GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן פדן: אז אנחנו מנסים למצוא פתרונות בשוק הפרטי, למצוא יזמים להריץ את הפרוייקט הזה, כי לנו פשוט חבל לראות את הדיירים בלי פתרונות, את הקרקע בלי שימושים.
איתן פדן: פשוט חסר הכסף כדי להזיז את העסק הזה קדימה.
איתן פדן: שואלים אותי איך לעשות את הדברים האלה?
איתן פדן: נורא פשוט.
איתן פדן: משרד האוצר צריך להחליט: יש קריטריונים שהמדינה קבעה?
איתן פדן: אז הוא צריך לתקצב אותם.
איתן פדן: לא יכול להיות מצב שהמדינה קובעת שמישהו זכאי, על פי קריטריונים, ואנחנו נמצאים בין הפטיש לסדן, כשצריך להגיד לו – למה הוא צריך לחכות 5 שנים - - - אתם המחוקקים.
איתן פדן: אתם אלה שאנחנו נושאים אליהם את העיניים כשאנחנו באים למצוקות שלנו ומחפשים שם פתרונות.
איתן פדן: אנחנו בסך הכל הזרוע הביצועית של כולכם.
איתן פדן: אני אומר את זה באמת.
יולי תמיר: לפי ההסכם עם האוצר, אסור לכם לשפץ קודם, לפני שאתם מעבירים?
יולי תמיר: אתם לא מעבירים יתרות אחרי שיפוץ?
דוד שטמפטר: אנחנו, היום, לפי ההסכם, מקבלים מקבץ סלים מדויקים.
דוד שטמפטר: הכל שקוף.
דוד שטמפטר: לכל דירה יש 340 שקל לשיפוץ.
יולי תמיר: מי קבע את הסכום הזה?
דוד שטמפטר: אלה ממוצעים שנותנים פתרון.
ישראל אייכלר: לא כל דירה צריך לשפץ.
דוד שטמפטר: עשינו תמחור בצורה מדויקת.
דוד שטמפטר: היום, כל הכספים – שכר דירה, מכר – נכנסים ישירות לחשבון של משרד האוצר.
ישראל אייכלר: אז למה צריך את "עמידר"?
דוד שטמפטר: אנחנו מנהלים את הרכוש.
ישראל אייכלר: האוצר מנהל את זה.
יולי תמיר: מה המשכורת של יושב ראש "עמידר"?
יולי תמיר: זו חברה ציבורית.
דוד שטמפטר: אני לא יודע.
דוד שטמפטר: אני יכול להגיד לך שאנחנו, בטבלאות של האוצר – אף אחד לא חרג אצלנו.
יולי תמיר: השאלה שלי היא: אם אתם בעצם בנק, שמעביר כסף מצד לצד, צריך לסגור את החברה, ושפקיד במשרד השיכון יטפל בזה.
יולי תמיר: לאסוף קצת כסף ממשרדים.
דוד שטמפטר: אין לי יושב ראש ב "עמידר", והדירקטוריון גם קיבל החלטה שהיושב ראש לא יהיה פעיל, כדי לחסוך את השכר.
שלמה בן סימון: אני נציג "עמיגור, ואני ורצה להצטרף למנכ"ל "חלמיש".
שלמה בן סימון: חברות משכנות חיות מתקציב, ומשר דירה של 150 שקלים, ולפעמים גם 80 שקל, לצערי הרב אנחנו לא יכולים לעשות הרבה.
שלמה בן סימון: המדינה אחראית על השיכון הציבורי, בכל התחומים.
שלמה בן סימון: גם בנושא של קריטריונים של מתן דיור למחוסרים, גם בנושא של שיפוץ אותן דירות, ואם יהיו תקציבים אני בטוח שכל הבעיה תיפתר.
שלמה בן סימון: אני רוצה להוסיף דבר שלא נאמר:
שלמה בן סימון: זה לא מדויק שלא נעשה שום דבר בתחום השיכון הציבורי.
שלמה בן סימון: החברה שלנו סיפקה 5,000 יחידות דיור לקשישים בשנים האחרונות, מתרומות שגייסה מיהודים בחו"ל ו- 40% מהאוצר, כך שאי אפשר לבוא ולהגיד שהתמונה שחורה ושלא נעשה כלום.
רות-לי פלאי: אבל אתה לא אומר ש "עמיגור" קיבלה המון כסף מהכספים של מכירת דירות.
שלמה בן סימון: זה לא "עמיגור", זו הסוכנות היהודית.
רות-לי פלאי: זה "עמיגור", זה עבור הדירות של "עמיגור" והמדינה גם התחייבה לקנות את כל הדירות של "עמיגור".
יולי תמיר: בעניין הזה אי אפשר להאשים אותם, זה הסכם בין הממשלה לסוכנות, של "עמיגור" לא היה - - -
ישראל אייכלר: זה הסכם שערורייתי שהיה צריך לדבר עליו בראש חוצות.
