמחיר האמיתי שהיה עלינו לגבות.
מרים עדני: מה שכן, אני חושבת שכן צריך לאפשר למשל חופשי חודשי, או כרטיס נוער.
מרים עדני: זה דבר שלא קיים וצריך לשקול אותו, כי זה מאוד יקל, כי כרטיס הלוך חזור יקל - - -
ישראל אייכלר: רגע, למה חופשי-חודשי לא מקובל בקו הזה?
יוסי צ'צ'קס: זה לא קו עירוני רגיל.
ישראל אייכלר: למה שזה לא יהיה?
ישראל אייכלר: אולי לכבוד יום ההילולא תעשה צ'אנס לאגד?
ישראל אייכלר: זה עולה פחות ממודעה בעיתון.
יוסי צ'צ'קס: מה זאת אומרת?
ישראל אייכלר: שביום ההילולא אפשר לנסוע בחופשי חודשי ובכרטיסיות נוער.
מרים עדני: גם על יום ההילולא, כדי שתשימו מודעה בעיתון.
יוסי צ'צ'קס: לנו אין תקציב לזה.
יוסף שווינגר: אנחנו כל שנה, זה הוזכר קצת באקראי, שאנחנו השתדלנו שיהיה גורם אחד שאפשר יהיה לעבוד איתו, וביום ההילולא, שזה היום הכי בעייתי בקו.
יוסף שווינגר: ואנחנו יצאנו מתוך הנחה שאותו גורם יהיה אחראי לכל הבעיות וייתן את כל הפתרונות, ומצד שני, יהיה אחראי גם על המחיר הפעוט, הכי נמוך שאפשרי.
יוסף שווינגר: יש גופים וארגונים, והוזכרו פה כל מיני שמות, שמוכנים לארגן את הנסיעות בחמישה שקלים.
יוסף שווינגר: הם מגיעים לשם, ולא אנחנו – הצבא והמשטרה לא נותנים להם להיכנס.
ישראל אייכלר: יש להם ממוגני ירי?
יוסף שווינגר: ואז את הבליסטראות חוטף כל מי ששייך לעניין.
ישראל אייכלר: הנציג אמר שאין הרבה הבדל בין - - -
יוסף שווינגר: ביום ההילולא יש הרבה אוטובוסים של אגד, ויש תיאומים אחרים שלא מתבצעים.
קריאה: הייתה לי פנייה לאגד , בקשה של פעם אחת ולתמיד, להוריד את הגורמים האחרים ולעשות מחיר של פעם אחת ולתמיד, שאחרים לא יכולים להתחרות.
קריאה: אמרו לי שזה מר גבאי.
אורי אריאל: תדע לך – מר גבאי הוא תמיד הפתרון.
אורי אריאל: הוא אף פעם לא הבעיה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לקרוא את החלטות הועדה.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לשר הביטחון בבקשה בדוק אפשרות הליכה רגלית לקבר רחל ביום י"א במר חשוון, שבתות וחגים בתיאום עם הצבא.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לשר הביטחון בבקשה לאפשר כניסה לקבר רחל בכל רכב ממוגן בכל ימות השנה ולא רק לרכבים של אגד.
ישראל אייכלר: הועדה פונה בבקשה לשר הביטחון לשקול מחדש את צורך בליווי של כלי רכב שנכנס לקבר רחל, על ידי החיילים.
ישראל אייכלר: הועדה מודה לאנשי אגד וקוראת למשרד התחבורה ולאגד לבצע שתים-עשרה קווים ביום.
אורי אריאל: הועדה פונה בבקשה לתגבר משמונה לשתים עשרה קווים.
קריאה: אני מציע שהגברת עדני יחד עם הנהלת הקבר, עם הממונה על המקומות הקדושים, שיוציאו שעות של קווים, יהיה לוח זמנים, וככה תיפתר הבעיה שיהיו גם נוסעים.
אורי אריאל: תרדו מזה, יש נוסעים.
אורי אריאל: היה לנו חשש משותף גם של אגד ושל עוד גופים – ברגע שאנשים מתרגלים שיש קווים, מגיעים אנשים והקו לא מפסיד.
ישראל אייכלר: על דעת חבר הכנסת אריאל, אני שיניתי – קודם כל, ראויים אנשי אגד לסעיף מיוחד.
ישראל אייכלר: אני לא צריך להכניס אותם בביקורת: הועדה מודה לנהגי אגד, לאנשי אגד, כל חברת אגד, על המסירות והשירות לנוסעים.
ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד התחבורה ולאגד להאריך את הקו בשכונות של הנוסעים לקבר רחל.
אורי אריאל: הרב אייכלר, סליחה, אבל אם אתה תוסיף בפתיח שם פנייה לשר הביטחון, שהועדה מודה לכוחות הביטחון.
ישראל אייכלר: זה אנחנו עושים כל הזמן.
