GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי אלבוים: לבנק לאומי רגיל, בוודאי שלא, הכוח שיש לתיק אצל עורך דין חיצוני לא יכול לפנות לבנק.
מרדכי אלבוים: רק לעורך הדין.
מרדכי אלבוים: נשמח לקבל כתובות מכל מחוז מי מוסמך לנהל משא ומתן.
רוני בריזון: בנק דיסקונט.
רוני בריזון: שוב אנחנו קצת שונים מבחינת טיפול בלקוחות.
רוני בריזון: הלקוחות של בנק דיסקונט הופכים להיות חייבים באופן קצת שונה מהטיפול בבנקים למשכנתאות.
רוני בריזון: שוב, משום שקודם כל עד שבכלל מתגבשת גם אצלנו הידיעה שבעצם מדובר בפיגור בתשלום, זה משהו שהוא פחות מובנה מאשר בבנקים למשכנתאות, בדרך כלל מערכת היחסים שקיימת מכפיל בנק לקוח שקיימת עם הבנק היא הרבה יותר אישית היא הרבה יותר מתמשכת, ולוקח הרבה יותר זמן ושיחות, ופניות לחייבים, ללקוחות, הם עדיין לא חייבים מבחינתנו, הם לקוחות וכך אנחנו גם נוהגים כלפיהם.
רוני בריזון: גם אחרי שמתגבשת כבר הידיעה שמדובר בעצם בחוב שככל הנראה לא יוכל להיות משולם.
רוני בריזון: יש תהליך מאד מובנה, של מכתבי התראה ללקוחות, שאנחנו מנסים גם תוך כדי התהליך הזה, אני מדברת על הרבה לפני שזה מגיע לעורך דין חיצוני.
ישראל אייכלר: מה קורה אחרי.
רוני בריזון: אני אומרת, אתה צריך להבין קודם כל שלוקח הרבה מאד זמן והרבה מאד פניות כולל פניות של עורכי דין פנימיים בתוך הבנק, ללקוח.
רוני בריזון: כאשר כלו כל הקיצים, ואנחנו רואים שאין ברירה, שאנחנו לא מסוגלים, אז אנחנו פונים לעורכי דין חיצוניים.
רוני בריזון: עורכי הדין החיצוניים שוב בניגוד לבנקים למשכנתאות שבדרך כלל צריכים להגיש תביעה, זאת אומרת יש פה הליך משפטי שקיים לפני מימוש נכס, ורק אחר כך אנחנו מגיעים להוצאה לפועל.
רוני בריזון: יש פה הליכים שבוודאי עורך הדין, בצדק, בא אלינו ואומר תשלמו לנו את שכר הטרחה, כאשר מגיעים להסדר, במהלך התקופה ולפני מצוי הליכים משפטיים, שאני מדברת על מיצוי הליך משפטיים זה גם אם אנחנו מגיעים וניתן פסק דין, בעצם לא הוגשה בקשת רשות להתגונן, ומבחינת עורך הדין אנחנו יכולים לומר לו גם במערכת היחסים בינינו שהוא יכול לוותר על שכר הטרחה, אז יש התחשבות בשכר הטרחה של עורך הדין, בדרך כלל עורך הדין יחד איתנו מביא הסדר, ההסדר הוא הסדר כולל, הוא חייב להביא אלינו כל הסדר, כל הסדר אשר מוצה על ידי חייב.
ישראל אייכלר: כן, אבל כאן נשאל לגבי שכר טרחה.
ישראל אייכלר: אתם עוזרים ללקוח לשלם את שכר הטרחה.
מרדכי אלבוים: אין להם כתובת כמו לבנק לאומי.
מרדכי אלבוים: הכל הולך דרך עורך הדין.
רוני בריזון: כבר אומר, הגענו לנושא של הכתובת.
רוני בריזון: בסדר, כי זו הערה מאד נכונה, ומאד טובה, וגם אנחנו צריכים להתארגן לנושא של פניה של לקוחות, שוב מדובר בהרבה מאד לקוחות, בהרבה מאד מקומות בארץ, ואנחנו מוציאים את התיקים לטיפול של עורכי דין חיצוניים משום שאין לנו את היכולת לטפל בזה.
ישראל אייכלר: אבל זה לא צריך להיות טוטאלי, אני מבין מהאווירה פה שגם כשמסרתם לעורך דין מותר לכם לקחת אחר כך את זה בחזרה לידים.
רוני בריזון: אין ספק, אנחנו חושבים שלא.
רוני בריזון: אין ספק אבל שיש גם פניות אלינו, אני מוכרחה לומר שאנחנו עשינו קו פתוח של הנהלת דיסקונט בשבוע שעבר, ואני ישבתי על הקו הזה במשך שלוש שעות ודיברתי, ממש בלי פרוטקציה, הגיע טלפון אלי ואני עניתי לכל פניה, נבדקה כל פניה, בימים האלה אנחנו משיבים.
רוני בריזון: אני לא יכולתי להשיב על כל דבר כמובן במקום, אבל היו אלי פניות, אני פניתי, אני גם מקבלת מכתבים מחייבים.
רוני בריזון: נכון שאנחנו מעדיפים לעבוד עם עורכי הדין החיצוניים.
רוני בריזון: שוב משום שהוא נציג שלנו.
