GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אריאל: אני רוצה לומר עוד פעם דבר אחד שאני רוצה שיהיה ברור.
אורי אריאל: אני לא חש בשום שיקול זר שמישהו מנסה לעשות פה לעשות לנו דבר לא צודק או לא בסדר, אבל אני כן מבקש למצוא את הדרך, שנצא מהישיבה הזאת וגם נסיים עם מה כל אחד עושה, כדי שבקרוב ממש יהיה יותר קווים, תחבורה שאדם יוכל לעלות, לשלם, להגיע ולחזור.
אורי אריאל: כל זמן שהפיקוד דורש שזה יהיה ממוגן ירי, אז אנחנו בוודאי מכבדים את זה.
ישראל אייכלר: שאני אבין – מה אתה רוצה יותר, שהצבא ישחרר את החובה לנסוע בממוגני ירי, או שהחברות המסיעות - - -
אורי אריאל: בעיקר אני רוצה שהצבא יסיר את המגבלות כמו במערת המכפלה, זה הדבר הראשון, ולכן הצגתי אותו ראשון.
אורי אריאל: בהנחה שזה ייקח כנראה כמה ימים ולא ייפתר הלילה, הייתי רוצה שמחר בבוקר התחבורה הציבורית, שבהזדמנות זו כן צריך להגיד תודה לאגד, לדן, לחברות פיתוח ובעיקר לנהגים שלהם, כי עשינו בזמנו כמה ערבים של הוקרה, באמת האנשים האלה נוסעים יומם ולילה, ויש אירועים, מי יכול לספור בכלל, והם ממשיכים לנסוע, ועל זה באמת מגיעה להם תודה גדולה.
אורי אריאל: עכשיו צריך שיהיו כלים, אני לא יודע – איזה ארגון- - -
ישראל אייכלר: עוד מעט נתייחס לעניין הטכני, אני רוצה להתייחס לעניין המהותי ולשאול את נציג הצבא, האם הדברים שאומר חבר הכנסת אריאל מקובלים עלייך שאפשר לדון מחדש בעצם הצורך להגיע רק ברכב ממוגן ירי, או שזה בלתי אפשרי?
דורון מור-יוסף: קודם כל, יש קצת שוני בין מערת המכפלה לקבר רחל.
דורון מור-יוסף: במערת המכפלה יש גם יישוב יהודי.
אורי אריאל: אני אגיד לך משהו, וסליחה שאני קוטע אותך.
אורי אריאל: אם תאלצו אותנו, אתה יודע מה?
אורי אריאל: בלי-נדר, אנחנו נעמוד במשימה.
אורי אריאל: אני לא אומר מחר בבוקר, אני לא אחראי לזה, אבל במהרה בימינו.
ישראל אייכלר: אז למה הפסקת?
ישראל אייכלר: היית צריך את ההסכמה של הצבא שצריך יישוב יהודי בקבר רחל?
דורון מור-יוסף: יש קצת שוני בנתונים וצריך להבין אותם.
דורון מור-יוסף: שתיים – ההערכות שם היא בהתאם ועל מנת לפתור את הבעיה במערת המכפלה של כן תנועה רגלית גם בשבת וגם ביומיום, כי בסוף זה לא רק תנועה רגלית, אלא גם הליכה רגלית לישוב היהודי, יש שם היערכות שונה לגמרי, שגדוד שלם רק מתעסק באבטחה של ציר שלם – ציר 160, על שם קו האוטובוס, שהוא לא ארוך יותר מחמש מאות מטר – למעלה מגדוד, שסוגר שם את האבטחה של היישוב והאבטחה של הציר עם ההערכות שם.
דורון מור-יוסף: זה לא דומה לקבר רחל.
דורון מור-יוסף: בקבר רחל המצב הוא שונה.
דורון מור-יוסף: צריך להגיע לשם על בסיס תחבורה ממוגנת, גם על תחבורה ציבורית ממוגנת.
דורון מור-יוסף: ולא פעם יש גם הסעות ממוגנות ממקומות אחרים שזו לא תחבורה ציבורית.
ישראל אייכלר: בקבר רחל צריכים פחות כוחות מהציר הזה שצריכים במערת המכפלה?
דורון מור-יוסף: לא אמרתי שצריך פחות כוחות.
דורון מור-יוסף: אמרתי שההערכות היא שונה.
ישראל אייכלר: ויש פחות?
דורון מור-יוסף: כן, ברור.
דורון מור-יוסף: ההערכות היא כזאת שהיא מאפשרת אך ורק כניסה ממוגנת למקום.
דורון מור-יוסף: זה המקום שהתבקשנו, אגב, לא רק בראש השנה ובסוכות, לאפשר תנועה רגלית.
דורון מור-יוסף: נערכנו אחרת, תיגברנו את הכוחות.
דורון מור-יוסף: ניהלנו מערך אבטחה מסויים, וגם הגבלנו בשעות מסויימות בגלל בעיות אבטחה, לכניסות ויציאות, לאפשר את התפילות למי שרוצה להיכנס במועדי ישראל שלא יכול לנסוע בהם.
ישראל אייכלר: אתם ערוכים גם לי"א חשוון ליום ההילולא של קבר רחל?
דורון מור-יוסף: כמו שאנחנו ערוכים לכל אירוע כזה במערת המכפלה שמגיעים עשרת אלפים ועשרים אלף איש, לכל אירוע כזה אנחנו נערכים בהתאם.