ישראל אייכלר: שלום לכולם, אנחנו פותחים את הדיון בוועדה לפניות הציבור בנושא - הזמנת תורים לרופאים מומחים בקופות החולים.
ישראל אייכלר: בעצם זאת ישיבת מעקב, היתה כבר ישיבה ב-13 במאי 2003, לפני בערך שנה וחצי.
ישראל אייכלר: אנחנו רואים אם ואיך הדברים שופרו, ואפשר לשפר עוד יותר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את חברנו החדש בוועדה לפניות הציבור, חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, אני מקווה שהוא יוכל לתרום בעבודה הזאת.
ישראל אייכלר: אתמול היתה ישיבה בוועדת הכנסת, כולם שם הבינו שזאת ועדה חשובה מאוד, כי זאת הוועדה היחידה שכל אזרח יכול להגיע אליה, בין אם יש לו קשרים, אין לו קשרים.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שבמדינה הזאת מי שיש לו קשרים, לא צריך פרוטקציה.
ישראל אייכלר: אבל מי שאין לו קשרים ואין לו פרוטקציה, הוועדה שלנו תוכל לעזור לו בכל המגזרים, לכל הציבורים, ולכן היא מאוד חשובה.
ישראל אייכלר: נמצאים פה האנשים הנוגעים בדבר.
ישראל אייכלר: רוב האנשים כבר יודעים את הנושא אולי מפעם קודמת.
ישראל אייכלר: אנחנו קיימנו ישיבה בנושא הזמנת תורים לרופאים מומחים.
ישראל אייכלר: הישיבה הראשונה היתה בעקבות הפנייה בתחקיר של רשות ההסתדרות לצרכנות שבחנה את משך ההמתנה לרופאים מקצועיים בקופות החולים השונות.
ישראל אייכלר: מדובר שזמן ההמתנה הממוצע הארוך ביותר, זה דווקא בתחום רופאים פסיכיאטריים, אורולוגים.
ישראל אייכלר: בשירותי בריאות כללית, זמני ההמתנה לרופאים מקצועיים היתה ארוכה יותר בהשוואה לשאר הקופות.
ישראל אייכלר: בתחקיר היה שיש סניפים שבהם לא נותנים תור לחבר שלא גר במקום, ומבוטחים שלא יכלו לקבל טיפול באזור מגוריהם, ולא יכלו להשיג תורים.
ישראל אייכלר: היה להם מאוד קשה.
ישראל אייכלר: בסיום הישיבה פניתי למשרד הבריאות בבקשה לפקח על קופות החולים בנושא, ולקבוע תקן המחייב העסקת מספר ספציפי של רופאים מקצועיים ביחס למספר החולים, גם רופאים מומחים ולא רק רופאים כלליים.
ישראל אייכלר: הגשתי הצעת חוק של משך המתנה לארבעה ימים לכל היותר.
ישראל אייכלר: הממשלה לא כל כך רצתה לקבוע ארבעה ימים, דיברה על שבעה ימים.
ישראל אייכלר: היות ואנחנו באופוזיציה, כמובן שהיה סיכוי שיפילו בכלל את החוק.
ישראל אייכלר: בינתיים הקפאנו את העניין, עד שנגיע להסדר עם משרד הבריאות ועם הגורמים הממשלתיים, או עד שהמצב הפוליטי ישתנה כדי שנוכל להעביר חוק, שיהיה איזשהו זמן מוגדר שחייבים לתת לאזרח שירות בריאות גם בתחום המקצועי.
ישראל אייכלר: ארבעה ימים, שבעה ימים, עשרה ימים, תלוי באופן הדחיפות והנושא.
ישראל אייכלר: המטרה של הישיבה היום היא לבדוק את המצב שהשתפר, לא השתפר מאז ועד היום, ומה אפשר לעשות כמו שאמרתי כדי שהמצב יהיה יותר טוב.
יולי תמיר: מהדו"ח שניתן לנו, בעצם הסתבר שהמצב לא השתפר אלא החמיר.
יולי תמיר: הייתי רוצה להבין מקופות החולים – אחרי שביקשנו מעקב, ובוודאי שמטרת המעקב היתה אי שביעות רצון למשך זמן ההמתנה הארוך, מה קורה מבחינתכם, מה הצפי שלכם, ומה היכולת שלכם לקצר את התורים.
יולי תמיר: במיוחד חמור הדבר, ציינת אותו בהכנת הדו"ח, שכאשר אנשים פונים לרופא אומרים להם זה יקח שבוע-שבועיים, אבל אם תשלמו תקבלו מייד.
יולי תמיר: בעצם העובדה שהשירות מתעכב היא פתח לרפואה פורחת.
יולי תמיר: ככל שהשירות מתעכב יותר, אותם רופאים שבעצם אמורים לתת את השירות חינם, נותנים לאנשים את ההזדמנות לבקש כספים עבור השירות הזה.