מרדכי אלבוים: ראשית, את אישית עוזרת מאד הרבה בכל תהליך, אבל לצערי בעל דיסקונט לא יכול לעמוד על הכתפיים שלך.
מרדכי אלבוים: היחידי.
ישראל אייכלר: בסדר, עכשיו אנחנו שומעים נכונות לעשות את הרעיון הזה שבכל מקום יהיה מישהו שאפשר יהיה לדבר איתו.
רוני בריזון: אני לא יודעת אם בכל מקום, בודאי לא בכל סניף.
ישראל אייכלר: לא בכל סניף, בוודאי שלא.
ישראל אייכלר: לא התכוונתי לכל סניף.
קריאה: לפי חוק הם חייבים לתת תשומת לב.
רוני בריזון: אני רוצה לומר משהו בקשר לתקנות האתיקה.
רוני בריזון: בדרך כלל כשאנחנו חייבים שבנקים מסחריים מיוצגים על ידי עורכי דין.
רוני בריזון: הם לא מגיעים לבד.
רוני בריזון: הם לא מגיעים לבד להסדרים, וכאשר לקוח מיוצג על ידי עורך דין, על פי תקנות האתיקה של לשכת עורכי הדין, הוא חייב לעבוד מול עורך דין.
רוני בריזון: גם את הדבר הזה, צריך לזכור שאנחנו חיים בסך הכל באיזה שהוא מרחק שאנחנו חייבים לחיות על פי התקנות ועל פי הכללים שמכתיבים לנו אותו.
ישראל אייכלר: אנחנו ניתן עכשיו לבנק ישראל.
ישראל אייכלר: הנקודה שנגעת אליך נדמה לי זה הנקודה שהבנק כותב בהסדר שהוא חייב לכתוב שהוא מוותר מראש על כל תביעה נגד הבנק.
סוניה בוגוסלבסקי: בנק ישראל.
סוניה בוגוסלבסקי: הבנק לא חייב לכתוב את זה בהסדר.
סוניה בוגוסלבסקי: וזה נקודה שהועלתה קודם, אני מקווה שזה לא הנקודה היחידה שנוגעת אלי ויינתן לי להתבטא גם בנקודה אחרת.
סוניה בוגוסלבסקי: אבל צריך לזכור קודם כל, שגם הבנקים וגם בנק ישראל לא פועל בריק.
סוניה בוגוסלבסקי: הוא פועל בתוך איזה שהיא מסגרת נורמטיבית, והוא לא איזה שהוא גביר שיכול לתת איזה הוראה שמתחשק לו לבנקים.
סוניה בוגוסלבסקי: הוא כפוף למערכת שלמה של דינים ובתוכה הוא פועל.
סוניה בוגוסלבסקי: כתב נוסח של ויתור, הוא לא ייחודי לבנקים, והוא לא ייחודי בכלל במדינה גם בין גופים מסחריים אחרים כאשר יש הסדר של פשרה, הנוסח של כתב ויתור הוא נוסח מקובל.
סוניה בוגוסלבסקי: כל מה שאמרתי שכאשר מגיעה תלונה מאת הלקוח ובבנק ישראל ובפיקוח על הבנקים יש תובנה שזו תלונה אמיתית ויכול להיות שכדאי לבדוק את הדברים, הבנק לא ישמע בטענה שהלקוח חתם על כתב ויתור.
יעל קוטיק: משרד המשפטים.
יעל קוטיק: אני יכולה להגיד שבתקופת השר שטרית, עשינו פעילות מאד עניפה בתחום של חייבי משכנתאות, ובהרבה מקרים אנחנו כמשרד המשפטים פנינו לבנקים והצלחנו להגיע להסדרים ולמנוע פינוי של אנשים.
יעל קוטיק: לגבי התקנות, אם אכן יהיה צורך לקדם את הענין הזה אני אשמח להעביר את זה לממונים על חקיקת משנה במשרד המשפטים לבדוק את הענין הזה.
ישראל אייכלר: מבנק הפועלים לא הגיע נציג, הגב' אריסון לא מצאה נציג לבוא לפה, למרות שסיכמנו שיגיעו.
ישראל אייכלר: בנק ירושלים כתב שהממונה על פניות הציבור נמצא בלונדון ואילו הלשכה המשפטית, העורך דין שלהם נמצא בימים אלה בחופשה אז גם הם לא הגיעו.
ישראל אייכלר: אנחנו נקריא לסיום את המלצות הועדה.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לבנקים השונים בבקשה לאפשר לחייבים להסדיר את חובם הן באמצעות פניה לבנק, והן באמצעות פניה לעורך הדין, בכל שלב של גביית החוב כולל לאחר פתיחת הליכי מימוש.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לבנקים בבקשה לכתוב על ההודעות והתראות הנשלחות לחייב, כי באפשרותם להסדיר את החוב בשלבים אלה מבלי לשלם שכר טרחת עורך דין.
ישראל אייכלר: להמליץ לכל הבנקים למשכנתאות להחליט כי לא מתחילים הליכי מימוש אם חוב הפיגורים אינו עולה לפחות על 15,000 שקלים כפי שקורה בבנק לאומי למשכנתאות.