יגאל יאסינוב: צריך כאן להסתייג, כי הסוכנות חייבת להעביר את הכסף הזה לקהילות ובגלל זה היא גובה אותו.
ישראל אייכלר: איזה קהילות?
ישראל אייכלר: זה הכל שחיתות שם.
יגאל יאסינוב: יש שם הסכם, ואסור היה לסוכנות למכור את הדירות בלי להחזיר חלק מהכסף שהם קיבלו מהקהילות.
יגאל יאסינוב: מה שעושה הסוכנות, בעצם – חלק מהכסף הזה גם לא מחזיר משם.
יגאל יאסינוב: הוא מקבל מהקהילות אישור ומחזיר את הכסף לפעילויות בישראל, או שמחזיר את זה לקהילות, והקהילות מחזירות את הכסף, מחייבות אותו לפרויקטים מפה.
רות-לי פלאי: וכך דיירי הדיור הציבורי מממנים את הפרוייקטים של הסוכנות.
רות-לי פלאי: זה פשוט לעג לרש.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים סוכנות יהודית שתיקח כסף מעניים, מהדירות שלהם.
ישראל אייכלר: "עמיגור" ו "עמידר" זה העניים - -
יגאל יאסינוב: זה לא כסף מעניים.
יגאל יאסינוב: הכסף כדי שהם שילמו כדי לרכוש את הדירות, עם הנחה של 40% עד 70%.
רות-לי פלאי: מדובר באנשים שגרו 30 שנה בדיור הציבורי.
שלמה לינצר: אני רוצה לגעת בנקודות שעלו כאן, שבעצם מקשות עלינו, החברות המשכנות, את החיים.
שלמה לינצר: אנחנו לא אחראים ולא מסוגלים לתת את הפתרונות או את הזכאויות לדיירים.
שלמה לינצר: את הזכאויות האלה נותנים, בעצם, ועדות משרד השיכון.
שלמה לינצר: אבל ההתפרעויות נעשות אצלנו, כי אותם אלה שחושבים שהם זכאים רואים אותנו כנציגי משרד השיכון, על כל המשתמע, והפיכת השולחנות נעשית אצל החברות האלה.
יגאל יאסינוב: ועדות משרד השיכון ומשרד הקליטה.
שלמה לינצר: כדי לסבר את האוזן – יש קריטריון, ובגדול הוא אומר:
שלמה לינצר: גודל משפחה מזכה- 3 ילדים, וההכנסה הקובעת היא כ- 4,800 שקל ברוטו.
ברכה ארג'ואני: צריך לשנות את כל הקריטריונים של משרד השיכון.
שלמה לינצר: הבעיה היא שלא לוקחים בחשבון.
שלמה לינצר: אם האדם עובד - בשתי משרות, הם מסתכלים על הברוטו, למטה.
שלמה לינצר: יש לי דייר שעובד כסניטר בבית חולים, שתי משמרות ברציפות, אך לא מעניין אותם.
שלמה לינצר: יש יהודי שלא רק שנים מבקש, וקודם אמרו לו – גודל המשפחה.
שלמה לינצר: כאשר המשפחה גדולה, 6 ילדים, והוא עובד קשה ומרוויח הרבה, כי הוא עובד הרבה שעות, אומרים לו שיש לו הכנסה חורגת.
שלמה לינצר: כאשר הוא ירד בהכנסתו, כי פיטרו אותו, אומרים שהקריטריון החדש אומר שצריך להוריד 12 חודשים.
שלמה לינצר: יצא שבמשך השנה הוא לא קיבל.
שלמה לינצר: אז הוא נזרק.
שלמה לינצר: כתבתי על זה מכתבים, ואין עם מי לדבר.
שלמה לינצר: או- כשכבר יש דירה, ומציעים למועמד, ההוראה היא להראות את הדירה כפי שהיא במצבה הנוכחי, שמישהו פינה אותה.
שלמה לינצר: כלומר, ברוב המקרים זה כמו חורבה.
שלמה לינצר: אמרתי שאת הכסף שמייעדים לשיפוץ, למחזור – בואו קודם כל נסייד את הדירה, נעשה את המינימום, ונראה לאותו דייר דירה מסוידת, עם אור בעיניים, לא מוכנים לזה.
ישראל אייכלר: מי לא מוכן לזה?
שלמה ליצנר: משרד השיכון.
שלמה ליצנר: הם טוענים שיש פלישות.
שלמה ליצנר: אני מדבר על מרכז הארץ.
שלמה ליצנר: במרכז הארץ- להפך.
שלמה ליצנר: אם הדירה תחכה לשיפוץ, אז פולשים אליה.
שלמה ליצנר: אם מפנים את הדירה, ונכנסים המשפצים לדירה כל הזמן - -.