ישראל אייכלר: היו אתכם כבר בקשר בעניין?
דורון מור-יוסף: כן.
דורון מור-יוסף: אנחנו מתרגלים נהלי קרב.
דורון מור-יוסף: לפני כל אירוע אנחנו מתארגנים גם במערת המכפלה, ועברנו גם אירוע כזה גם בעשרת ימי תשובה, גם בסוכות, גם בראש השנה ויום כיפור, כל ההיערכויות האלה נעשות בהתאם בצורה שונה לגמרי עם תיגבור כוחות מסיבי.
דורון מור-יוסף: זה משהו שלא יכול להחזיק מעמד ביומיום, כי אנחנו עוצרים אימונים של הצבא ומביאים כוחות כדי לעמוד בזה, ועל כן האפשרות היחידה להגיע לשם זה בממוגן.
נחום גבאי: אני יכול לשאול אותו שאלה?
נחום גבאי: האם מתוכנן שם כביש עוקף או חוף עוקף שיעקוף את כביש שישים הישן – מה שנקרא, עם חומות מצד ימין ומצד שמאל?
נחום גבאי: האם יסלל הכביש הזה תאפשרו גם תנועה של רכבים ממוגנים או של הולכי רגל?
דורון מור-יוסף: גם תוכל למצוא שם מציאות שונה, אבל כרגע המצב שונה.
דורון מור-יוסף: כרגע הדבר הזה עוד תקוע בבג"ץ ועדיין לא בעבודה, ובהנחה שנמצא שם יכולת הגנה אחרת, נוכל לשקול שם מעבר למשהו אחר.
אורי אריאל: ברשות היושב ראש, אולי אפשר לבקש, שהבג"ץ אולי פעם יירד מזה.
אורי אריאל: אולי ייקח עוד חודש.
אורי אריאל: כי אתם שיניתם את התפיסה הניאו-קלאסית שלכם שאומרת שהנתונים, אתם הלכתם מאוד לקראת המרקם הערבי, מרקם החיים הערבי, ומן הסתם הבג"ץ יראה את זה.
אורי אריאל: אני מניח שייקח עוד חודשיים.
אורי אריאל: השאלה היא אם אפשר בינתיים לנצל את הזמן הזה בינתיים, לנצל את הזמן בלי לחץ, לעשות את הבירורים שאתה מדבר עליהם, כדי שבבוא היום – אתם יודעים מה אתם הולכים לעשות ומה היתרונות של הדבר הזה – יהיה אפשר להקל.
אורי אריאל: זו גם כן בשורה.
אורי אריאל: תראה – אם אומרים – ברגע שתהיה גדר, החומה תעבור שם בעצם, זה חומה, לא גדר, זה מבטון, אז נוכל לעשות אל"ף, בי"ת, ג"ימל, שהיום אנחנו לא יכולים לעשות בגלל הסיבות שאתה מציג.
דורון מור-יוסף: אין לי ספק שנוכל לעשות את זה.
אורי אריאל: אז אנחנו מבקשים ברשות היושב ראש, שהדיון ייערך בזמן הקרוב, מבלי ללחוץ אתכם, ושאתם אם תוכלו, תודיעו לועדה, ליושב ראש הועדה, מה השינויים שיהיו כשזה יהיה גמור.
ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר לחבר כנסת מרגי להשיב.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול שאלה שעלתה לי עוד לפני שדיברת, מתי התקבלה לאחרונה ההחלטה איך להגיע, אם ברכבים ממוגנים, האם אתם כל הזמן מחדשים או שזו החלטה ישנה?
דורון מור-יוסף: לפני כשלושה שבועות, חודש, גם כשעלו הבקשות, ניהלנו הערכת מצב עם מפקד האוגדה ואלוף הפיקוד, קיבלנו החלטה לאפשר את ההחלטות האחרונות האלה גם מספר פעמים ביום באור יום, וזו הערכת המצב.
ישראל אייכלר: או.
ישראל אייכלר: קי.
ישראל אייכלר: , והגעתם להחלטה שאי אפשר לשנות?
דורון מור-יוסף: באופן רגיל לא ניתן.
דורון מור-יוסף: במקרים חריגים לאור בקשות מיוחדות, ניתן לבצע הערכות מסויימת שלאורה אפשר להיכנס לנוהל הזה.
יעקב מרגי: הרי עד לא מזמן הגישה לקבר רחל הייתה חופשית.
יעקב מרגי: עוברים את המחסום, מגיעים ברכב פרטי, נכנסים לחניון.
יעקב מרגי: מה קרה שפתאום - - - ?
דורון מור-יוסף: המצב הביטחוני השתנה.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם זה נכון שגם המצב, שזה שאין אפשרות, וזה שאין לכם יכולת לאפשר חנייה של כלי רכב .
דורון מור-יוסף: בגלל המצב הביטחוני, הקבר והאזור ממוגן בצורה כזאת, אין לכם אפשרות להעמיד רכבים.
יעקב מרגי: מה קורה עם החנייה שהייתה מילוי למעלה.
דורון מור-יוסף: זה הפך לבסיס למי ששומר שם.
יעקב מרגי: אולי זו הסיבה, בגלל שאין מקומות חנייה.
דורון מור-יוסף: ממש לא.
ישראל אייכלר: יש להם בעיה של חנייה חשופה לירי.
דורון מור-יוסף: הבעיה זה בעיות ביטחוניות, ואנחנו יצרנו מצב שאנחנו ממגנים את האזור הזה.