ישראל אייכלר: לקבוע בכל הבנקים למשכנתאות בנוהל, רשימה של מקרים חריגים כגון, מחלה קשה, פטירה של אחד מבני הזוג, מצוקה כלכלית קשה ביותר בהם ינהג הבנק לפנים משורת הדין, בכל הנוגע להגעה להסדרים החייבים וימנע מלפנותם מהבית.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לבנקים וללשכת עורכי הדין בבקשה להתיר בהסכמות תוך שלשה חודשים את נושא חיוב שכר טרחת עורכי הדין במקרה שכבר מונה כונס נכסים, ועברו 90 יום מהמינוי, והחייב פרע את חוב הפיגורים ולא את חוב ההלוואה כולה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להבהיר פה את הסעיף הזה, עלה פה מצב שאחרי 90 יום מחייבים אחוז מכל ההלוואה ולא לפי הפיגורים.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להחזיר את זה לפי חוב הפיגורים.
ישראל אייכלר: זאת היות ותקנות ההוצאה לפועל אינן נותנות מענה לגובה שכר הטרחה במקרים מעין אלו.
ישראל אייכלר: במסגרת זו מבקשת הועדה לשתף נציגי ציבור בטרם קבלת החלטות בנושא.
ישראל אייכלר: הועדה תפנה למשרד המשפטים בבקשה לשנות את תקנות ההוצאה לפועל כך ששכר טרחת עורכי הדין בשלבים השונים לא יקבע ויתבסס על אחוזים מחוב הפיגורים, או מחוב ההלוואה, אלא יתבסס על הפעולות שנקט עורך הדין לשם גביית החוב, כלומר, שהתשלום לא יהיה באחוזים מערך הנכס, אלא לפי הפעולה.
ישראל אייכלר: שינוי זה יבטיח הגבלה של שכר טרחת עורכי הדין, וגם יצור אחידות לגבי שכר טרחת עורכי דין על נכסים שנמכרים באזורים שונים בארץ.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לבנקים למשכנתאות בבקשה להורות לעורכי הדין הפועלים מטעמם שלא להחתים את החייב במסגרת הסכם פשרה על סעיף בו הוא מוותר על זכותו לתבוע את הבנק בעתיד, ועל סעיף בו הוא מקבל על עצמו לשלם את מלוא החוב והריבית עליו במידה ולא יעמוד שוב בתנאי ההסדר, ואני מדבר על הריבית והפיגורים שכבר ויתרו לו.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לבנקים השונים בבקשה לפרוס את תשלום שכר טרחת עורך הדין באמצעות פריסת הלוואה לתקופה ארוכה יותר, באופן בו התשלומים הראשונים יהוו את מימון שכר טרחת עורך הדין.
ישראל אייכלר: הועדה תפנה לבנק ישראל בבקשה להורות לבנקים למסור ישירות לחייבים את כל המידע והניירות הנדרשים להם לשם בדיקת מצבם, כולל פירוט התשלומים שנעשו, חוב הפיגורים, הריביות ועוד, ולא להפנות אותם לעורך הדין.
ישראל אייכלר: תודה רב לכולכם שהשתתפתם.
ישראל אייכלר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
ישראל אייכלר: הנושא שנדון בו הוא פניות ציבור בנוגע לדיור הציבורי - קריטריונים לזכאות לדיור, ועדות במשרד השיכון, משך זמן המתנה לדיור, דיור הזקוקות לשיפוץ, ועוד.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים היום בדיון בעניין הדיור הציבורי, ואני רוצה לספר לכם שבעקבות דיון קודם שהיה בעניין באר שבע, הגשתי הצעת חוק לתיקון חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי.
ישראל אייכלר: בעקבת דברי מנכ"לית "עמידר" שיש מצב שיש דירות ויש פונים וזכאים, אבל בגלל שהדירות אינן ראויות למגורים, "עמידר" לא יכולה לתת אותן אפילו לדייר שרוצה לשפץ את הדירה על חשבונו ולהוריד את זה אחר כך משכר הדירה.
ישראל אייכלר: לפי החוק היא לא יכולה לעשות את זה.
ישראל אייכלר: אז הגשתי הצעת חוק, לפי המלצת הוועדה, שבמקרים בהם אין עלות התיקונים גבוהה, תהיה רשאית החברה לדיור ציבורי לבצע את תיקון הליקויים בדירות הציבוריות גם באמצעות קיום הסדר בינה לבין השוכר, לפיו - מימון תיקון הליקויים ייעשה על ידו בתמורה למתן אישור להתגורר בדירה, ו/או כנגד מתן פטור מתשלום שכר דירה חודשי לתקופה שתיקבע על ידי החברה לדיור ציבורי בהתאם לעלות תיקון הליקויים.
ישראל אייכלר: כך, אני מקווה, שנעשה את התיקון הזה בחוק, ואפשר יהיה לשחרר המון דירות של "עמידר" אין כסף לשפץ, והדייר לא יכול לשפץ.
אברהם סימן טוב: זו הצעה שלטעמי, לפחות, עושה עוול עם אלה שאין להם את היכולת לשפץ.
אברהם סימן טוב: כדאי שנזכיר שבכדי להיות זכאי - - -
ישראל אייכלר: אני ארצה לשמוע את דעתך בדיון.
ישראל אייכלר: קיבלתי גם את מכתבם של עורכי הדין שאמרו את העניין הזה שמי שאין לו כסף לשפץ יצטרך לחכות יותר.
