GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי בליליוס: המועצה המקומית לא הקצתה שטח אבל היא עזרה לנו לאתר שטח, אנחנו שכרנו שטח, היינו צריכים לקבל השתתפות של משרד התחבורה, לא קיבלנו אותה עדיין בגלל עניינים של בירוקרטיה.
אלי בליליוס: השקענו את הכסף שהיה צריך, עשינו פתיחה בחודש יולי, הזמנו את כל חברי הכנסת, מפאת הלוח זמנים הצפוף בטח לא יכלו להגיע.
אלי בליליוס: הקמנו שם מסוף בעלות של מאות אלפי שקלים, עם מוסך, תחנת דלק, חדר נהגים, עם כל מה שצריך, עם שרות לקוחות, עם כל מה שהיה צריך והיה חסר לנו, וזה מאוד עזר.
אלי בליליוס: זה הדבר הראשון.
אלי בליליוס: הדבר השני: שר התחבורה יעתיק את הפיקוח לחברת סופר-בוס.
אלי בליליוס: אז קודם כל לכל אורך הדרך היה פיקוח, אבל משרד התחבורה, אני חושב שהוא יגיד את זה אחרי זה, הפעיל איזו חברה שנקראת ריבה, שהיא עושה את הפיקוח היומיומי הצמוד, והוא נותנת לנו גם קנסות וגם את ההתראות על כל מיני תלונות.
אלי בליליוס: אז אם אנחנו מדברים, הדון הרשלר, על אי ביצוע נסיעות, אנחנו עומדים היום על משהו בין שלושה לארבעה אחוז אי ביצוע נסיעות.
ישראל אייכלר: למה אתה משיב בשם משרד התחבורה, תגיד רק מה אתה עשית.
אלי בליליוס: אז מתוך הדו"ח של הפיקוח, הדבר הכי מעניין וההערה באמת הכי קשה זה אי ביצוע נסיעות.
אלי בליליוס: אנחנו עומדים על בין שלושה לארבעה אחוז אי ביצוע נסיעות.
אלי בליליוס: זה המון.
אלי בליליוס: אני אומר לכם כבר.
אלי בליליוס: המטרה היא להגיע לאפס, כי אפילו אחוז אחד, זה אומר ארבעה אוטובוסים ביום שלא יוצאים, אז יש ארבעה אוטובוסים של אנשים שהתעכבו עוד חצי שעה או לא נסעו בכלל.
ישראל אייכלר: אני אשאל את סגנית המנהלת של מנהל אגף התחבורה הציבורית, מרים מיכאלי, מה הממוצע של אי עמידה בערים אחרות?
מרים מיכאלי: אחוז שניים.
מרים מיכאלי: ארבעה זה באמת גבוה.
אלי בליליוס: אז ארבעה אחוז זה גבוה ואנחנו עושים הכל בשביל שלא יקרה.
אלי בליליוס: יש בעיות אובייקטיביות שלא קשורות אלינו, אבל אין מה לעשות, הן קורות.
אלי בליליוס: כי סך הכל זה שטחים, יש שם מחסומים, ויש שם הרבה פעמים מקרים שכביש 443 נסגר, יש התראה, וצריך לנסוע מכביש מס' 1.
אלי בליליוס: כל מיני בעיות שהן לא מעניינות את כל האנשים בחדר הזה, הן מעניינות אותי, אני צריך לדאוג מה קורה.
אלי בליליוס: אוטובוסים עירוניים זה עניין אחר.
אלי בליליוס: לגבי ההערה השלישית, המועצה ומשרד התחבורה יפעלו לשיפור תשתיות התחבורה.
ישראל אייכלר: נדבר על זה, כי גם אז דיברנו על העניין של האוטובוסים,
אלי בליליוס: פה היתה הערה על נושא התשתיות, היא באמת קשורה לשירות העירוני, שאנחנו לא יכולנו לתת שירות עירוני כמו שצריך כי היו פסי האטה.
אלי בליליוס: אז פה באמת אני רוצה להעלות למשרד התחבורה ולמועצה שבלוח זמנים די מהיר, זאת אומרת משהו כמו שלושה ארבעה חודשים הורידו את הבמפרים, התחייבו, וזה היה בסדר גמור.
אלי בליליוס: אני לא אגיד לכם שזה מצב אידיאלי, כי כל האוטובוסים, העירוניים והבינעירוניים, צריכים להיכנס לכל הרחובות עם הפסי האטה, זה מאיט את הנסיעה, אבל אין מה לעשות.
אלי בליליוס: בעקבות זה קנינו, כפי שהתחייבנו, עוד אוטובוסים עירוניים משומשים, כאשר לצערנו לא התאפשר לנו לקנות מחברת אגד, זו אומנם הערה אחרת אבל היא נכנסת גם פה,
ישראל אייכלר: למה אגד לא רצה למכור לכם?
אלי בליליוס: אגד לא רוצה למכור או להשכיר אוטובוסים.
ישראל אייכלר: אבל יש הרבה אוטובוסים בשוק.
אלי בליליוס: לא עירוניים.
אלי בליליוס: האוטובוסים העירוניים היחידים שהתאפשר לנו לקנות זה מ"דן", ומ"דן" אני עד היום קניתי כבר שבע עשרה אוטובוסים.
אלי בליליוס: האוטובוסים האלה לא טובים, הם לא מתאימים.