דורון מור-יוסף: אתה יכול להגיע לשם אך ורק באוטובוס אחד כדי שתוכל להיכנס באוטובוס ממוגן.
דורון מור-יוסף: החנייה בחוץ הייתה חשופה.
דורון מור-יוסף: יש שם אירועים יומיומיים של זריקת מטענים על החיילים השומרים על הקבר וברגע שאתה פותח את החנייה מבחוץ ואתה תשים שם את המכוניות, אז גם יזרקו שם על האזרחים שמסתובבים שם.
ישראל אייכלר: טוב, אנחנו נבקש עכשיו מהמנכ"ל של המרכז הארצי למקומות הקדושים, אני מניח שתצטרך להתייחס שוב לאנשים שיידברו,אבל לפני זה נאפשר להם משפט.
יוסף שווינגר: שאלה, יותר בקשה ברשותך כבוד היושב ראש.
יוסף שווינגר: האם הצבא מוכן לשקול, אני אומר, אולי יותר טיפה לדון מחדש, ולו בגלל י"א במרחשוון הקרוב, יוצא בעשרים וחמש-והעשרים ושש לחודש.
ישראל אייכלר: ובלילה.
יוסף שווינגר: ובלילה.
יוסף שווינגר: מגיעים שלושים אלף איש בפחות מעשרים וארבע שעות.
יוסף שווינגר: אני לא רוצה לספר את הסבל של האנשים .
ישראל אייכלר: ובלילה של העשרים וחמש, ובעשרים ושש ביום.
יוסף שווינגר: ובכן, ההגעה היא מאוד מורכבת.
יוסף שווינגר: לפעמים יש שעות של אלפי איש שמחכים לעלות על אוטובוס אחד או שניים.
יוסף שווינגר: זאת אומרת, שאתה יכול להגיע באוטובוס מירושלים או מכל מקום אחר בתוך כמה דקות, ולהמתין שם לפחות שעה, שעתיים ולפעמים שלוש.
יוסף שווינגר: זה – אנחנו למעשה, אני קורא "אנחנו", גם לאגד, אנחנו חוטפים את כל הריקושטים ואת כל התיסכול, ומסבירים כביכול כדוברי צבא שהכל ביטחוני, ביטחוני, ביטחוני.
יוסף שווינגר: השאלה היא – אתם מוכנים לשקול שוב?
יוסף שווינגר: אני לא מבקש גדוד ולהכריע שתעשו כמו במערת המכפלה.
יוסף שווינגר: אבל לפחות ביום הזה לאפשר פתיחה גם של רכבים לא ממוגנים, ואולי גם הליכה רגלית, יום אחד להתאמץ, אני אומר – לא להוריד קבוע, אבל יום אחד לעשות את המאמץ.
יוסף שווינגר: זה עוזר לציבור, אפשר לנתב את כל האוכלוסייה הרבה שמגיעה וגם לנהל אותה חזור, ואז פתרנו עשרות-עשרות של בעיות.
ישראל אייכלר: אתה מדבר על חמש מאות מטר שם שבין המחסום לקבר.
קריאה: ארבע מאות שישים ושמונה.
ישראל אייכלר: אבל אני הבנתי מדורון שאתם כן ערוכים לדברים כאלה.
דורון מור-יוסף: בבקשות חד פעמיות.
דורון מור-יוסף: אבל לא נתקבלה שום בקשה.
יוסף שווינגר: אנחנו ישבנו עם המח"ט.
יוסף שווינגר: בתחילת השבוע הייתה ישיבה רצינית.
ישראל אייכלר: אז אולי נשלח בקשה בכתב מהמרכז הארצי?
ישראל אייכלר: תשלח לנו העתק ונראה מה אפשר לעשות.
ישראל אייכלר: טוב, אז בואו נעבור לאנשים עצמם שנמצאים שם הרבה.
דורון מור-יוסף: בכל מקרה, גם אם זה הרבה, זה עדיין צריך להיות בשיטה כזאת של אוטובוס נכנס-יוצא, ושתהיה פריקה .
ישראל אייכלר: למה צריך אוטובוסים בכלל?
ישראל אייכלר: רק לזקנים?
דורון מור-יוסף: כי אחרת מכניסים רכב לא ממוגן.
דורון מור-יוסף: רכבים פרטיים לא יכולים להיכנס.
ישראל אייכלר: לא רכבים, רגלית.
אורי אריאל: זה גבאי ייתן לך תקציב, כל כיכר שרוצים, כמה זה – חצי מיליון שקל?
ישראל אייכלר: אז בואו נשמע משפט אחד מכל אחד מהאנשים שנמצאים.
ישראל אייכלר: הרב יצחק מעוז, מה יש לכבודו לומר?
יצחק מעוז: מה שאמר מנהל המרכז של המקומות הקדושים, שיש ימים שהרבה אנשים באים, ואין אפשרות להכניס שני אוטובוסים ביחד, אז זה גורם פקק אדיר, ואם הייתה אפשרות שכן כמה אוטובוסים בבת-אחת.
ישראל אייכלר: אתה מהמקום – יש אפשרות להכניס כמה אוטובוסים בבת-אחת?
יצחק מעוז: אפשר.
יצחק מעוז: צריך לסדר את המקום כדי שיהיה אפשר כמות של כמה אוטובוסים.
ישראל אייכלר: צחי ממו, מה אתה אומר?
צחי ממו: מסכים.