יולי תמיר: לכן, נדרוש מכם תשומת לב, וגם תשובה לוועדה בשני נושאים.
יולי תמיר: ראשית, מה אתם עושים כדי לקצר את התורים.
יולי תמיר: שנית, מה אתם עושים כדי למנוע עד כדי ענישה מאוד חמורה את המצב שרופא אומר לחולה – אתה יכול לבוא בתור הרשמי בעוד שבועיים, אבל תשלם לי, או תתרום או כל מיני דברים כאלה, ואז תקבל את התור.
יולי תמיר: לדעתי זה גובל בפלילים, כאשר רופא או מישהו בסביבתו רומז רמז כזה, זה מעביר לחולה מסר שבאופן פרטי אפשר לקבל שירות שאפשר לקבל באופן ציבורי.
ישראל אייכלר: במקרה שמעתי השבוע דווקא על תחום הפסיכיאטריה.
ישראל אייכלר: שם באופן פרטי מאוד יקר.
ישראל אייכלר: לבוא לפסיכיאטר טוב, עולה 600 שקלים לביקור.
ישראל אייכלר: מדובר בחולים קשים.
ישראל אייכלר: אם הוא יצטרך להמתין כמה חודשים, הוא יחכה עד שהוא "ישתגע" בשביל להגיע לפסיכיאטר.
יולי תמיר: אז יאשפזו אותו והוא לא יצטרכו להביא אותו לרופא, זה חוסך למערכת.
ישראל אייכלר: זה סיפור של 600 שקלים לביקור, נדהמתי השבוע.
יולי תמיר: 600 שקלים משלם פציינט שהוא חבר קופה?
ישראל אייכלר: מדובר באופן פרטי, לא חבר קופה.
יולי תמיר: אומרים לו תבוא תשלם 600 שקלים, ואני אתן לך שירות?
ישראל אייכלר: יש תור גדול, ועולה באופן פרטי 600 שקלים.
ישראל אייכלר: כמובן שאם הוא רוצה תור, שיחכה.
יולי תמיר: האם לקופות החולים יש מעקב אחר אותם מקרים שבהם מציעים לחולים לפנות באופן פרטי לרופא שזמן ההמתנה בתור הרשמי אליו מאוד ארוך.
יולי תמיר: האם יש לכם מערך פיקוח שמאפשר לכם למנוע את התופעה הזאת שהיא חמורה ביותר?
עוזי סמני: בדרך כלל זמן יצירת המועד של התור הוא לא בין הרופא לפציינט.
עוזי סמני: למשל בקופת חולים מאוחדת יש מוקד של זימון תורים.
עוזי סמני: אדם יכול להתקשר, לבקש מועד מסויים, ויגידו לו תשמע, התור הוא בעוד שלושה שבועות.
עוזי סמני: ואז אותו אדם ביוזמתו יפנה למרפאה הפרטית של הרופא.
עוזי סמני: זה לא שהרופא יגיד לו תשמע, התור הוא כך, ואתה תבוא אלי בערב עם סכום כזה.
מידד גיסין: התופעה הזאת לא במוקד התורים.
עוזי סמני: אתה לא יכול למנוע מבן אדם לגשת ולקנות בכסף שירות רפואי.
עוזי סמני: אנחנו אוסרים על הרופאים שלנו שמועסקים אצלנו לקבל פציינטים שלנו באופן פרטי.
עוזי סמני: אם מגלים שרופא שלנו קיבל חולה שלנו במרפאה הפרטית תמורת תשלום, אנחנו פועלים נגדו.
ישראל אייכלר: אני רוצה להבין, אתה מהמאוחדת.
ישראל אייכלר: רופא שמקבל בקופת חולים מאוחדת, אסור לו לקבל בצד באופן פרטי?
עוזי סמני: אסור לו לקבל חברי מאוחדת בצד.
עוזי סמני: אני חושבת שגם כך בקופת מכבי.
ישראל אייכלר: זה שעובד במרפאה, או כל מי שאפשר לקבל אצלו?
עוזי סמני: כל רופא שלנו שמעוסק אצלנו, לא משנה אם הוא פנסיונר, או רופא עצמאי, אסור לו לקבל חולה של מאוחדת.
יולי תמיר: אתם עושים מעקב?
יולי תמיר: אני למשל לא ידעתי את זה עד עכשיו.
יוסי ברג: איך הציבור יודע על זה?
מידד גיסין: הציבור לא יודע כלום.
גילה סעדיה: עובדה שמתלוננים על זה, וכשמישהו מתלונן - - - אנחנו שולחים מפעם לפעם לקוח סמוי שבודק את זה.