ישראל אייכלר: הרי מדובר פה באנשים שאין להם.
ישראל אייכלר: בוועדות, לקראת גיבוש החוק הזה לקריאה ראשונה, שניה ושלישית - בוודאי נאזן את העניין הזה, כדי שלא יצא אף אחד מקופח.
ישראל אייכלר: מה שבטוח הוא שהמצב כרגע הוא שכולם מקופחים, כי עומדות אלפי דירות ריקות, הנותן לא יכול לתת והמקבל לא יכול לקבל, בגלל שיש כאן איזושהי בעיה באמצע.
ישראל אייכלר: אז נצטרך לבדוק את העניין הזה.
ישראל אייכלר: אנחנו לא דנים היום בעניין באר שבע, אלא בעניין כל הארץ.
ישראל אייכלר: הקריטריונים לזכאות לשכירות מסובסדת בשיכון הציבורי הוקשחו.
ישראל אייכלר: נוצר מצב בו אנשים שהיו זכאים בעבר לדיור ציבורי אינם זכאים לו עוד היום.
ישראל אייכלר: אנשים אינם יודעים מדוע לא אושר להם דיור ציבורי, ובמידה ואושר להם דיור ציבורי- כיצד נקבע גובה שכר הדירה שלהם, בגלל שהקריטריונים לא מספיק שקופים לכל אזרח וכל נזקק.
ישראל אייכלר: גובה שכר הדירה שמשלמים דיירי השיכון הציבורי עלה, ומדובר פה באנשים שחיים מקצבאות הביטוח הלאומי, קצבאות שקוצצו בשנה- שנתיים האחרונות.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, מצד אחד קיצצו להם בקצבה ממנה הם חיים, ומצד שני - גובה שכר הדירה עלה.
ישראל אייכלר: דירות רבות בשיכון הציבורי נמצאות במצב תחזוקתי ירוד ביותר, ואין אישור לשפץ אותן בגלל התקציב הגבוה הנדרש לשם כך, ויש טענות גם על תיקונים שצריכים להיעשות ולא נעשו.
ישראל אייכלר: משך ההמתנה ממועד קבלת הזכאות לדיור הציבורי ועד לקבלת הדירה ארוך מאד.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין את הדברים של הניה ששון בדיון הקודם וגם במכתב שבימים, בשבועות, בחודשים האחרים - כל יום יושבת ועדת החריגים של משרד השיכון כדי לפתור בעיות נוספות.
ישראל אייכלר: הבעיה המרכזית, לדעתי, היא שאין בניה של דירות ציבוריות.
ישראל אייכלר: גמרנו כבר עם קליטת העליה, גמרנו עם העניין של התיישבות, התנחלות בארץ ישראל - ולאו דווקא מעבר לקו הירוק, אלא בירושלים, תל אביב, חיפה ובאר שבע.
ישראל אייכלר: אין צורך בבניה ציבורית.
ישראל אייכלר: כבר 10 שנים שלא נבנתה דירה בדיור הציבורי, וזה עוול גדול.
ישראל אייכלר: נקודה נוספת - אף אזרח, כמעט, אינו יודע מה נעשה במיליארדים שנכנסו לקופות ממכירת הדירות בדיור הציבורי.
ישראל אייכלר: הרי מכרו דירות לאנשים שחיו בדירות קטנות שנים רבות.
ישראל אייכלר: לאיפה הולך הכסף?
ישראל אייכלר: האם זה הולך לאוצר המדינה עבור צרכי המדינה?
ישראל אייכלר: ואולי זה הולך לסוכנות היהודית שמפזרת ממון רב בתפוצות ללא צורך, ודאי שלא לצורך כזה חשוב כמו לעזור לאנשים שאין להם דירות ולאפשר להם דיור.
ישראל אייכלר: אפשר היה לבנות אלפי דירות במיליארדים האלה שהממשלה מעבירה לסוכנות שלא בצדק.
ישראל אייכלר: אנחנו נרצה לדעת בכמה כסף מדובר, וכל הנוכחים, כל אחד בתורו, יוכל להגיד את מה שהוא יודע על העניין הזה.
ישראל אייכלר: אנחנו, בהמשך, נדבר גם על העניין של איך משפצים ומה משפצים.
ישראל אייכלר: השאלות הן: האם בכוונת משרד השיכון להקצות תקציב בשנת 2005 לשם בניית דירות ציבוריות?
ישראל אייכלר: האם יש תוכנית רב שנתית לטיפול בנושא?
ישראל אייכלר: כמה כסף התקבל ממכירת הדיור הציבורי לדיירים, ומה נעשה עם הכסף?
ישראל אייכלר: כמה אנשים ממתינים היום להחלטות ועדת חריגים?
ישראל אייכלר: האם בכוונת משרד השיכון למכור דירות ריקות שאינן נמצאות באזורי ביקוש, כי אחזקת הדירות עולה כסף, ומאפשרת פלישה של אנשים שאינם זכאים.
ישראל אייכלר: ישנן דירות שמיועדות לעולים ואינן מאוכלסות.
ישראל אייכלר: כמה זמן מחכים עד לאכלוסם?
ישראל אייכלר: שאלה כללית ואחרונה: מתי הוצעו הדירות הריקות בפעם האחרונה לממתינים לדיור הציבורי?