ישראל אייכלר: הגברת מרים עדני בבקשה.
מרים עדני: אני רוצה להתייחס לעניין הזה של י"א במרחשוון ולהשליך על זה להמשך.
מרים עדני: לפני כחודשיים, הגיעו אלפיים קוריאנים לכנסיית המולד, והם הלכו ברגל ממחסום שלוש מאות עד לכנסיה.
אורי אריאל: כנסיית המולד בבית לחם.
ישראל אייכלר: עליהם לא איימו?
אורי אריאל: אתם יודעים שלפני שבוע נרצח פועל תיאלנדי, ויומיים אחרי זה פועל פלסטיני.
ישראל אייכלר: כן, אבל לא קוריאני.
מרים עדני: הכניסה שלהם התאפשרה בהליכה רגלית, ונאסרה כניסה של יהודים לקבר רחל.
ישראל אייכלר: באותה השעה?
מרים עדני: באותם השעות.
מרים עדני: אני דיברתי עם מח"ט עציון, ואמרתי לו, שאם לצבא יש כוח אדם לאפשר ולאבטח אלפיים קוריאנים, אז אני חושבת שהוא יכול גם לאבטח את המתפללים היהודים.
ישראל אייכלר: אולי זה היה חד פעמי.
מרים עדני: אנחנו מבקשים בי"א מרחשוון חד פעמי.
ישראל אייכלר: אה, רק ליום הזה.
יוסף שווינגר: ביום – אני לא רוצה להגיד "חג-המולד", בקריסמס, אז מאפשרים זרימה של מתפללים.
מרים עדני: נכון, בכל חגי המוסלמים והנוצרים, מזיזים את הבטונדות לתהלוכות, וסוסים ורכבים מפוארים, והצבא מאפשר להם להיכנס.
יוסף שווינגר: כשרוצים אפשר.
מרים עדני: אני לא רוצה שיהיה רושם – אנחנו מאוד מעריכים את מה שעושה הצבא, יש שיתוף פעולה מלא-מלא מבחינת הצבא, והם באמת, אין פנייה שלנו שהם לא מתייחסים בכובד ראש.
מרים עדני: אבל אם אנחנו באמת מאוד רוצים לקדם את העניין של קבר רחל, אחד הדברים שאנחנו מאוד מאוד שואפים לו, זה לפחות שבימים מסויימים, כמו בי"א במרחשוון, תתאפשר הליכה רגלית.
מרים עדני: זה ממילא, זה לא מצריך כוח אדם נוסף, כי ממילא הצבא נערך לימים האלה.
ישראל אייכלר: ההיגיון אומר שכן צריך, והנציג פה אומר שצריך.
מרים עדני: ביומיום הצבא אומר שאין לו מספיק כוח אדם, אז ליומיום צריך לדון בנפרד, אבל ביום כמו ביום פטירת רחל אימנו, מגיעים בין שלושים אלף לחמישים אלף באותו שבוע, אז הצבא מאוד נערך, ויש לו מספיק כוח אדם.
מרים עדני: אם הוא לא נערך מספיק, אז הוא צריך להיערך מספיק, ואז ממילא אם הוא נערך, אז לאפשר את ההליכה הרגלית.
מרים עדני: בנוסף – שנה שעברה לא איפשרו לאף רכב ממוגן ירי להיכנס, ובטח שחברת אגד לא תאהב את מה שאני אומר, אבל קודם כל מגיע לחברת אגד את כל ההערכה על כל המאמצים שהם עושים על מנת לאפשר את ההגעה של היהודים לקבר רחל, והם באמת מתאמצים כל יום.
ישראל אייכלר: את זה הם לא יאהבו לשמוע?
מרים עדני: לא, הם לא יאהבו את המשפט הבא.
מרים עדני: שנה שעברה אני ביקשתי וגם דיברנו עם מנכ"ל המקומות הקדושים, עם הרב שווינגר, שיאפשרו כניסת כל רכב ממוגן ירי.
מרים עדני: אם מישהו מגיע מהשומרון או מכל ישוב אחר עם רכב ממוגן ירי, מחברון, הם לא מאפשרים.
ישראל אייכלר: הם לא מאפשרים?
מרים עדני: הם לא מאפשרים – לאגד יש מונופול כניסה לקבר רחל.
מרים עדני: אני לא חושבת שזה מוצדק.
ישראל אייכלר: מי אמר לך את זה?
מרים עדני: אני יודעת, זה מה שהיה.
נחום גבאי: מי מונע – הצבא מונע?
מרים עדני: כן, הצבא מנע.
מרים עדני: זאת אומרת – היה הסכם שהגיעו להסדר לא טוב.
מרים עדני: עכשיו, אני לא חושבת שיש הצדקה להביא אלפי יהודים שמגיעים עם רכבים ממוגני ירי עד למחסום שלוש מאות, נסעו כבר שעה שעתיים, שילמו כסף, להעמיד אותם במחסום, לתת להם להמתין שעה שעתיים עד שהם יעלו לרכב הממוגן הבא של אגד, לשלם עוד כסף, ולהחזיר אותם.
מרים עדני: זו התשה וזו הוצאה מיותרת, וזה לדעתי לא פחות מסוכן להעמיד עדרים אלף איש או אלפיים איש במחסום שלוש מאות, מאד הכניסה במסלול של קבר רחל.
ישראל אייכלר: בסדר, תודה רבה, והגברת פינצ'וק, יש לך מה להוסיף?