ישראל אייכלר: חברת הכנסת תמיר, במחקר פה יוצא שבתחום הפסיכיאטרי, ובמקרה במאוחדת, אתה ציינת את זה, מחכים 34 ימי המתנה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, שאם מישהו יודע שיותר מחודש צריך להמתין, האיש יוצא מדעתו, אז כל משפחה תיקח מייד רופא פרטי כדי להרגיע אותו.
ישראל אייכלר: הוא לא יחכה 34 ימים.
עוזי סמני: אני רוצה לתקן.
עוזי סמני: המספרים שנתתי פה, אלו מספרים של ביצוע הביקור בפועל.
עוזי סמני: זאת אומרת, אדם מתקשר, הוא רוצה לבקש פסיכיאטר מסויים, הוא רוצה לבקש ביום מסויים בשבוע, כי לא נוח לו בעבודה, או רוצה בשעות הערב שהבן שלו יבוא איתו.
עוזי סמני: אחרי שמשקללים את כל הפרמטרים האלה, אומרים לו: התור לרופא שלך הוא בעוד שלושה שבועות.
עוזי סמני: אבל אם הוא מתקשר ואומר, אני צריך כירורג, ולא משנה לו אם הוא צריך לנסוע עשר דקות, ולא משנה לו שזה יהיה בשמונה בבוקר, המספרים הם אחרים לגמרי.
ישראל אייכלר: מחכים 14 יום.
עוזי סמני: נכון לכירורגיה, נכון לפסיכיאטריה, אלו זמנים לביצוע לפי בחירת החולה.
עוזי סמני: בסעיף 4 ציינתי את כל ההסבר איך זה נקבע.
עוזי סמני: אבל כאשר מישהו תור ולא משנה לו מי הרופא, ולא משנה לו שעת היממה, התורים קצרים בהרבה.
ישראל אייכלר: העובדה שהוא מחכה 34 ימים, גורמת לו ללכת לפרטי, וזה גורם להוצאה עצומה לאנשים שחולים באמת, ולא סתם מישהו שלא הרגיש טוב.
עוזי סמני: יש רופאים מבוקשים, יש מנהלי מחלקות, יש פרופסורים שמבוקשים והאנשים ירצו אותם.
עוזי סמני: הם לא יוכלו לראות את כל מי שרוצה אותם מהיום למחר, תמיד יהיה תור, במיוחד אצל הרופאים היותר בכירים והיותר מבוקשים.
עוזי סמני: עצם הנושא אם אנחנו ממשיכים מהפעם הקודמת, דיברנו על הבעיות הדחופות.
עוזי סמני: אם לאדם אין העדפה, אפשר תוך ימים ספורים, כמעט בכל תחומי ההתמחות לסדר תור לרופא.
ישראל אייכלר: נחזור לסדר היום לפי הסדר שקבענו.
ישראל אייכלר: ראשונת הדוברים תהיה חני מונין, סמנכ"לית רשות ההסתדרות לצרכנות, שבעקבות התחקיר שלה פתחנו בדיון הראשון.
חני מונין: שלום לכולם, אני מאחלת הצלחה לחבר הכנסת מג'אדלה, שהיה שכן שלי דלת ממולי לפני מספר חודשים בהסתדרות.
חני מונין: אני מאמינה שתמשיך לייצג את האינטרסים של ההסתדרות גם פה.
חני מונין: נפגשנו פה לפני שנה וחצי, בדיוק בנושא הזה.
חני מונין: אני מאמינה שהיו גם ועדות קודמות לכך שוב פעם בנושא הזה.
חני מונין: אני אהיה צינית ואגיד שאנחנו ניפגש בעוד שנה, שנה וחצי - לפי איך שהדברים נראים - - -
מידד גיסין: רק החולים התחלפו.
חני מונין: החולים התחלפו, אני מקווה שלא התמעטו מסיבות של המתנה לתורים.
יולי תמיר: יש מינוח חדש – דילול טבעי.
יולי תמיר: כאשר שאלנו מה יהיה עם הרופאים במרפאות לחולי נפש, הם אמרו – הדבר הולך ומשתפר כי יש דילול טבעי של החולים.
חני מונין: בכל מקרה, חזרנו ובדקנו בשבוע האחרון את המצב מה השתנה לפני שנה וחצי.
חני מונין: לפני שנה וחצי המצב לא היה טוב.
חני מונין: חולים נאלצו להמתין זמן רב לרופאים מומחים.
חני מונין: עכשיו, לא רק שהמצב לא השתפר מאז, לאחר שהיתה פה ישיבה והיא צולמה בטלוויזיה, והוחלטו החלטות, ודפקנו על השולחן, וחשבנו שהדברים קצת השתפרו, שמישהו במשרד הבריאות יזוז, שמישהו בכנסת יזוז, שבקופות החולים יהיה שיפור.
חני מונין: שאולי זה שמפרסמים את הנושא, ומדברים עליו בתקשורת יעשה משהו לקופות.