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע את עמותת "ידיד" .
ישראל אייכלר: אני מבקש להתמקד, בדקה או שתיים, כי אני רוצה שכולם ידברו ואנחנו צריכים לגמור מוקדם.
רן מלמד: הבעיות, כפי שאנחנו מזהים אותן היום, עומדות בשלושה אלמנטים.
רן מלמד: האלמנט הראשון, שלא עלה בתור נושא לדיון בוועדה, ואני חושב שצריך להביא אותו בחשבון, זה הנושא של פינויים מדירות ציבוריות, דבר שלא היה קיים כמעט לפני זה.
רן מלמד: בעקבות ההסכם החדש של "עמידר" עם הממשלה, "עמידר" התחילה לפנות דירות, לפנות אנשים מהדירות הציבוריות.
רן מלמד: עולה פה שאלה עקרונית, אני חושב, שחייבים לשאול אותה: האם בכלל זה מוסרי וצודק לפנות אדם שהגיע לדיור הציבורי בגלל המצב הקשה שלו?
ישראל אייכלר: מה הסיבות לפינוי?
רן מלמד: אדם שהגיע למצב שהוא לא משלם ל "עמידר" - - -
דוד שטמפטר: כמה הוא לא משלם?
רן מלמד: זה תלוי.
רן מלמד: אנחנו יכולים לתת דוגמאות - החל מבעיות של אנשים מקרית שמונה, שמשום מה, לפני 12 שנים אמרו להם: אל תשלמו, והם לא שילמו, וכעת, פתאום באים ואומרים להם שיש להם חוב של 30,000 שקל, והם צריכים לשלם מיד או שיפנו אותם.
רן מלמד: אפשר להגיע להסדרים, אנחנו יודעים שמגיעים להסדרים.
רן מלמד: מי שמצליח להגיע להסדר - טוב, ומי שלא מצליח - מפונה.
רן מלמד: השאלה העקרונית היא: האם מותר לפנות אנשים מדיור ציבורי?
רן מלמד: זו שאלה בסיסית שאני מעלה.
רן מלמד: הבעיה השניה, החמורה יותר, היא בעיית השיפוצים, ואני חייב, במקרה הזה, להגיד שהאשמה היא, כפי שאנחנו רואים היום, פחות על החברות המשכנות, והרבה יותר על משרד השיכון.
רן מלמד: ברגע שנסגרים הברזים, אין תקציבים לשיפוץ דירות, הדירות לא משופצות.
רן מלמד: אבל יחד עם זאת, גם לא נותנים לחברות המשכנות אישור לרכישת דירות.
רן מלמד: ופה אני רוצה להפנות את תשומת לב היושב ראש למשהו שאני חושב שאפשר לתקן.
רן מלמד: פורסם היום, או אתמול, שבנק "טפחות" הציע למכירה כמות גדולה מאד של דירות מעוקלות במחירים די נמוכים.
רן מלמד: אם החברות המשכנות היו קונות את הדירות האלה, הן היו הופכות באופן מיידי לדירות זמינות לאנשים שמחכים הרבה מאד שנים בתור, ואלה דירות שאפשר להתגורר בהן.
ישראל אייכלר: יכול מאד להיות שהזכאי יהיה אותו אדם שהוציאו אותו מהדירה.
ישראל אייכלר: מה אתה אומר על הצעת החוק שהגשתי, ש "עמידר" והחברות המשכנות יוכלו לתת דירות לאנשים שישפצו בעצמם, ואחר כך יורידו להם את זה משכר הדירה?
רן מלמד: אני בהחלט חושב שהרעיון נכון, אבל בכפוף למה שאמר מנכ"ל "פרזות" שבאמת צריך לדאוג שהאנשים, שברובם לא יכולים לשלם את השיפוץ, יוכלו לעשות את זה.
רן מלמד: אנחנו רואים שיש אנשים שמוכנים לפעמים לקחת עליהם את הנושא של השיפוצים, ולא יכולים, ולכן החוק מתאים לזה, בהיבט הזה, אבל הוא בהחלט לא מתאים לחלק גדול מהמשפחות, של מחוסרי דיור ואחרים, שרמת ההכנסות שלהן נמוכה והם לא יכולים להיכנס לזה.
רן מלמד: אני אספר על סיפור אחד, שמאפיין במידה מסוימת את התופעה - התפנתה לפני כ- 3 חודשים דירה בבית שמש.
רן מלמד: בעל הדירה, או המחזיק בדירה - נפטר.
רן מלמד: נוצר מצב מוזר שהגופה נשארה בדירה כמעט חודש ימים עד שגילו אותה.
רן מלמד: הדירה היתה סגורה, ולכן אתם יכולים להבין שהריח ששרר בדירה היה נורא.
רן מלמד: את הזכאית המיועדת הביאו לראות את הדירה יומיים אחרי שפתחו אותה, שזה היה די נורא.
רן מלמד: ואז התחילה השאלה -האם יש כסף לשיפוץ או אין כסף לשיפוץ.
רן מלמד: התחילו לשפץ את הדירה והפסיקו באמצע, כיוון שלא היה די כסף לשלם.
רן מלמד: האישה, שלא היה למה מקום לגור וקיבלה סיוע מעירית ירושלים כדי להתגורר במלון, מצאה את עצמה לפני 4 ימים ברחוב, מכיוון שהכסף למלו נגמר.