אלי בליליוס: זה משנה גובה האוטובוס, זה משנה הדברים הטכניים.
אלי בליליוס: אם האוטובוס הוא חדש והוא נמוך מידי והוא עולה על הבמפר אז הוא יידפק אחרי הנסיעה הראשונה, גם אם הוא חדש.
אלי בליליוס: הקטע פה שאתה צריך אוטובוס שיהיה גבוה מספיק בשביל שלא יקבל מכות.
אלי בליליוס: לכל רכב יש את הבעיות שלו.
אלי בליליוס: עם כל הכבוד, העיר הזאת היא לא עיר שנבנתה על ידי משרד השיכון, ואין בה תנאים מסודרים, ויש הרבה כבישים שהם דרכי עפר, ויש הרבה מקומות שצריך להסתובב על המקום .
אלי בליליוס: יש המון המון בעיות.
אלי בליליוס: אם אני לוקח ואני משווה את המצב לערים אחרות, אין את מה שיש שם, את הבעיות.
אלי בליליוס: ואני אומר פה, וזה לא אשמה שלו, כי העיר הזאת היא כל הזמן בסלילה וכל הזמן בבנייה.
אלי בליליוס: אז האוטובוסים הרבה מהזמן צריכים לנסוע בדרכי עפר.
אלי בליליוס: אין פה חוכמות.
אלי בליליוס: אם אני הבאתי אוטובוס וולוו חדש לפני שבועיים לניסיון, זה אוטובוס חדש שבא לניסיון.
אלי בליליוס: לא קניתי אותו, הוא בא לניסיון.
אלי בליליוס: אמרנו אם האוטובוס הזה טוב אולי אנחנו נקנה את הדגם הזה.
אלי בליליוס: בפועל האוטובוס הזה אחרי שבוע היו אתו בעיות מיחשוביות שאי אפשר לטפל בהם במקום.
אלי בליליוס: כי היתרון עם אוטובוס ישן שהבעיות הן כאלה שאתה יכול לטפל לו בהם במקום.
אלי בליליוס: אם האוטובוס חדש צריך להכניס אותו למוסך, וזה בלגן.
אלי בליליוס: זה גם בעיה.
אלי בליליוס: בקיצור, הבעיה כאן היא לא עם האוטובוס החדש.
אלי בליליוס: חברת אגד שהיתה בקריית ספר לפני שנתיים וחצי קיבלה החלטה אסטרטגית שהיא לא מסוגלת להעמיד שרות כמו שצריך בפנימי בגלל התנאי שטח, אז היא נותנת אוטובוס כל שעה.
אלי בליליוס: אני לא נותן אוטובוס כל שעה.
אלי בליליוס: עד שאנחנו באנו היה כל שעה אוטובוס.
אלי בליליוס: אני מדבר לפני שנתיים וחצי.
אלי בליליוס: אנחנו מה עשינו, התחייבנו לתת במקום אחד ארבעה.
אלי בליליוס: אם אני צריך בשביל ארבעה להחזיק שישה, אני אחזיק שישה.
אלי בליליוס: זה בעיה שלי ואני אתמודד איתה.
אלי בליליוס: וזה לא משנה עכשיו אם האוטובוס הוא חדש או ישן, אני צריך לבצע את כל הנסיעות שעליהן התחייבתי.
אלי בליליוס: לא התחייבתי סתם, התחייבתי כי אני רוצה להחזיר את ציבור הנוסעים בתחבורה ציבורית, בבין עירוני, סתם בשביל לסבר את האוזן, אין "חפרים" בכלל, זאת אומרת אין איזה שהוא מצב שאנשים יסעו באמצעי תחבורה אחר, כי אין, אנחנו נותנים את כל השרות.
אלי בליליוס: בפנימי עדיין יש לנו מוניות מתחרות בנו.
אלי בליליוס: למה, גם בגלל בעיות שלנו אבל גם בגלל שיש פה עניין של עיר קטנה, זמן נסיעה של שתי דקות או שלוש דקות במונית הופך להיות באוטובוס עשרים דקות.
אלי בליליוס: ואין מה לעשות, מה שאתה לא עושה אוטובוס ייקח לו עשרים דקות לעשות מה שרכב פרטי עושה בשלוש ארבע דקות.
חנוך הרשלר: את חברות המוניות הכנסנו כדי שיהיה מענה באמת.
חנוך הרשלר: יש ארבע חברות מוניות, עולה בסך הכל נסיעה פנימית עשר שקל.
חנוך הרשלר: שמונה שקל.
חנוך הרשלר: נוסעים שני אנשים בתחנה, מתחלקים, שלושה אנשים זה אותו דבר.
חנוך הרשלר: שלושה אנשים בתחנה לוקחים מונית.
אלי בליליוס: הסעיף הרביעי אומר ככה: משרד התחבורה יבחן את האפשרות להוסיף קוים של סופר-בוס באיזור רמלה-לוד, דבר שיאפשר תיגבור של אוטובוסים למודיעין עילית בימי שישי ומוצ"ש.
אלי בליליוס: פה זו הבעיה הכי קשה שלנו, ואין פה חוכמות, ואף אחד לא יכול להתכחש.
אלי בליליוס: הימים המיוחדים פה מדובר לא על שישי ומוצ"ש אלא על מאה חמישים ושישה ימים בשנה.