חני מונין: לא רק שהמצב לא השתפר, הוא החמיר בהרבה.
חני מונין: לפני שנה וחצי, לפי התחקיר שלנו, חיכינו בממוצע 11 ימים לרופא מומחה.
חני מונין: אמרנו, זה נורא שמישהו מחכה כשכואב לו 11 ימים.
חני מונין: היום אנחנו מחכים בממוצע 23 ימים לרופא מומחה, זה יותר משלושה שבועות.
חני מונין: התחקיר שאנחנו עשינו הוא רק קצה החוט, כי בעצם שאלנו את המוקדנים על הרופא הכי זמין שיש לכם באותה עיר או בסביבה.
חני מונין: היינו לארג'ים עם קופות החולים.
ישראל אייכלר: זה בתשובה לטענה של קופת החולים שאדם אומר אני לא יכול עכשיו.
חני מונין: אנחנו אמרנו מתי שיש לך, באמצע הלילה נבוא.
חני מונין: כל שעה שיש רק תגידו מתי התור הכי זמין.
חני מונין: המצב בעצם הרבה יותר גרוע, כי כולנו יודעים שברגע שנרשמים לרופא מומחה, אנחנו מחוייבים לו לרבעון שלם.
חני מונין: ואז מה שקורה, שלאחר שהתייצבנו פעם ראשונה אצל רופא, אנחנו רוצים לפגוש אותו, הבעיה ממשיכה ומחריפה, או כשאנחנו צריכים אותו לבדיקה נוספת.
חני מונין: והוא הרבה פעמים אומר לנו תבואו עוד שבוע לבדיקה, תחזרו עם תוצאות זה דחוף לי.
חני מונין: גם כשאנחנו רוצים לחזור אליו, אנחנו נתקלים בקשיים מאוד חמורים, כי הוא לא זמין לאחר שבוע, מתי שהוא ביקש שנחזור אליו.
חני מונין: אתמול במקרה ביקרתי אצל האורתופד באופן פרטי, והוא סיפר לי על כל הבעיות האלה.
חני מונין: שהוא מזמן אנשים, הוא אומר להם תבואו עוד שבוע, והוא לא יכול לקבל אותם עוד שבוע, והוא לא יכול לקבל אותם הרבה פעמים לאחר חודש, התורים שם הרבה יותר ארוכים אחר כך.
חני מונין: למשל אני אומרת שהמחקר כאן הוא הרבה יותר קל, מציג תיאורים קלים מאשר בפועל למעשה.
חני מונין: ארחיב את היריעה ואספר שלא רק בהמתנה לרופא, אלא בהמתנה לבדיקות, עד שמגיעים ל-C.T.
חני מונין: או M.R.I.
חני מונין: או כל בדיקה אחרת לוקח עוד שבועות רבים, זאת אומרת כל הסיפור הוא הרבה יותר מורכב.
קריאה: על סמך נתונים?
חני מונין: על סמך נתונים פחות מקיפים, הגיעו אלינו תלונות בנושא, ואלו דברים ידועים.
ישראל אייכלר: אני הבנתי כשצריך C.T.
ישראל אייכלר: זה משהו דחוף.
חני מונין: כנראה שלא תמיד.
יעקב מרגי: חולה אפילפסיה לפני אבחנה, אם הוא ספק חולה אפילפסיה, וכבר הילדה התכווצה 6-7 פעמים, הרופא החליט סוף סוף לשלוח, זה תור, זה לא C.T.
יעקב מרגי: רגיל רק במצב קריטי.
ישראל אייכלר: אני רואה שנוירולוגיה ילדים יש 47 ימי המתנה?
ישראל אייכלר: למשל בנתונים של מאוחדת.
חני מונין: יכול להיות, ככל שמעמיקים בהתמחות של הרופאים, אז פחות ופחות רופאים.
מידד גיסין: זה נושא בעייתי בכלל בכל הקופות – נוירולוגיה ילדים.
חני מונין: אני אציג בקצרה את התוצאות.
חני מונין: בדקנו 10 ערים, ערים מרכזיות, פריפריאליות.
חני מונין: בדקנו שבעה רופאים שונים, חלק מהם חזרנו עם התחקיר הקודם, חלק מומחים חדשים.
חני מונין: לפי התחקיר הזה, ראומטולוג זוכה ביום הראשון של זמן המתנה 42 ימים בממוצע אצל כל הקופות.
חני מונין: זאת אומרת, גם הקופות הקטנות הזריזות יותר, אם נעשה את הממוצע בסך הכל, כמעט חודש וחצי מחכים, וזה הרבה מאוד.
חני מונין: גאסטרואנטרולוג 31 ימים, פסיכיאטר ירד קצת מהפעם הקודמת, והגיע רק ל-27 ימים שזה בערך חודש.
מידד גיסין: בפסיכיאטריה אתם צריכים לעשות ממוצע של שלוש קופות.