אביבה פינצ’וק: כן, יש לי רק משהו קצר שאני רוצה להגיד פה על מה שמרים אמרה.
אביבה פינצ’וק: אני שואלת עוד פעם את הצבא בקשר לאישורים, האם באמת יש צורך שכל אוטובוס או אוטו ממוגן ירי צריך לחכות לליווי של חייל בכל אוטובוס.
מרים עדני: זה לא רק ליווי, זה גם אישור.
אביבה פינצ’וק: זה אישור וגם ליווי.
אביבה פינצ’וק: זאת אומרת שאוטובוס לפעמים מחכה שם כי חייל לא פנוי לאוטובוס?
ישראל אייכלר: למה צריך באמת ליווי?
ישראל אייכלר: – נשאל את נציג הצבא.
דורון מור-יוסף: כדי שיהיה מענה לאירוע, אז שמים שם ליווי.
ישראל אייכלר: אבל הם נמצאים בממוגן ירי, מאה מטר מכל צד.
דורון מור-יוסף: נכון, אבל עדיין – כשאתה נוסע ממקום אחד למקום אחר, כשאתה מאויים ממחנה פליטים ליד, לתת מענה ראשוני עד שכוחות הצבא מגיעים, צריך שם כוחות צבאיים.
דורון מור-יוסף: זה אחד.
דורון מור-יוסף: דבר שני – הטיעון ממחסום הכניסה, ממחסום שלוש מאות, הוא שייך למשטרת ישראל מחוז ירושלים, לקבר רחל, לראות שבאמת אין בעיה להיכנס ולהכניס את האוטובוס לשטח שאפשר להכניס את האנשים, כדי שהוא לא יעמוד בשטח בצד חשוף, וגם האוטובוסים הממוגנים במקומות האלה, יש להם את המגבלות שלהם.
ישראל אייכלר: אי אפשר לבטל את הבירוקרטיה הזאת שבין שתי רשויות?
מרים עדני: וכדי להקל על האנשים.
דורון מור-יוסף: לא – אנחנו דואגים שהכוחות שלנו - - -
יצחק מעוז: סליחה, אם אפשר להוסיף משהו – יש אוטובוסים קבועים, ואוטובוסים של תיירים.
יצחק מעוז: אלו שני דברים שונים.
יצחק מעוז: אוטובוסים קבועים יודעים את השעות, ואפשר יהיה שהחייל יידע מתי להיכנס.
יצחק מעוז: בלילה יש אוטובוס שנכנס באחת שלושים וחמש (01:35 בלילה), וכל פעם מחכה רבע שעה עד שמגיעים.
אורי אריאל: למה בשעה כזאת?
אורי אריאל: שמים נפתחים אז?
אורי אריאל: תראה איזה מסירות נפש.
מרים עדני: חסידי ברסלב.
יצחק מעוז: מחכים בין עשר דקות לרבע שעה בלילה כדי לקבל אישור, והמלווה של הצבא.
ישראל אייכלר: אתה חושב שזה מיותר הליווי הזה?
יצחק מעוז: אני אומר שאפשר לדעת – אוטובוס בא כמו שעון באחד שלושים וחמש.
יצחק מעוז: החייל יכול להיות מוכן, האישור מוכן כדי שהאוטובוס יוכל להיכנס.
יצחק מעוז: זה אוטובוסים קבועים.
ישראל אייכלר: אתה יודע שהצבא גדול, לא יכול רבע שעה פחות ורבע שעה יותר להרים את כולם שייסעו כי הגיע אוטובוס.
ישראל אייכלר: רבע שעה במונחי צבא זה לא הרבה.
יצחק מעוז: אוטובוסים קבועים כמו של אגד שנכנסים, גם כן צריכים לחכות.
יצחק מעוז: מכיוון שזה שעות קבועות.
ישראל אייכלר: בגלל שזה שעות קבועות?
אורי אריאל: גם לצה"ל יש פקודות, צריך לעמוד בהם.
אורי אריאל: גם לצה"ל יש אירועים.
יעקב מרגי: אבל אורי, לצורך ההגינות – מצד אחד יושב פה איש צבא ואומר –הכל ממניעים של ביטחון, ואתה לא חושד בו כהוא זה.
יעקב מרגי: למה אני צריך להוריד את הליווי ולמה אני צריך להוריד את החייל?
ישראל אייכלר: כי זה מכביד גם על הצבא וגם על הנוסעים.
יעקב מרגי: אני בטוח שאם לא היה צריך את זה הצבא לא היה מחליט כך.
יעקב מרגי: זו בעיה אם אתה רוצה להיכנס מבאר שבע לחברון דרך דרום הר חברון, אתה אפילו לא רואה חייל כל הדרך עד שאתה מגיע למערת המכפלה.
מרים עדני: נו, אז למה שומרים אותנו כל כך?
יעקב מרגי: צריך למצוא פה את האיזון.
אורי אריאל: חבר הכנסת מרגי – אל"ף, אתה לא רואה אותם בדרך מבאר שבע, כי הם מוסווים בעצי זית.
אורי אריאל: זה מתוחכם.
אורי אריאל: בי"ת – אני אתן לך דוגמא.
אורי אריאל: יכול להיות שאם נמצא מערכת של טלויוזיות ויש מערך של אלקטרוניקה – הצבא יודע להקים מערכים אלקטרונים שחוסכים לו חיילים.
אורי אריאל: עכשיו יגיד הצבא – הוא אומר, בלי להגיד אני מבין את זה – אין לי כסף.