אלי בליליוס: כולל את חנוכה, את פורים, את פסח, את סוכות, את בין הזמנים הראשון, את בין הזמנים השני, את כל שישי, את כל מוצ"ש, שאנחנו לא מספיק לנו האוטובוסים שיש לנו.
אלי בליליוס: למה לא מספיק, הבעיה הזאת ידועה, אנחנו זכינו במכרז על רמלה וזכינו במכרז על מתיתיהו.
אלי בליליוס: רמלה אמור לתת בימים האלה את הגיבוי של קריית ספר, למודיעין עילית.
אלי בליליוס: ורמלה לא מספיק גדול כי העיר פה גדלה.
אלי בליליוס: אם הייתי צריך פעם, אני יודע מה, ששים אוטובוסים או חמישים בימי שישי היום אני צריך מאה או שמונים או תשעים.
אלי בליליוס: אז מה אני עושה בשביל להתמודד עם השירות, אני מביא קבלנים חיצוניים.
אלי בליליוס: עכשיו אני אומר לכם כבר, אם אתם מגיעים ביום שישי לקריית ספר, בין שעה אחת וחצי לשתיים ורבע יש כמות של שלושת אלפים איש שיוצאים מהעיר בעת ובעונה אחת.
אלי בליליוס: שלושת אלפים איש, אם אנחנו מחלקים את זה לחמישים, זה שישים אוטובוסים רק מקרית ספר.
אלי בליליוס: שלא לדבר על החזרה.
ישראל אייכלר: זה שמענו בישיבה הקודמת.
ישראל אייכלר: מה קרה מאז הישיבה הקודמת?
אלי בליליוס: קרה שבשתיים ורבע, ויכולים כולם להעיד, העיר ריקה.
אלי בליליוס: אנחנו מרוקנים את העיר.
אלי בליליוס: השאלה איך אנחנו עושים את זה.
אלי בליליוס: יש תקלות, אין עסק שאין בו בעיות.
אלי בליליוס: אבל הבעיה הבסיסית היא שעשרים מתוך האוטובוסים האלה זה קבלני משנה, שזה אוטובוסים לא מתאימים לתחבורה ציבורית, זה אוטובוסים שהנהגים לא שלנו, הם לא מכירים בדרך כלל את המסלולים,
קריאה: הנהג שכלא אישה באוטובוס של החברה שלכם?
אלי בליליוס: זה נהג שלנו, הוא לא כלא אותה בתוך האוטובוס.
אלי בליליוס: אם יורשה לי להתייחס, הוא מושעה מהעבודה עד שיהיה בירור, היא לא רצתה לרדת מהאוטובוס, היא החליטה שהיא לא מוכנה לרדת מהאוטובוס.
אלי בליליוס: זה לא קשור.
אלי בליליוס: אז פה באמת השאיפה היא שיוסיפו לנו קוים נוספים שיוכלו לתת את המענה הגדול שצריך פה בכל הימים המיוחדים האלה.
ישראל אייכלר: בואו נעבור לסעיף הבא.
ישראל אייכלר: חברת סופר-בוס תעמיד מפקח יועץ חיצוני שיהיה אמון על טובת הציבור.
אלי בליליוס: אז לקח לנו הרבה זמן, חודשיים עד שמצאנו מישהו מתוך הציבור שיסכים, יש לנו היום איזה שהוא בחור, אברך, שעובד אצלנו כל בוקר כמה שעות, ואחרי הצהריים הוא יושב מארבע עד עשר, והוא פתוח עם מירס עד שתים עשרה וחצי בלילה, על כל בעיה שיש.
אלי בליליוס: וזה עובד.
אלי בליליוס: אני לא אגיד לך במאה אחוז, עדיין אנשים ממשיכים להתקשר אלי, אנחנו רוצים לדבר אתך.
אלי בליליוס: זה לא טוב, אני לא אסגור טלפון, אני נותן שרות לאנשים.
ישראל אייכלר: זה לא טוב, אסור שזה יהיה, כי אז אתה הופך, אמוציונלית, אתה לא יותר מבנאדם.
ישראל אייכלר: אם אני הייתי מקבל את הטלפונים האלה, אני לא מקנא בנוסעים שלי.
ישראל אייכלר: אתה צריך להיות מלמעלה, כמו בחברות אמריקאיות, שיש להם חברות ענק.
אלי בליליוס: אני הכנסתי מנהל סניף, שהוא אחראי על הסניף יחד עם עוד שני סדרנים.
אלי בליליוס: הכנסנו גם את הבחור, שהוא בשירות לקוחות.
אלי בליליוס: זה הוריד, אני אומר לך כבר, דרסטית את כמות התלונות שמגיעות אלי.
אלי בליליוס: למרות זאת יש עדיין אנשים שמכירים אותי אישית, הם מתקשרים אלי.
אלי בליליוס: אני אומר לך כבר, אני לא חייב לתת את הטלפון שלי, אני נותן אותו, למרות שהרבה פעמים זה פוגע בי אישית, אני ממשיך לתת אותו.
אלי בליליוס: ועם הרשלר מתקשר אלי הוא מקבל תשובה, כל אנשי ועד הפעולה המפורסם.
אלי בליליוס: הדבר הכי חשוב בקטע הזה של תלונות הציבור זה שאני עובד יד ביד עם המועצה ועם ועדת התחבורה.
אלי בליליוס: אפשר להגיד הכל על ועדת התחבורה.
אלי בליליוס: הם בעד השירות לתושבים.