מידד גיסין: קופת חולים לאומית הפסיקה בכלל לתת שירותים פסיכיאטריים בקהילה.
חני מונין: זה מה שעשינו.
חני מונין: קופת חולים לאומית שולחת אותנו למשרד הבריאות.
חני מונין: אנחנו לא מטפלים בזה.
מידד גיסין: אני רוצה להתייחס לנושא הזה באופן ספציפי כאשר יגיע תורי.
חני מונין: כמו שציינתי, אנחנו לא רואים שמישהו לוקח את היוזמה באופן אישי ובודק את עצמו, ומנסה לייעל את עצמו, ולתת שירות יותר טוב.
חני מונין: בסך הכל הציבור היום משלם הרבה יותר מאשר פעם, ומקבל שירות פחות טוב.
חני מונין: זמן המתנה לתורים זה חלק מהשירות, אבל זה חלק מאוד קריטי.
חני מונין: לכן אנחנו חוזרים ואומרים שאין מנוס מלתקן תקנה, לחוקק חוק, שחייבים לקבוע זמנים.
חני מונין: שתשב ועדה של מומחים יחד עם נציגי צרכנים, ותחליט על כל רופא מומחה.
חני מונין: מה זה זמן סביר צריכים לקבוע בימים קונקרטית.
ישראל אייכלר: משרד הבריאות היה צריך לעשות את זה.
חני מונין: אין לי ספק שמשרד הבריאות צריך היה לעשות את זה.
חני מונין: אבל כנראה מישהו צריך להעמיד לוחות זמנים כדי שהוא יעשה את זה.
ישראל אייכלר: נשב על הצעת החוק, אם הם לא יעשו את זה, אנחנו נצטרך לעשות זאת.
חני מונין: אין לי ספק שאני אתייחס למקור הבעיה, שדובר בפעם הקודמת שאין לקופות מספיק כסף.
חני מונין: איך אין מספיק כסף אם רוב הציבור משלם סכומים מאוד גבוהים של מס בריאות?
חני מונין: מסתבר שהכסף הזה לא מגיע כולו פרופר לבריאות.
חני מונין: משרד האוצר לוקח במכבסה גדולה ומחלק אותו כראות עיניו.
חני מונין: זה מה שהבנתי מדוד טל.
יולי תמיר: זה לא נראה לי נכון.
ישראל אייכלר: כל הכסף שבא ממס בריאות הולך רק לבריאות?
גבי בינון: זה לא מדוייק.
גבי בינון: הכסף שהולך לבריאות שבא ממס בריאות, זה רק חצי מהכסף שמגיע לבריאות.
יולי תמיר: כל הכסף של מס בריאות הולך לבריאות.
יולי תמיר: השאלה היא מה קורה עם הצרכים שמעבר לזה, ואיך לממן.
מידד גיסין: מה קורה עם הכסף שהאוצר צריך להוסיף למערכת הבריאות?
יולי תמיר: כאזרחים, אנחנו אמורים לשלם חלק מזה.
יולי תמיר: זה צריך להיות מצ'ינג של הממשלה.
יולי תמיר: הבעיה היא פה במצ'ינג של הממשלה, ולא בהעברת כספים של האזרחים.
יולי תמיר: כדאי לדייק בעניין הזה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לבקש מנציג הג'ויינט מכון ברוקדייל שגם עשו מחקר.
חני מונין: אני רוצה לסיים בהמלצות שלנו לציבור הצרכנים.
חני מונין: אנחנו ממליצים לעשות בדיקה איזה שירות הם מקבלים, מה איכות השירות שהם מקבלים, שמרכיב גם את האיכות של הרופאים, גם את הזמנת תורים.
חני מונין: כמה זמן הם נמצאים אצל רופא ומטפלים בבעיה שלהם, וכו'.
חני מונין: לבדוק אצלם, לבדוק אצל החברים שלהם.
יעקב מרגי: להתעקש, להתלונן.
חני מונין: כשרואים שיש קופה שנותנת שירות יותר טוב.
חני מונין: היום ניתן פעמיים בשנה לעבור קופה.
חני מונין: זאת הדרך של הציבור להצביע ברגליים ולנסות לשנות את התחרות.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, לעשות סקר שווקים כמו שעושים בקניית נעליים, שבריאות לא פחות חשובה.
מידד גיסין: קשה מאוד להגיד לחולה כרוני, חולה קשה קשיש, לעבור קופה, גם אם יש לו סיבות רציניות לעבור.
ישראל אייכלר: תאמין לי, המשפחה שלו כן יודעת.
יעקב מרגי: זו הרתעה מיותרת.
יעקב מרגי: מי שעבר קופה יודע שזו חווייה בכלל לא כל כך קשה.
יעקב מרגי: לפעמים יותר נעימה.