אורי אריאל: זה לא בעדיפות.
אורי אריאל: בעיר העתיקה בירושלים הושגה בזמנו תרומה מאוד גדולה של שלוש מאות מצלמות שהמשטרה יושבת שם בקישלה ושומרת על כל העיר, ממש על כל סימטה שהיא רוצה היא יכולה לשלוט – בראייה.
אורי אריאל: היא צריכה לשלוח מישהו אם קורה משהו.
אורי אריאל: עכשיו – הערבים יודעים את זה, ומזהירים כמובן.
אורי אריאל: יכול להיות שאם הצבא יגיד, תראו – אני לא יכול כרגע לתגבר, אני לא יכול כרגע להוריד חיילים, יש התרעות.
אורי אריאל: אבל אם הייתה לי מערכת אל"ף, בי"ת, גימ"ל, דל"ת, אז יכול להיות שאני אוכל לצמצם את המגבלות.
אורי אריאל: אני לא יודע מה, אני לא רוצה אפילו לשאול שאלות.
אורי אריאל: לא משנה – משהו.
אורי אריאל: אני יוריד את החייל הזה.
אורי אריאל: אז אנחנו נבדוק מה אנחנו יכולים לגייס, כמו שבזמנו חברים גייסו בעיר העתיקה.
אורי אריאל: זה לא המשטרה נתנה.
אורי אריאל: המשטרה אמרה – זה לא בעדיפות שלי, לי אין תקציב, אף אחד לא הסכים לתת.
אורי אריאל: או.קי.
אורי אריאל: בא תורם יהודי – נתן למערכת המון כסף.
ישראל אייכלר: בבקשה – יורם ביטון, מנהל מחלקת העלות של המועצה האזורית גוש עציון.
יורם ביטון: אנחנו חושבים, אני חושב, שחלק מהבעיה, אני אתחיל מהבדיחה שאמר קודם חבר הכנסת אורי אריאל – אולי יספחו את זה לירושלים.
יורם ביטון: אני חושב שחלק מהבעיה של גם ההסעות וכל מה שהולך מסביב בעניין הזה של קבר רחל, יש הרבה אנשים שמרגישים שייכות – וזה בסדר גמור, זאת אומרת – אין לה מוקד.
יורם ביטון: אין לה אבא ואין לה אמא.
יורם ביטון: אין לה מישהו שהוא אחראי עליה.
ישראל אייכלר: יש את המקומות הקדושים.
יורם ביטון: יש את המקומות הקדושים, נכון, רק שאני חושב שאם היא הייתה נכנסת תחת כתובת – תחת גוש עציון, אתרי גוש עציון, שאנחנו על הציר בעיקרון שמתחיל להתגלגל מנווה דניאל ועד ...
יעקב מרגי: ואז מה היה יוצא מזה – היינו באים להסתכל?
יורם ביטון: קודם כל אנחנו יכולים לסגור את הטיעונים.
יורם ביטון: יש אתר אחד – כמו שמסתובבים אצלנו באתרים באופן חופשי בגוש עציון.
יורם ביטון: יש כתובת אחת, יש גוף אחד.
יורם ביטון: יש מועצת גוש עציון שלוקחת אחריות באופן מלא על זה.
יורם ביטון: חברת פיתוח גוש עציון מחזיקה כשבעים אוטובוסים שחונים עשר דקות-רבע שעה מהמקום.
יורם ביטון: יהיה פה איזה טיפול יותר אינטנסיבי בנושא.
ישראל אייכלר: זה הפתרון המעשי?
יורם ביטון: אני אומר – אני חושב שאם היא תהיה תחת סמכות אחת, באין שיתוף פעולה בין שאר האנשים האחרים.
אורי אריאל: אני רוצה לשאול אותך שאלה – הדבר שאמרה הגברת עדני.
אורי אריאל: אתם גם כן מנועים מלהסיע אנשים פנימה?
יורם ביטון: כן.
אורי אריאל: רק אגד?
יורם ביטון: לא.
יורם ביטון: אנחנו נכנסים גם עם אוטובוסים שלנו.
יורם ביטון: אני יכול להגיד לך שאנחנו מובילים המון אוטובוסים וגם אוטובוסים גדולים.
ישראל אייכלר: מנהל אגד בירושלים, מר יוסי צ'צ'קס, איך אתם ערוכים – קודם כל, במשך כל השנה, ועכשיו לקראת יום ההילולא, ואולי כשיש לכם כמה עשרות אנשים ביום, אולי כדאי לכם להוריד את המחיר, כדי שיבואו עוד אנשים.
יוסי צ’צ’קס: השאלה היא מאיפה אתה מסתכל.
יוסי צ’צ’קס: אבל אני רוצה קודם כל להודות לכל המשבחים, ואני חושב בצדק שלנהגים שלנו שעושים עבודה מאוד קשה לילות וימים, לא רק בהילולות ובאזכרות, אלא בשוטף, ביומיום.
יוסי צ’צ’קס: לצערי, אנחנו נמצאים במצב כזה שכבר לא מדווח בכלי התקשורת – כל היריות בגיזרה הזאת.
ישראל אייכלר: בקטע הזה יש בעיות?
יוסי צ’צ’קס: גם בקטע הזה וגם בקטע של קריית ארבע וחברון.
יוסי צ’צ’קס: זה כבר לא חדשות.
יוסי צ’צ’קס: הצבא עושה עבודה יוצאת מן הכלל, טובה.