אלי בליליוס: אם ועד הפעולה היקר, שזה האנשים שיושבים פה, שלא מזדהים בפקס שהם כותבים, יהיה מוכן וירצה לעזור לנו, אנחנו נשמח.
אלי בליליוס: אני כבר הצעתי להם לפני עשרה חודשים, בואו תעזרו.
אלי בליליוס: הם כנראה אנשים עסוקים, הם כנראה לא מבינים בתחבורה.
אלי בליליוס: בפועל הם לא נמצאים בשטח.
אלי בליליוס: מי שנמצא בשטח ופועל ועוזר זה ועדת התחבורה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הטענה שלך.
ישראל אייכלר: הטענה שלך שהמצב טוב?
אלי בליליוס: המצב לא מאה אחוז.
ישראל אייכלר: אז מה הפתרונות?
אלי בליליוס: הפתרונות נעשים מדי יום, שעה שעה.
אלי בליליוס: כל מה שהחברה התחייבה היא ביצעה.
אלי בליליוס: יש פה שלושה דברים, שזה אחד הנושא של הוספת קוים, שתיים הנושא של אוטובוסים משומשים.
אלי בליליוס: שני דברים שמאוד יוכלו לעזור לנו.
אלי בליליוס: מעבר לזה, אני אומר לכם כבר, אני נושא במלוא האחריות לכל מה שקורה שם, לטוב ולרע.
אלי בליליוס: אז אם הוא אומר לך שבפסח ופורים היה טוב ואחרי זה היה שיפור גדול, אז זה גם אנחנו.
אלי בליליוס: ואם היתה אחרי זה ירידה, הירידה הזאת ממה היא באה, בואו יחד ננתח אותה.
אלי בליליוס: נגמרה עונת החגים.
אלי בליליוס: היה איכלוס ענק בקרית ספר, ונהיה פתאום איזה מצב של עומס יתר על האוטובוסים.
אלי בליליוס: אוטובוסים התחילו ליפול, הוספנו אוטובוסים, אנחנו מייצבים את המצב.
אלי בליליוס: אותו דבר בימי שישי, ברגע אחד השתנה לך השעון, ומשעה ארבע של אוטובוס אחרון לשעה שתיים או לאחת חמישים.
אלי בליליוס: אתה צריך להתארגן לזה.
אלי בליליוס: זה לא לוקח יום.
אלי בליליוס: אז אחרי שבועיים של בעיות התארגנו.
אלי בליליוס: ובשלושת השבועות האחרונים אני רוצה להגיד לכם הקריה, אני לא מדבר על שני אנשים פה שני אנשים שם, הקריה, עשרים וחמש דקות אחרי זמן היציאה של האוטובוס האחרון, שזה המסלול של האיסוף, הקריה היתה ריקה.
אלי בליליוס: וזה אומר שלושת אלפים איש.
אלי בליליוס: זה לא הולך ברגל.
אלי בליליוס: זה לא עשרה אוטובוסים ,זה שבעים אוטובוסים שיוצאים בתוך חצי שעה, עם כל הכבוד.
אלי בליליוס: שאני מביא אותם.
אלי בליליוס: האוטובוסים האלה נמצאים.
ישראל אייכלר: עכשיו רשות הדיבור לראש המועצה.
ישראל אייכלר: אני רוצה שאתה תביע את דעתך בעניין.
יעקב גוטרמן: קודם כל אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה הרב אייכלר ולרב גפני על היוזמה להעלות את הנושא לסדר היום הציבורי.
יעקב גוטרמן: אצלנו הנושא של תחבורה במודיעין עילית, אני חושב כדגם בכלל של הערים החרדיות, זה מיצרך חיוני לצורך קשר בין העיר לעולם החיצוני.
יעקב גוטרמן: כי אין כלי רכב, וכולם בעלי משפחות שנוסעים להורים, וכמו שאמר אלי ביום שישי העיר מתרוקנת, כולם זוגות צעירים ויוצאים עם מזוודות, עם העגלות, וזה מחזה שאם באים ורואים חושבים שזה הפגנה אחת גדולה, כל העיר נמצאת.
משה גפני: אתה חי איתו בסדר?
יעקב גוטרמן: אני משתדל לחיות אתו טוב, אבל אני נאלץ לפעמים לא, בואו תשמעו.
יעקב גוטרמן: יש מצב שגם כשאתה רוצה,
משה גפני: כי שהיה פה בוועדה לפניות הציבור יישוב אחר אז שמה הם רבו כסאח,
יעקב גוטרמן: אני רוצה להגיד שאני חושב לטובת המטרה.
יעקב גוטרמן: אני לא יודע אם כדאי לריב אתו כדי להגיע לתוצאה הטובה.
יעקב גוטרמן: כל אחד והטקטיקה שלו.
יעקב גוטרמן: אני חושב שצריכים לשתף פעולה.
יעקב גוטרמן: אם נריב זה רק יביא לפיצוץ.
יעקב גוטרמן: אני לא יודע אם יהיו לזה תוצאות.
יעקב גוטרמן: השאלה אם בלית ברירה אם לא יהיה באמת שינוי, אולי נגיע לפיצוץ.
יעקב גוטרמן: אבל זה נשאיר ככלי המלחמה האחרון, שיהיה לנו עם מה לאיים עוד עליו.