יעקב מרגי: הקופות הקטנות היום בתחרות וחוששות לנפקדים, ורוצות נפקדים חיוביים, ויקבלו בזרועות פתוחות.
מיכאל פיינגולד: מבחינת החולה, חשוב לו שהרופא שמכיר אותו 15 שנים ימשיך ויטפל בו.
יעקב מרגי: מניסיוני המר, רופא המשפחה 15 שנים הוא לפעמים גם שחוק ועייף.
מיכאל פיינגולד: מנסיוני כרופא פעיל - אני רופא נשים במקצועי, כאשר נכנסת אליי מטופלת, שאני מכיר אותה 15 שנים, והיא תעבור לרופא אחר שלא מכיר אותה, יקח לו זמן רב להבין אותה ואת משפחתה, ואת בעיותיה.
מיכאל פיינגולד: זה לא להחליף מוסך.
יעקב מרגי: אולי תהיה טיפול והתייחסות אחרת.
יעקב מרגי: הכל יכול להיות.
יולי תמיר: טוב שיש לחולים את הגמישות הזאת.
ישראל אייכלר: ברפואה הכללית הרגילה, חשוב מאוד שהרופא יכיר את החולה - לא רק את מחלותיו, אלא גם את נטיותיו הפסיכולוגיות לייחס לכאבים משמעות כזו או אחרת, זה מאוד חשוב.
ישראל אייכלר: לא כל מי שבא ואומר כואב לי, אז בדיוק כואבת לו הנעל או הרגל.
ישראל אייכלר: יכול להיות שכואב לו באיזשהו מקום בנשמה.
ישראל אייכלר: הרופא מכיר אותו שנים, והוא כבר יודע.
ישראל אייכלר: להיכרות בין הרופא לחולה יש הרבה משמעות.
ישראל אייכלר: בענייני התמחות ספציפית, שם אין לו כל כך קשר בין הרופא לחולה, מעבר למחלה עצמה, שם אולי אפשר כן יותר להיות נייד.
ישראל אייכלר: נבקש ממכון ברוקדייל.
שולי ברמלי-גרינברג: הסקר שלנו הוא סקר בקרב האוכלוסייה הכללית, כבר הצגתי בוועדה בנושא אחר.
שולי ברמלי-גרינברג: אנחנו בודקים את משך ההמתנה לקביעת תור מומחה בקרב האוכלוסייה הכללית בני 22 ומעלה.
שולי ברמלי-גרינברג: אני לא יודעת איזה נתונים חני הציגה, אבל לפי הנתונים שלנו, כאשר אנחנו מוציאים את האנשים שמגיעים לביקורת, זאת אומרת שהתורים שלהם נקבעים מראש כל חודש, אנחנו מוציאים אותם מהניתוח, אז באמת יש עלייה בקרב אלה שמחכים יותר מ-30%, אבל העלייה הזאת מאז 1999 לא מובהקת, והיא נשמרת ברמה של שליש מהאוכלוסייה מחכה יותר משבועיים לרופא מומחה.
שולי ברמלי-גרינברג: אני רק רוצה להדגיש, אלו מומחים שכלולים בסל הבסיסי, זאת אומרת לא פסיכיאטריה.
יולי תמיר: לרופא משפחה כמה מחכים?
שולי ברמלי-גרינברג: זה מומחה.
יולי תמיר: ישנם שני מצבים – כאשר מקבלים אותך אצל רופא משפחה או רופא ילדים, והוא מחליט ואומר ללכת לרופא יכול לקחת חודש, או שכאשר צריך את הטיפול הראשוני הוא מתעכב, זה הבדל מאוד חשוב בין המקרים האלה.
יולי תמיר: לכן השאלה שלי היא, האם המחקר שלכם מפלח את הנתונים בצורה הזאת.
יולי תמיר: מי מקבל טיפול ראשוני, ומי בטיפול השיניוני מקבל תור יותר מאוחר.
שולי ברמלי-גרינברג: אנחנו שואלים גם על רפואה ראשונית, ואחר כך אם ביקרת אצל מומחה.
שולי ברמלי-גרינברג: ברפואה הראשונית זה עניין של ימים, אין תור.
שולי ברמלי-גרינברג: ברפואה הראשונית, אנחנו בודקים כמה מחכים במרפאה.
שולי ברמלי-גרינברג: בקופת חולים כללית שיעור המחכים יותר משבועיים הוא הרבה יותר גבוה מהקופות הקטנות.
גאלב מג'אדלה: ראשית צריך לברך על העבודה של התחקיר.
גאלב מג'אדלה: אבל הייתי מברך עוד יותר, אילו התחקיר היה כולל עיר ערבית אחת.
ישראל אייכלר: כתוב לפי ממצאי המחקר שלהם, שדוברי ערבית מחכים פחות זמן למומחה מאשר אחרים, 16% מדוברי הערבית ממתינים יותר משבועיים, לעומת 36% מהאחרים.