רן מלמד: שיפוץ הדירה, בגלל העברת הכספים שלא היגיעה ממשרד השיכון, תסתיים רק בעוד שבועיים.
רן מלמד: עכשיו צריך למצוא מה לעשות עם האישה הזו וארבעת ילדיה בשבועיים הקרובים.
רן מלמד: אולי זו לא בעיה של "עמידר" או של משרד השיכון, אבל בסך הכל, מה שקרה הוא שבגלל ביורוקרטיה הם ברחוב.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת כמה נתונים, לידיעתכם: ל "עמידר" יש 1,544 דירות ריקות.
ישראל אייכלר: בעיקר בפריפריה.
קריאה: זה לא כולל את החברות המשכנות האחרות.
ישראל אייכלר: לחברות האחרות יש פחות.
ישראל אייכלר: למשל - ל "שיכון ופיתוח" יש 100 דירות, אבל לעומת זאת, הסכום הכולל של הדירות שלהם הוא 1,100, כך שמבחינת האחוז יש להם יותר דירות פנויות מאשר ל "עמידר".
ישראל אייכלר: ל "עמיגור" יש 5-6 דירות בסך הכל, למרות שיש לה 16,000 דירות בארץ.
ישראל אייכלר: ל "שקמונה" יש 23 דירות.
ישראל אייכלר: למעשה, בסך הכל יש 1,672 דירות ריקות.
ישראל אייכלר: כמה פונים ממתינים?
ישראל אייכלר: יש פה את הנתון - 2,137.
ישראל אייכלר: זה חוץ מ- 60,000 עולים חדשים שממתינים.
רן מלמד: יש היום למעלה מ- 2,400 דירות שנמצאות בידי הבנקים למשכנתאות, אחרי שהדיירים שלהם פונו מדירותיהם.
רן מלמד: הבנקים לא מסוגלים למכור את הדירות האלה, בגלל המצב במשק.
רן מלמד: אם החברות המשכנות היו קונות היום את הדירות האלה, היה להם מלאי דירות כדי לתת לכל מי שמחכה בתור.
ישראל אייכלר: תודה לך על הדברים.
ישראל אייכלר: אנחנו נעבור לפונה בשם ארנון מאיר, שרוצה לספר על עניין שיפוץ הדירות.
ארנון מאיר: אנחנו נחשפנו לאיזושהי תופעה שגם דירות שכבר משופצות, ומוצאים כסף כדי לשפץ אותן - משופצות מתחת לכל ביקורת, בצורה שאי אפשר לגור בהן.
ארנון מאיר: אני רוצה להביא לכאן דוגמה אחת כזו.
ארנון מאיר: אם היינו מקיימים ישיבה כזו בדירה המשופצת הייתם רואים שאים אפשר לשבת בה, שלא לדבר על לגור בה.
ארנון מאיר: אנחנו נתקלים במאות אנשים כאלה.
ארנון מאיר: זה עניין של קורת גג.
ארנון מאיר: אין להם איפה לגור כתוצאה מהשיפוצים האלה.
ארנון מאיר: אני מציע שנראה דוגמה אחת של דירה ששיפצו, והשאלה היא כמה עוד דירות משופצות בצורה הזו, שזה פשוט סכנת חיים לגור בדירה כזו.
ארנון מאיר: אני מבקש מכם לצפות בסרט שהבאתי.
מוריס דהן: איפה הדירה?
ארנון מאיר: ביפו.
ישראל אייכלר: אנחנו נראה את הקלטת, בהנחה שזה לא מקרה ספציפי בלבד, אלא שזה - - -
ארנון מאיר: לא מדובר במקרה ספציפי ולא בחברה ספציפית.
ישראל טויטו: אני לא הוזמנתי.
ישראל טויטו: ניסיתי להיות נוכח פה.
ישראל טויטו: אנחנו יושבים פה, ברחובות.
ישראל טויטו: מטפלים בכל המקרים האלה, אתם מתעלמים מאתנו.
ישראל טויטו: אני חושב שמה שאתם עושים זה פשוט לעג לרש.
ישראל טויטו: אני לא רוצה להשתתף בוועדה.
ישראל טויטו: אני התקשרתי ופניתי, וביקשתי.
ישראל טויטו: אנחנו פה, 2 מטר מכם.
ישראל טויטו: יושבים אנשים שנזרקו מהבתים שלהם ואתם לא מתעניינים.
ישראל טויטו: אתמול רק הגיע לפה איש קבע עם 2 תינוקות, אבל אתם אטומים ואנחנו לא קיימים, אנחנו אוויר.
ישראל טויטו: תודה רבה שנוח לכם להמשיך לטייח את הדברים ולזרוק אנשים לרחוב, ולא לבוא עם העובדות האמיתיות - מה קורה, איפה השחיתויות ואיפה זורקים אנשים לרחובות.
ישראל טויטו: אתם יושבים ולא איכפת לכם.
ישראל טויטו: תודה רבה לך, ניסיתי להגיע אליך.
ישראל טויטו: אני יודע שאתה אדם הגון, אבל עצם זה שאנחנו לא יכולים להביא נתונים ולעזור לך לגלות את האמת, מה המצב באמת של האנשים - כי אתם גם לא יורדים לפה, לראות.