יעקב גוטרמן: אבל כרגע המצב הוא של התחבורה במודיעין עילית, אנחנו שומעים פה על שיפור וכל מיני דברים, הרב הרשלר ציין פה שנתן קרדיט לחברה ששיפרה את המצב בפורים ובפסח.
יעקב גוטרמן: אני חושב שצריכים להסתכל על המצב האמיתי.
יעקב גוטרמן: המכרז הזה נכשל.
יעקב גוטרמן: אין פה שיפור ואין פה טוב, המכרז לא מתאים לעיר כמו שלנו.
יעקב גוטרמן: לא יכול להיות שאנחנו, הוא מנסה להתגבר על ידי קבלנים.
יעקב גוטרמן: אז יום שישי אחד הלך, יום שישי הבא בתור, עכשיו מגיע חנוכה.
יעקב גוטרמן: אי אפשר להתייחס לתחבורה בצורה של פתרונות ארעיים.
יעקב גוטרמן: צריך לתת משהו בסיסי, יסודי, שיהיה אמיתי.
יעקב גוטרמן: לא כל פעם למצוא איזה תירוץ או פתרון זמני.
יעקב גוטרמן: וכרגע אין מענה לתחבורה ציבורית הולמת במודיעין עילית.
יעקב גוטרמן: אני אחלק את זה לשלושה חלקים.
יעקב גוטרמן: קודם כל התחבורה הפנימית.
יעקב גוטרמן: אין תחבורה פנימית למודיעין עילית.
יעקב גוטרמן: אין.
יעקב גוטרמן: לוח הזמנים שיצא לציבור, שאצלנו כל אחד עם הסידור הולך גם כן עם לוח זמנים צמוד, שזה למעשה, קודם כל זה דבר לא נורמלי שלוח הזמנים הוא וירטואלי.
יעקב גוטרמן: הוא לא קיים בכלל במציאות.
יעקב גוטרמן: אז להגיד שיש בעיות בבין עירוני, חסימת כבישים או מחסומים, אפשר למצוא תירוצים.
יעקב גוטרמן: אבל בתוך העיר, מה חוסם את העיר, מה בתוך העיר יכול להיות שלוח הזמנים הוא לא אקטואלי.
יעקב גוטרמן: אז או שיתן תחבורה בלי לוח זמנים, מתי שיגיע האוטובוס יגיע, ואנשים ידעו שכמו בירושלים או בתל אביב, מגיע אוטובוס בבני ברק, מגיע מתי שמגיע.
יעקב גוטרמן: אבל למה לחלק לוח זמנים אם לא מתכוננים לקיים את לוח הזמנים.
יעקב גוטרמן: אני מתאר לעצמי שיש לו בעיות.
יעקב גוטרמן: אז שלא יחלק לוח זמנים.
יעקב גוטרמן: אין קשר בין לוח הזמנים לנושא הזה.
יעקב גוטרמן: עכשיו הסיפורים האלה של קוים פנימיים, גבוה, נמוך, מה זה מעניין אותנו.
יעקב גוטרמן: כן מוצא אוטובוס, לא מוצא אוטובוס, משרד התחבורה, אנחנו לא יכולים להיות בני ערובה בעניין הזה.
יעקב גוטרמן: מה זה מעניין אותנו בכלל הסיפור הזה, כן אוטובוס גבוה, מה זה משנה לנו.
יעקב גוטרמן: אנחנו צריכים פתרון לתחבורה הפנימית.
יעקב גוטרמן: ואני מודיע, אם לא תהיה תחבורה פנימית אני אדאג שתהיה גם תחבורה, עכשיו יש ארבע חברות מוניות, נביא גם חאפרים.
יעקב גוטרמן: אנחנו דאגנו שלא יהיו חאפרים, יחד עם הרבנים.
יעקב גוטרמן: האנשים שלנו, מטעם הרבנים עמדו וזרקו את החאפרים מהעיר.
יעקב גוטרמן: אבל אם זה לא יעזור אנחנו נביא חאפרים.
יעקב גוטרמן: דיברו פה על בראכפלד, זו שכונה שמתאכלסת, ופתאום יש קריסה.
יעקב גוטרמן: בטח, עכשיו יש שלוש מאות משפחות רק בחסידות ויז'ניץ לבד שבאים עכשיו להתאכלס.
יעקב גוטרמן: חלק כבר באו, חלק עכשיו בימים אלו.
יעקב גוטרמן: וכל יום מודיעין עילית מתאכלת וגודלת.
יעקב גוטרמן: זה לא משהו זמני כמו בערים אחרות שיש תקופה של איכלוס.
יעקב גוטרמן: אצלנו יום יום גומרים בניינים.
יעקב גוטרמן: זה לא מכירות של משרד השיכון שזה מגיע במכה.
יעקב גוטרמן: כל הזמן הקבלן בונה בניין, מאכלס אותו.
יעקב גוטרמן: כל הזמן מתווספים.
ישראל אייכלר: כמה תושבים יש היום?
יעקב גוטרמן: שלושים וחמישה אלף.
יעקב גוטרמן: כשהם באו למכרז היה שנים עשר וחצי אלף.
ישראל אייכלר: זאת אומרת פי שלוש.
יעקב גוטרמן: כן, אבל הם ידעו מזה.
יעקב גוטרמן: בברכפלד התחילו לעשות, יש תחרות בין שתי השכונות.
יעקב גוטרמן: יש בעיה אצלנו, קרית ספר השכונה הותיקה, ברכפלד השכונה החדשה.