יוסי צ’צ’קס: ואנחנו מתואמים איתו, ועל השאלות של המאבטח – גם אנחנו צריכים לעמוד ולחכות לצבא.
יוסי צ’צ’קס: אנחנו לא כאנשי צבא אלא כאנשים שנותנים שירות, זה עוד תפקיד של החלק הצבאי, הליווי של האוטובוסים.
יוסי צ’צ’קס: זה לא רק.
יוסי צ’צ’קס: זה לא שעומד חייל ומחכה רק לאוטובוס.
יוסי צ’צ’קס: בין השאר הוא עושה גם את העבודה הזאת.
יוסי צ’צ’קס: צריך להבין את הכמות שם של השטח הזה עם כל ההתרעות וכל האירועים, אז מנסים לתאם עד כמה שאפשר, ויש שיקולים.
יוסי צ’צ’קס: זה לא קווים שיגרתיים, זה לא אוטובוסים רגילים.
אורי אריאל: למה זה לא אוטובוסים רגילים?
יוסי צ’צ’קס: בסדר, ממוגני ירי.
אורי אריאל: אני מצד אחד – כל המילים של הצבא זה בסדר, מצד שני – גם הצבא יודע שזו משימה.
אורי אריאל: כמו משימה רגילה – צריכים לעמוד בזמן.
אורי אריאל: פעמים שיש אירועים לא צפויים אז הכל משתבש וזה בסדר, ולעיתים בו יש עיכובים לא דווקא בקבר רחל.
אורי אריאל: בסדר, משתדלים לתקן אותם.
אורי אריאל: אני מדבר על דברים קבועים שצריכים להיות בזמן שנקבעו, כי זה ההנחייה שלהם, לא שלי.
אורי אריאל: וחייל צריך להיות שם בזמן.
אורי אריאל: לא צריך לחכות שם חמישים אנשים.
אורי אריאל: גם אסור לחכות שם – זה סיכון ביטחוני לחכות שם.
יוסי צ’צ’קס: אני אומר שהציר לא ציר כמו שאנחנו נוסעים בכל ציר.
יוסי צ’צ’קס: הוא ציר מאובטח, בעייתי, ויש חריגות.
יוסי צ’צ’קס: לוחות זמנים פה ושם לא בשיגרה, ויש גם כאלה.
יוסי צ’צ’קס: וכשנזרק בקבוק תבערה בציר חלחול או משהו כזה, אז מחכים גם בשתיים, שלוש לפנות בוקר, מחלצים נהגים.
יוסי צ’צ’קס: זה להכניס את כולם פה לאווירה של המורכבות של ביצוע העבודה ברכב ממוגן.
יוסי צ’צ’קס: לגבי קבר רחל בעצמו, אנחנו נמצאים בקשר עם הגברת מרים, כדי לספק את השירותים במקסימום האפשרי.
יוסי צ’צ’קס: ובלי קשר למצוקה של רכב ממוגן כזה או אחר, עד עכשיו אני יודע שמנהל התנועה רונן והרב שווינגר שנמצאים פה, נמצאים בקשר.
יוסי צ’צ’קס: לא מזמן הוספנו לשם אני חושב חמש נסיעות.
אורי אריאל: כמה קווים יש היום?
אורי אריאל: כמה נסיעות יש היום?
יוסי צ’צ’קס: שבע נסיעות.
אורי אריאל: שבע הלוך שבע חזור?
יוסי צ’צ’קס: כן.
מרים עדני: זה כבר לפני שנה ביקשנו את זה.
מרים עדני: ביקשנו גם לפני כחודש והרב גבאי אישר את זה, אבל בקשתנו לא נענתה.
אורי אריאל: היא תענה.
ישראל אייכלר: מה ביקשתם?
מרים עדני: לא, מטעמים שאין מספיק אוטובוסים לספק את הצרכים.
מרים עדני: לתגבר את התחבורה ושתהיה תחבורה מהשכונות החרדיות, שיש ביקוש מאוד גדול לנסיעה.
ישראל אייכלר: ואין היום?
מרים עדני: עדיין לא.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע ממנהל אגד ירושלים, האם הוא מוכן להוסיף עוד תחבורה.
יוסי צ’צ’קס: אנחנו מוכנים לכל דבר.
יוסי צ’צ’קס: קודם כל – זה תפקידנו.
יוסי צ’צ’קס: אנחנו צריכים לשרת את הציבור.
יוסי צ’צ’קס: במקום שיש נוסעים, אנחנו נוסעים אליו.
יוסי צ’צ’קס: אני רוצה להגיד – צריך להבין שברכב הממוגן אנחנו משתדלים לנצל את הרכב הממוגן במקסימום, וזה אומר מבחינת תפעול, לנסוע ברכב ממוגן איפה שיש צורך ברכב ממוגן.
יוסי צ’צ’קס: זאת אומרת – אם אני הייתי מסתכל היום על הקטע של קבר רחל, או אפילו לחלופין, לא תמיד – תושבים בחברון ובקריית ארבע.
יוסי צ’צ’קס: הרכב הממוגן נדרש מן הקטע של מנהרות ועד שהוא מסתובב בתוך ירושלים, אנחנו מבזבזים משאבים.
יוסי צ’צ’קס: אותו דבר בקבר רחל.
יוסי צ’צ’קס: אני מוכן לתת כל עשר דקות אוטובוס.