ישראל אייכלר: אתה מוכן לשמוע משפט ממני?
ישראל טויטו: אתה יודע למה אני מוכן לשמוע?
ישראל טויטו: כי נכנסתי לכאן לבד, בלי שהזמינו אותי, כי חורה לי.
יעקב מרגי: כי אתה בן בית פה, אצלנו.
יעקב מרגי: בן בית לא מזמינים.
ישראל אייכלר: המשפט שרציתי להגיד לך - שאין עוד אזרח אחד כמעט שהשתתף בכל כך הרבה דיונים בוועדה שלנו כמוך.
ישראל אייכלר: תמיד בכבוד.
ישראל אייכלר: תמיד אמרת מה שאתה רוצה, וגם עכשיו אמרת.
ישראל טויטו: רק רציתי להגיד לשלומית שכאשר אני פונה אליה שתדע להתייחס אלינו, כי אני מבקש לבוא בצורה רשמית ופורמלית, ולא להתפרץ.
ישראל טויטו: (צופים בקלטת)
ישראל אייכלר: אתה יכול להגיד לי במשפט אחד מה הטענה פה?
ארנון מאיר: שאלו כאן קודם למי להפנות את האצבע המאשימה - האם ל "עמידר"?
ארנון מאיר: יכול להיות של "עמידר" אין כסף וזה מה שהם מסוגלים לעשות, ויכול להיות שצריך להזרים להם מיליונים ממשרד השיכון או מכל משרד אחר.
ארנון מאיר: העובדה היא שדירות - לא לדבר על אלה שלא משופצות, ודיירים חיים בתנאים שהם תת תנאים, אם הם כבר גרים שם.
ארנון מאיר: אני לא מדבר על אנשי כיכר הלחם וכל אלה שהיו פה קודם, ואין להם בכלל.
ארנון מאיר: אבל גם כשמשפצים להם, וגם כאשר מגיעים למצב שאומרים - בואו ניתן להם, הם פשוט בסכנת חיים.
ארנון מאיר: הדיור הציבורי נראה כאן שמאיזה כיוון שלא תסתכל עליו - גם אם לא משפצים וגם אם כן משפצים - זה איזשהו בור, שללכת ולגור בו זה סיכון החיים שלך.
דוד שטמפטר: אני ראש מנהל תפעול ומטה.
דוד שטמפטר: ראשית, אני לא מכיר באופן אישי את המקרה הזה.
דוד שטמפטר: אני מבקש לקבל פרטים ולבדוק אותו.
דוד שטמפטר: מה שאני רוצה להגיד - המקרה הזה הוא לא מקרה של שיכון ציבורי.
דוד שטמפטר: מדובר פה על נכס מוגן ששייך לרשות הפיתוח ומנוהל על ידי מנהל מקרקעי ישראל.
דוד שטמפטר: אנחנו מנהלים את זה עבור המנהל.
דוד שטמפטר: כך שקודם כל, לא צריכים לבוא בטענות אל משרד השיכון.
דוד שטמפטר: אלה תקציבים של המנהל, ו "עמידר" מקבלת שקל תמורת שקל.
דוד שטמפטר: זאת אומרת, "עמידר", חוץ מעמלת ניהול, אם צריכים להשקיע 100,000 שקל - המנהל נותן 100,000 שקל.
דוד שטמפטר: מה קורה במקרה הזה, אם זה נמצא בהליך משפטי?
דוד שטמפטר: אני אקח את המקרה, אבדוק, ואני מתחייב לדווח לוועדה.
דוד שטמפטר: זה לא שיכון ציבורי.
ישראל אייכלר: בוא נאמר כך: מה שהיה פה זה מקרה ספציפי, שוודאי יעבירו לך את פרטיו ואתה תבדוק.
ישראל אייכלר: לא זה העניין שלי.
דוד שטמפטר: אדוני, זה לא שיכון ציבורי.
דוד שטמפטר: זה לא המנדט של הדיון.
דוד שטמפטר: זה לא הנושא.
ישראל אייכלר: זה לא דיור ציבורי בכלל.
דוד שטמפטר: זו דיירות מוגנת.
דוד שטמפטר: לדייר יש 2/3 מהנכס, הוא הבעלים, ולמדינה יש 1/3 אחד.
ישראל אייכלר: אז למה המדינה צריכה לשפץ את זה?
דוד שטמפטר: כי יש סוג מסוים של בתים שנבנו לפני שנת 48, ויש סכנה בטיחותית.
דוד שטמפטר: כנראה שהיה צו של עירית תל אביב שהגדיר את המבנה כסכנה בטיחותית, ואז "עמידר" נכנסה - - -
ישראל אייכלר: אז בוא תתמקד בעניין הדיור הציבורי.
דוד שטמפטר: תן לי את הפרטים, שאני אבדוק.
ישראל אייכלר: בוא נחזור לעניין של "עמידר".
ישראל אייכלר: 1,500 דירות ריקות.
דוד שטמפטר: לגבי הדיור הציבורי - "עמידר", למעשה, מ- 1 לינואר, חתומה על הסכם עם הממשלה, ואנחנו מנהלים את הדיור הציבורי עבור המדינה.
דוד שטמפטר: אנחנו שלוחים ומקבלים עמלות בלבד.