יעקב גוטרמן: ושהאוטובוס יתחיל לנסוע בין השכונות, כמו בבני ברק וירושלים, אצלנו זה בעיה.
יעקב גוטרמן: זה מאריך את המסלול ואנשים לא רוצים לנסוע באוטובוס בתוך העיר.
יעקב גוטרמן: אז היה מצב, זו שכונה ותיקה, היה דין תורה על העניין הזה, זה הגיע גם להכרעה רבנית, הלכתית, מי עדיף עלה, לא אכנס לעניין הזה פה.
יעקב גוטרמן: מה שקרה בפועל שבבר
יעקב גוטרמן: כפלד שהתארגנו אנשים, עשו תחבורה אלטרנטיבית, אחרי שבוע הוא ביצע את הנסיעות.
יעקב גוטרמן: למה צריכים להגיע למצב הזה, אנחנו לא רוצים להגיע לאלימות, אנחנו לא רוצים להגיע למצב של בכוח.
יעקב גוטרמן: אנחנו רוצים להגיע מתוך הבנה, מתוך שיתוף פעולה.
יעקב גוטרמן: אבל אנחנו יודעים את הדרך השניה גם.
יעקב גוטרמן: ואנחנו כמועצה אנחנו נדאג לזה.
יעקב גוטרמן: זאת אומרת אנחנו נדאג לתחבורה אלטרנטיבית לתושבים.
יעקב גוטרמן: לא נשחק בהפגנות ולא בשריפות צמיגים, אנחנו לא דרכנו בכך, אבל אנחנו נביא תחבורה אחרת.
יעקב גוטרמן: ועשינו את זה בעבר ונעשה את זה גם בעתיד אם לא יהיה פתרון.
יעקב גוטרמן: והיום יש גם בתחבורה הפנימית חברות מוניות שאין באף ערים אחרות, למה, מפני שאנחנו דאגנו לזה.
יעקב גוטרמן: ובאמת זה במחיר מוזל שמאפשר לקשר בין השכונות בתחבורה הפנימית.
יעקב גוטרמן: בנושא הבין עירוני, צריכים לחלק אותו בין א' עד ה'.
יעקב גוטרמן: בין א' עד ה' יש דילוגים.
יעקב גוטרמן: ובמכרז ההתחייבות של החברה להעמיד סדרנים ופקחים בירושלים בבני ברק ובמודיעין עילית.
יעקב גוטרמן: לא בוצע העניין.
יעקב גוטרמן: הרוצה לאבד נכסיו יעמיד פועלים ואל ישלם להם.
יעקב גוטרמן: לא יכול להיות שתחבורה ברמה כמו אצלנו לא תהיה פיקוח סדיר ורציף על מתי בא האוטובוס, מתי יוצא האוטובוס.
יעקב גוטרמן: אני לא צריך לשלוח אנשים לוועדת התחבורה להסתכל באיתורן מתי יצא אוטובוס ומתי הוא חזר.
יעקב גוטרמן: היום יש איתורן, כל דבר אתה יודע מתי יוצא, אני לא צריך ראיות מתי יצא אוטובוס, מתי הגיע אוטובוס.
יעקב גוטרמן: יש איתורן, אני מקבל מייד דיווח מתי הגיע, מתי לא יצא.
יעקב גוטרמן: אבל אי אפשר להתחיל להתמודד עם זה.
יעקב גוטרמן: ואז אנחנו מגלים שיש דילוגים.
יעקב גוטרמן: ואז צריך לייצר שני דברים.
יעקב גוטרמן: צריך קודם כל סדרנים שידאגו שיהיו רציף התחבורה ויבוצע לוח הזמנים.
יעקב גוטרמן: דבר שני חייב להיות ספר, רזרבי, שני אוטובוסים לירושלים, שני אוטובוסים לבני ברק ושני אוטובוסים למודיעין עילית.
יעקב גוטרמן: שני האוטובוסים האלה יתנו גם מענה לבני ברק וירושלים.
יעקב גוטרמן: זה נכון שמודיעין עילית זה מקום מיוחד שקיימת שם תחבורה סדירה גם לבני ברק וגם לירושלים.
יעקב גוטרמן: לא רק לצד אחד או לעיר אחת.
יעקב גוטרמן: צריך אוטובוסים רזרביים.
יעקב גוטרמן: כשיש בעיה, נתקל במחסום, יש בעיה בכביש ,שיהיה מייד רזרבי, שיצא מייד.
יעקב גוטרמן: מי יתן לו את הדיווח, הסדרן.
יעקב גוטרמן: וזה דבר שמחר בבוקר אפשר לעשות.
יעקב גוטרמן: לא צריך לחכות לקניית אוטובוסים וכל מיני סיפורים.
יעקב גוטרמן: זה מחר בבוקר אפשר לעשות.
יעקב גוטרמן: צריך סדרן גם בבני ברק, גם בירושלים.
יעקב גוטרמן: אם יש בעיה, איך הוא יידע, הנהג שמחכה בשעה שתיים ועשרה שיידע לצאת בשתיים ועשרים ולא יחכה לנסיעה בשעה שלוש.
אלי בליליוס: אז בוא אני אגיד לך משהו שאולי הוא לא ידוע לאף אחד.
אלי בליליוס: בני ברק וירושלים אין תחנה מרכזית.