יוסי צ’צ’קס: אני רוצה לתת כל עשר דקות אוטובוס מהחניון הקרוב – לדוגמא – לתת איזה שהיא הזנה לתלפיות ומשם לצאת ברכב ממוגן למחסום שלוש מאות.
ישראל אייכלר: אתה מוכן באותו מחיר שהאזרח משלם פעמיים?
יוסי צ’צ’קס: מחיר זה עניין שתמיד מגיעים לעמק השווה, יש כרטיס מעבר, בהתחשבנות, ויושב פה נחום גבאי שיודע שעושים את הדברים האלה, ולא רק בקבר רחל.
נחום גבאי: אני רוצה להתייחס לדבר הזה.
נחום גבאי: קודם כל – בשיגרה אני חייב לציין שהשעות שקבענו עם הגברת עדני בתיאום עם הנהלת הקבר, פחות או יותר ענתה על הדרישות.
נחום גבאי: פחות או יותר.
נחום גבאי: אני לא רוצה להתייחס למכירים.
נחום גבאי: רק לפני יומיים התקיימה ישיבה עם הרב הרשלר.
נחום גבאי: אני רואה שהוא איננו.
נחום גבאי: לבקשתו – ביקש להוסיף נסיעה.
אורי אריאל: מצאנו את מקום קבורתה של דבורה הנביאה, משהו מעבר לירדן.
אורי אריאל: בתוך הקו הירוק.
נחום גבאי: סיכמנו לבקשתו.
נחום גבאי: התוספת לנסיעה בשעה עשר ועשר דקות מתחנה מרכזית, וברבע לשתים עשרה מקבר רחל.
נחום גבאי: כמו כן סיכמנו להשאיר את הנסיעה של חמש ורבע בבוקר, שאותה נסיעה מיועדת לאנשי ברסלב.
נחום גבאי: שאותם חבר'ה צעירים שמגיעים בלילה באופן עצמאי ורוצים לחזור.
נחום גבאי: אגד, ואני שוב מצטער, אחרי כל המילים היפות – שולחים אוטובוס בשעה חמש בבוקר, כדי לקלוט את אותם אנשים שסיימו את התפילה שלהם.
אורי אריאל: ואלה של חמש נוסעים אחר כך לשכם – לקבר יוסף?
נחום גבאי: עלה רעיון ואמרנו שנתגבר את השירות יחד עם אנשי מרכז תל אביב, כי אני טוען שיש תיאום ביניהם.
נחום גבאי: עלה רעיון שניקח את קו עשרים ושתיים שיוצא מפסגת זאב, עובר דרך גאולה, ושם הריכוז הגדול ביותר של אוכלוסיה שהולכת ויש לה אוריינטציה, זיקה לקבר רחל.
ישראל אייכלר: יש גם בפסגת זאב אנשים שנוסעים לקבר רחל?
נחום גבאי: הרעיון היה שאותו אוטובוס שיוצא מפסגת זאב יעבור בגאולה, ששם הריכוז הגדול ביותר של אנשים שיש להם זיקה לקבר רחל, יגיע לחניון אגד, ומשם להצמיד אוטובוס ממוגן ירי שיעשה סיבובים בין קבר רחל לאותו חניון של אגד בזמנים קבועים, בזמנים מצומצמים, על כל פנים – לתגבר את מספר הנסיעות הקיים.
נחום גבאי: הצענו את זה להנהלת הקבר, לרב הרשלר ולאדון משה לוי , והדבר הזה לדעתנו אם העניין הזה היה מתקבל, זה היה משרת יותר את הנסיעות של אגד לקבר רחל.
ישראל אייכלר: צריך לשאול את הכלה.
ישראל אייכלר: במקומות אחרים אתם מתייחסים לציבור הנוסעים.
ישראל אייכלר: צריך לשאול את מי שנוסעים שם.
מרים עדני: אני תמיד אומרת, שלקבר רחל, אנשים שמגיעים, זה אנשים מבוגרים, ונשים בהריון, ונשים עם תינוקות, ואנשים קשי יום, שהם באים לא בשביל לשחק ולא בשביל לעשות קניות בקניון.
מרים עדני: הם באים בשביל להתפלל.
מרים עדני: וזה מאוד מכביד על הציבור המעבר מאוטובוס לאוטובוס.
מרים עדני: זה מאוד מאוד מקשה.
אורי אריאל: לא הייתי מתחיל את זה עכשיו.
אורי אריאל: אתמול ירד גשם, החורף מתקרב.
אורי אריאל: אני רואה את הזקנות שבאות להתפלל.
ישראל אייכלר: השאלה היא למה אתה מאריך את הקו עד לפסגת זאב.
נחום גבאי: זה כבר קו קיים שאנחנו משתמשים בו והוא עובר כבר דרך גאולה.
נחום גבאי: לכאורה הוא מתחיל בגאולה.
ישראל אייכלר: ממוגן ירי?
נחום גבאי: לא, לא ממוגן ירי.
נחום גבאי: זה אוטובוס רגיל שמגיע מתלפיות.
ישראל אייכלר: אבל מה קורה היום?
יוסי צ'צ'קס: היום הוא יוצא דרך תחנה מרכזית.
ישראל אייכלר: למה שלא תעברו רק בכמה ריכוזים חרדיים?
יוסי צ'צ'קס: זה עובר – זה עובר מאחורי תחנה מרכזית – זה עובר בגאולה , לפי בקשת הנהלת הקבר.
מרים עדני: אני לא בהנהלת הקבר.