ישראל אייכלר: אני לא יודע איך הם הגיעו לזה.
גאלב מג'אדלה: אילו אדוני היה דואג לנו שנקבל את החומר, היינו קוראים אותו בעיון, והפיסקה הזאת שנעלמה לי מהעיניים, הייתי קורא אותה.
גאלב מג'אדלה: למה אני אומר את זה, אילו היינו לוקחים את שפרעם או את נצרת, או את סכנין, היינו מקבלים תמונת מצב אמינה יותר בקרב כל אוכלוסיית המדינה.
גאלב מג'אדלה: אני לא מומחה, אבל אני יכול להגיד שלהערכתי היחס, האוכלוסייה, הקשר בין המרפאה לבין האנשים, ההיכרויות ואלה שנותנים שירותים, בדרך כלל מזרז את הטיפול ואת היחס.
גאלב מג'אדלה: זה רק מתוך הערכה, לא מתוך שום בדיקה, שום למידה.
ישראל אייכלר: אולי נשאל את גברת גרינברג, איך הגעתם למסקנה שדוברי הערבית מחכים פחות?
ישראל אייכלר: האם בדקתם את זה?
שולי ברמלי-גרינברג: הסקר שלנו בקרב האוכלוסייה הכללית, וכולל גם דוברי ערבית.
שולי ברמלי-גרינברג: את הנתון שאתה מקריא אין לי מול העיניים.
גאלב מג'אדלה: בסעיף 2 כתוב:
גאלב מג'אדלה: אמצעי המחקר המלאים מלמדים לגבי ההבדלים בין אוכלוסיות שונות, כי דוברי הערבית מחכים פחות זמן למומחה מאשר אחרים.
שולי ברמלי-גרינברג: זה הממצא.
שולי ברמלי-גרינברג: אני רוצה להגיד שזה לא אומר שאין בעיות אחרות.
יוסי ברג: אדם הולך לרופא כאשר הוא חלש, פגיע, נזקק וחולה, ובעצם הוא תולה את כל יהוו ברופא, זה ברור ומובן מאליו.
יוסי ברג: הקלות הבלתי נסבלת שבה אנחנו רואים שמתעמרים בחולים, היא פגיעה בזכות היסוד שלהם קודם כל כבני אדם.
יוסי ברג: אולי נאמר בדיון לפני שנה וחצי, אולי לא, לא רק שהחוק עצמו התייחס לזה, אלא חוק ביטוח בריאות ממלכתי, בא וקובע ששירותי הבריאות יינתנו בתוך זמן סביר.
יוסי ברג: לא רק זה, אלא גם נציבת קבילות לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, קבעה כבר בדו"ח שלה על שנים 1998-1999, שהדבר אינו פשוט ולא נקבעו קריטריונים מדויקים לסבירות השירות.
יוסי ברג: כלומר, כבר לפני חמש שנים, אולי יותר מזה, עמדו על כך שיש פה בעייה של אין קריטריונים.
יוסי ברג: אומרים – תתנו את השירות תוך זמן סביר, לא אומרים תוך כמה.
יוסי ברג: מבקר המדינה ערך תחקירים בנושא, גופים שונים ערכו תחקירים שנים על גבי שנים גילו בתחקירים של מבקר המדינה לפני מספר שנים גם בשנת 2002, גם בשנת 1999, זמני המתנה ארוכים, גם להמתנה פרונטאלית לרופא 47 דקות בממוצע למרפאות החוץ, גם בזמנים של המתנה מרגע הזמנת התור עד לרגע הזימון, פעמים למספר חודשים.
יוסי ברג: בכל הקבילות שפירסמה נציבת קבילות הציבור במשרד הבריאות באתר שלה, היא אומרת, בכל אחת מהקבילות הקבילה היתה מוצדקת והיא מציינת את הצורך בקביעת קריטריונים.
יוסי ברג: כלומר, מספר גדול של שנים באים ואומרים צריך שיהיו קריטריונים, ולא עושים כלום.
יוסי ברג: ארגון צרכנים זהו גוף עצמאי, אנחנו ממומנים על ידי תקציב המדינה, אבל זה לא מפריע לנו - - -
ישראל אייכלר: למה לא פניתם למשרד הבריאות כל חודש במכתב, מתי אתם תקבעו מה זה זמן סביר?
יוסי ברג: בדיוק עכשיו במספר החודשים האחרונים אנחנו עובדים על בחינה מאוד מקיפה של הנושא, במסגרתה אנחנו בוחנים ורואים מה הפתרון – התרגום של זמן סביר, מצריך גם קיום קריטריונים, הוא גם חייב להיות אנושי.
יוסי ברג: כשאנחנו נסיים, אנחנו נביא את הממצאים שלנו לגורמים הרלבנטיים.