אלי בליליוס: אין.
אלי בליליוס: אז גם דן וגם אגד וגם אני וגם לא יודע מי, בית"ר תור, אין לו איפה לשבת.
אלי בליליוס: זה לא שהאוטובוס בא אל הרציף, ואם הוא לא הגיע הוא יוציא אוטובוס אחר.
אלי בליליוס: אין לך איפה לשבת.
אלי בליליוס: אתה נמצא בשטח.
אלי בליליוס: אז לכן אין לך את האפשרות הטכנית להעמיד שם את הסדרן.
אלי בליליוס: עכשיו זאת השיטה אצל כל האוכלוסיה החרדית, שאין את התחנה המרכזית.
אלי בליליוס: אם היה את התחנה המרכזית בירושלים, שבה כל החרדים היו מתאספים, היה לנו קל, אז לא היתה בעיה.
אלי בליליוס: או בבני ברק.
ישראל אייכלר: אגד שם מכונית קטנה עם פקח.
אלי בליליוס: זה אתה יכול לעשות בשעות העומס.
אלי בליליוס: אם אני עושה קו למשל מרמלה לתל אביב אז יש לי פה אחד שמשלח ופה אחד שמשלח.
יעקב גוטרמן: הנושא של המפקחים אני פתרתי אותו באופן אישי.
יעקב גוטרמן: לי יש במשך כל יום נוסעים ארבעה מבני המשפחה שלי באוטובוסים.
יעקב גוטרמן: אשתי ושלושה ילדים.
יעקב גוטרמן: אז אני יודע כל שעה בבוקר וגם אחר הצהריים מתי מגיע האוטובוס, ומתי הוא מאחר ומתי הוא מדלג.
יעקב גוטרמן: יש עדות חיה, אותנטית.
ישראל אייכלר: מה הפתרון שאתה מציע כראש מועצה?
ישראל אייכלר: קודם א' וה', מה הפתרון שלך?
ישראל אייכלר: יעקב גוטרמן א' וה' הבעיה שלו שאין לו אוטובוסים.
ישראל אייכלר: עכשיו הוא יש לו ויכוח עם משרד התחבורה, או על ידי הוספת קוים באיזור רמלה לוד, שיהיה לו אפשרות אחר כך לממן ימים מיוחדים, אבל א' וה' זה לא פתרון.
ישראל אייכלר: הוא צריך לקנות אוטובוסים.
ישראל אייכלר: ואנחנו לא נהיה בני ערובה בויכוח בינו לבין משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: הוא זכה במכרז, הוא נותן לנו שירות,
ישראל אייכלר: כמה אוטובוסים עוד צריך בעיר הזאת?
יעקב גוטרמן: לדעתי בסופי שבוע הוא צריך מינימום עוד עשרה אוטובוסים, וביום חול עוד חמישה אוטובוסים.
יעקב גוטרמן: זה מינימום.
יעקב גוטרמן: אבל מה, היות שאנחנו לקראת איכלוס של שכונות חדשות הוא כבר היום צריך להזמין.
יעקב גוטרמן: אם הוא יזמין היום אוטובוס הוא לא יקבל אותו היום.
יעקב גוטרמן: אני גם בימים אלה, היות שהתחילו הבעיות, וגם לקראת האכלוס החדש, אני מיוזמתי יחד עם גב' נחום ממשרד התחבורה פנינו לחברה שעושה תכנית אב לתחבורה, פתרון שורשי, עם סקרים, משהו מקצועי.
יעקב גוטרמן: זה הפתרון.
יעקב גוטרמן: לעשות עבודת מחקר יסודית וגם לדעת מה הצרכים של כל שכונה ושכונה, ולדעת מה מעדיף כל תושב.
יעקב גוטרמן: והציבור מתבקש לשתף פעולה.
יעקב גוטרמן: צריך שלא נהיה בני ערובה.
יעקב גוטרמן: אני לא רוצה להרים פה את הקול ולצעוק ולהפוך שולחן.
יעקב גוטרמן: צריך למצוא פתרון מיידי, וגם פתרון לטווח הארוך.
משה גפני: יש פה גם הרבה חברי מועצה.
משה גפני: אני ממש לא מאשים את אלי בליליוס, אני חושב שהוא דווקא בסדר גמור, הוא זכה במכרז והוא עושה את עבודתו.
משה גפני: אני מניח שהוא גם לא מפסיד.
משה גפני: יש לי טענות נגד משרד התחבורה, ואת הטענות האלה אני לא מתכוון להגיד בקול שקט, מכיוון שזה כבר הופך להיות בלתי נסבל, מבחינתי פשוט בלתי נסבל.
משה גפני: אני ישבתי עם השר בשבוע שעבר.
משה גפני: אם זה לא היה ציבור חרדי מה שקורה במודיעין עילית היה בראש החדשות, במבט, בערוץ השני, בכל המקומות.
משה גפני: נשים, גברים, טף, פשוט סובלים, זה בלתי ניתן לתאור.
משה גפני: יכולים להגיד שיש מכתבים יזומים, יכולים להגיד הכל.
משה גפני: פשוט בלתי נסבל.
משה גפני: זה הופך להיות דבר, משרד התחבורה כשל באופן מוחלט בכל מה שקשור לתחבורה הציבורית בציבור החרדי.
משה גפני: רק אתם נושאים באחריות.
משה גפני: אין לי טענות לאלי בליליוס.