דוד שטמפטר: כאשר נקבעו לנו סלים, על פי חוק ועל פי דין -מה מותר לנו לעשות ומה אסור לנו לעשות.
דוד שטמפטר: אפשר להעלות פה לוויכוח האם הסלים מספיקים או לא מספיקים, אבל זה דיון אחר.
דוד שטמפטר: הכנסת קיבלה חוק, ואנחנו הולכים לפי החוק הזה.
דוד שטמפטר: לדוגמה - דייר, היום, שמתלונן שהשיש נשבר או נסדק לו, וארון המטבח לא תקין, אנחנו לא יכולים להחליף לו את הפריטים האלה, אנחנו צריכים להביא את זה לוועדות.
דוד שטמפטר: זה מגיע לוועדות של משרד השיכון, שאגב, מתכנסות היום בצורה סדירה.
דוד שטמפטר: הבעיה, עקב האכילס שלא עלה פה - למה לא משפצים, כי הדייר, על פי חוק, חייב להשתתף בעלות מסוימת של העבודה.
דוד שטמפטר: זאת אומרת, דייר בשכר דירה הכי נמוך צריך - - -
יעקב מרגי: אם הוא גר בדירה.
יעקב מרגי: לא לפני הקצאה.
יעקב מרגי: חשוב לדייק.
דוד שטמפטר: אני מדבר על דיירים שגרים כבר.
דוד שטמפטר: הוא צריך לשלם 5% או 10% מערך השיפוץ, שזה לפעמים 150 שקל.
דוד שטמפטר: בשביל אותה אוכלוסייה לפעמים קשה לשלם.
דוד שטמפטר: ויש לנו אישורים ממשרד השיכון, מהוועדות, שאנחנו לא יכולים לבצע את העבודות, כי על פי חוק אני לא יכול לבצע את העבודה אם אין את ההשתתפות של הדייר.
דוד שטמפטר: לי אסור לעשות, על פי החוק.
ישראל אייכלר: אסור לך לשפץ.
דוד שטמפטר: אסור לי לשפץ.
דוד שטמפטר: ואין ועדה שפוטרת.
ישראל אייכלר: תכף תבינו למה צריך את הצעת החוק שהגשתי.
מוריס דהן: הוא, לפי הדברים שלו - אומר להעביר את זה לוועדה.
מוריס דהן: עד שהוא יעביר לוועדה, יעבור חודש.
מוריס דהן: אל תשכח שהאדם הזה מקבל כסף מהמדינה, 1,250 שקל השתתפות בשכר דירה.
דוד שטמפטר: לגבי מלאי הדירות הפנויות.
דוד שטמפטר: יש לנו 1,544 דירות.
דוד שטמפטר: רוב הדירות בפריפריה - דימונה, ירוחם, ולצערי - מדיניות פיזור האוכלוסייה לא תמיד הולכת עם הרצונות של האנשים.
דוד שטמפטר: אנשים רוצים לגור באזור גוש דן, בין גדרה לחדרה, ולכן שם הביקושים הם נמוכים.
ישראל אייכלר: בקרית גת יש לכם גם דירות.
מרינה סולודקין: לגבי עולים זה בכלל לא נכון.
מרינה סולודקין: לוקחים דירות גם בקרית גת, גם בקרית מלאכי, כי התור הוא של 60,000 איש.
דוד שטמפטר: יש בקרית גת דירות בשכונת יסקי, שם, שהדירות שם לא ראויות למגורים.
דוד שטמפטר: זה בנין ששקע, היינו שם גם עם משרד האוצר וגם עם משרד השיכון.
ישראל אייכלר: בבית שאן יש לכם 51 דירות.
ישראל אייכלר: סכום עצום של דירות.
ישראל אייכלר: בקרית שמונה - 53 דירות.
ישראל אייכלר: בצפת - 35 דירות.
ישראל אייכלר: בצפת אין אנשים שרוצים להיכנס?
אלי שחר: יש גם בעיה עם הרשות המקומית שהיא לא מאפשרת לתושבים מבחוץ להיכנס.
אלי שחר: אני מנסה להעביר דייר למקום אחר, הרשות חוסמת אותי.
אלי שחר: היא לא מוכנה לקלוט דייר - - -
יעקב מרגי: בחוק הדיור הציבורי, אם אני לא טועה, בעקבות הדיון הקודם אני שלפתי את החוק, בדקתי וראיתי שכל הכספים שהיו אמורים להיכנס ממכירת הדירות בדיור הציבורי, היו אמורים להיות ממוחזרים לטובת מלאי הדירות הציבורי.
יעקב מרגי: מישהו פה, סביב השולחן הזה, יכול לומר לי אם נרכשה דירה אחת?
רות-לי פלאי: לא נרכשה אף דירה ולא הועברו כספים שהיו אמורים להיות מועברים - - -
יעקב מרגי: הפניתי את השאלה למשרד השיכון.
קריאה: אבל אני רוצה להגיד לך, אדוני, שהחוק שאתה מדבר עליו מעולם לא יצא - -
לי פלאי: החוק הוקפא, אבל הדירות נמכרו על פי החלטת ממשלה, ובהחלטת הממשלה יש נהלים, ובנהלים קבוע שכל התקבולים של מכירת הדירות אמורים להיות מועברים לקרן לדיור ציבורי במשרד הבינוי והשיכון להגדלת מאגר הדירות.