משה גפני: הוא זכה במכרז שאתם עשיתם, לא לקחתם בחשבון על מה מדובר, לא בבית"ר, לא במודיעין עילית, לא באלעד, לא לקחתם את הדברים האלה בחשבון.
משה גפני: ואני אבוא חשבון עם משרד התחבורה על העניין הזה.
משה גפני: אני מייצג ציבור שנוסע כמו עדרי בקר.
משה גפני: אלי בליליוס, אני לא יודע מה אנחנו דנים אתו פה על כל העניין הזה.
משה גפני: הוא חוזר על כל המנטרה שהוא חזר בפברואר כאן בוועדה.
משה גפני: מספר לי סיפורים אם המועצה, וכן המועצה ולא המועצה.
משה גפני: בכלל, שראשי המועצות וחברי מועצה צריכים לבוא לדיון על תחבורה ציבורית.
משה גפני: בתל אביב זה היה קורה?
משה גפני: רון חולדאי היה יושב עם ראשי דן על תחבורה ציבורית בתל אביב?
משה גפני: אני לא מתכוון לעבור על העניין הזה לסדר היום.
משה גפני: פשוט נמאס לי, אני עוסק בדברים אחרים, אני לא יכול כל יום לקבל תלונות ממודיעין עילית על התחבורה הציבורית.
משה גפני: אז יכולים להגיד אחד מכוון, והשני מכוון, והשלישי מכוון.
משה גפני: הנהג הזה היה צריך להיות בכלא.
משה גפני: הנהג שסגר אשה בהריון ברכב.
אלי בליליוס: אני מסכים אתך.
משה גפני: זה שאתה מסכים איתי זה בכלל לא מוסיף לי שום דבר.
משה גפני: אתה יודע איפה הוא עכשיו הנהג?
אלי בליליוס: הנהג הושעה.
משה גפני: אם זה היה קורה בצפון תל אביב זה היה בראש החדשות.
אלי בליליוס: הוגשה תלונה במשטרה.
משה גפני: אף אחד לא יודע מזה.
משה גפני: יודעים מזה כמה פקידים במשרד התחבורה ויודעים את זה במועצה וזה הכל.
משה גפני: יושבים פה שווי נפש מול המצב הבלתי נסבל הזה.
משה גפני: הוא מבחינתי הגיע לקו האדום.
משה גפני: אני לא מתכוון לשתוק לשר התחבורה על העניין הזה.
משה גפני: אני מציע לקיים דיון עם שר התחבורה.
משה גפני: לבקש את שר התחבורה, אני לא יודע אם זה במסגרת הוועדה, או שאנחנו נשב אתו.
משה גפני: את המכרז הזה צריך להפסיק.
משה גפני: חברת סופר-בוס לא תעמוד במצב הזה שכל חצי שנה מתאכלסים עוד כמה אלפי משפחות.
משה גפני: היא לא תעמוד בזה.
משה גפני: היא לא פנוייה לעניין הזה.
משה גפני: היא יכולה להביא את רמלה, והיא יכולה להביא מצידי גם את שדה התעופה בלוד.
משה גפני: היא לא תעמוד במכרז הזה בשום מקרה, בשום צורה.
אלי בליליוס: מי כן יעמוד?
אלי בליליוס: לא לצעוק עלי, אני לא עשיתי רע לאף אחד.
אלי בליליוס: אני רק עושה טוב.
אלי בליליוס: לא רע.
אלי בליליוס: ואין פה עדרי בקר, יש פה שלושים איש ממוצע על אוטובוס, לא ששים וחמש כמו בתל אביב.
אלי בליליוס: בתל אביב מעל ששים וחמש.
אלי בליליוס: ברמלה אצלי מעל שמונים בבוקר.
משה גפני: אם אני הייתי יושב ראש הוועדה לא הייתי נותן לך להפריע לחבר כנסת.
ישראל אייכלר: אני מקבל את ההערה.
ישראל אייכלר: תשמע, אני לא חבר של אלי בליליוס, אבל אני רוצה להגיד לך מה אני חש עכשיו, אם אני הייתי במקומו, צריך להוביל שלושים וחמש אלף איש, עם כמות האוטובוסים בחברה הקטנה שיש לי, הייתי מתוסכל יותר ממנו.
ישראל אייכלר: לכן אל תפגע בו, זה לא הוא הבעיה, אתה צודק, זה משרד התחבורה.
משה גפני: הרב אייכלר, הרי אמרתי והקדמתי ואמרתי, אין לי טענות לחברת סופר-בוס.
משה גפני: אמרתי, לכן הוא התערב סתם,
ישראל אייכלר: הוא מרגיש את עצמו נפגע קצת,
משה גפני: אין לי שום טענות נגדך, אתה עושה את המקסימום שאתה יכול.
משה גפני: מעבר לזה אתה לא יכול.
משה גפני: אתה יכול להתאמץ עוד קצת, וזהו.
משה גפני: אין לך את היכולות לזה, אין לי טענות אליך, באמת.
משה גפני: אין לי דיון אתך בכלל.
משה גפני: הדיון שלי יהיה רק עם משרד התחבורה.
משה גפני: משרד התחבורה, אני חוזר ואומר, אין לי טענות אליך, אתה עושה את מה שאתה יכול לעשות ואני מתאר לעצמי שהרבה פעמים אתה גם מרגיש מתוסכל עם העניין הזה.