שלמה ליצנר: קצת פתיחות.
שלמה ליצנר: ועוד דבר – השוואת קריטריונים בין עולים חדשים לוותיקים.
שלמה ליצנר: זה גורם למתח.
שלמה ליצנר: לדוגמה- על פי הקריטריונים, משפחת עולים, בת 2 נפשות מקבלת דירה של 3 חדרים.
שלמה ליצנר: ותיקים, זכאי משרד השיכון, משפחה בת 4 נפשות מקבלת דירה בת 2 חדרים.
שלמה ליצנר: אין עקביות.
שלמה ליצנר: כל אחד עושה שבת לעצמו.
שלמה ליצנר: אנחנו בסך הכל חיים יחד ומחפשים קצת את החיים יחד, ולא לגרום מתחים נוספים.
יולי תמיר: זה יהרוס את העולם.
יולי תמיר: צריך להתנגד בכל תוקף להשוואה - -
ברכה ארג'ואני: למה?
ברכה ארג'ואני: למה אני, כישראלית, צריכה לגור בדירה של 38 מטר עם 4 נפשות, והם, עם 2 נפשות יגורו בדירה של 90 מ"ר?
ברכה ארג'ואני: אותנו זה לא הורס?
ברכה ארג'ואני: רק אותם זה יהרוס?
יולי תמיר: מה שיקרה פה זה שתהיה הרעת תנאים מסיבית לכולם.
ברכה ארג'ואני: לא צריך לעשות הרעה, צריך לעשות הטבה לכולם.
יולי תמיר: אנחנו ניסינו שנים להתאים את הזכאים, ילידי הארץ, לעולים.
יולי תמיר: זה לא קרה.
יולי תמיר: אני אומרת שמה שיקרה הוא מה שמשרד השיכון רוצה כל הזמן – שישוו את הקריטריונים של העולים לקריטריונים של הישראלים.
יולי תמיר: 1/3 או אולי 2/3 מהרשימה של העולים תימחק.
יולי תמיר: האנשים האלה יישארו בלי דיור.
יולי תמיר: הרשימה תצטמצם.
יולי תמיר: הם יגידו שהם פתרו את הבעיה.
יולי תמיר: הם מאד היו רוצים את זה.
יולי תמיר: מעשית, הבעיה לא תצטמצם.
יולי תמיר: רק ישנו את הקריטריונים וימשיכו להעלות את הרף כלפי מעלה.
יולי תמיר: זאת אומרת, יהיה יותר קשה לקבל דיור ציבורי.
ישראל אייכלר: יש נתון שאת צריכה לדעת, שיש 60,000 עולים שמחכים לדירות.
ישראל אייכלר: אין 60,000 ישראלים ותיקים שמחכים לדירות.
ברכה ארג'ואני: זה לא נכון - - היא תגיד לך.
ברכה ארג'ואני: אבל גם אפשר לבנות את הקריטריונים לא לרעת העולים החדשים אך לטובת הוותיקים.
ברכה ארג'ואני: על זה אני מדברת.
יולי תמיר: לזה אני מוכנה, אבל לא הפוך.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע, בעניין הזה, את נציגת משרד השיכון.
הניה ששון: נתחיל בקריטריונים.
הניה ששון: הקריטריונים לוותיקים הוקשחו בפברואר 2004.
הניה ששון: זאת אומרת שהיום, משפחה עם 3 ילדים, עם 1400 נקודות – לא מספיק שהיא תשתכר 4,835 שקלים אלא זאת צריכה להיות קצבת קיום של המוסד לביטוח לאומי.
הניה ששון: מי שרק עובד ולא מקבל השלמת הכנסה מהביטוח הלאומי – כבר לא זכאי היום.
יולי תמיר: ככה ביבי מעודד עבודה.
יולי תמיר: זאת השיטה.
הניה ששון: ואנחנו כל השנים מחמירים קריטריונים בעקבות צמצום מלאי הדירות בשיכון הציבורי.
הניה ששון: לעולים לא קרה כלום, אבל זה לא התחום שלי.
הניה ששון: דיברתי על זה בפעם שעברה, בוועדה שהיתה.
הניה ששון: הסברתי את זה ואני חוזרת על זה גם היום.
הניה ששון: אלה הקריטריונים היום.
הניה ששון: זה מאד מצמצם.
יולי תמיר: כמה יש היום ברשימת ממתינים?
הניה ששון: 2,000, אבל זה עוד כאלה שזכאים מהתקופה שבה היה הקריטריון של 4,800 שקל.
ישראל אייכלר: כמה יש כאלה שהיו זכאים?
יולי תמיר: כמה יורדים בקריטריון החדש?
הניה ששון: אין ספק שהרבה פחות.
ישראל אייכלר: אני רוצה להבהיר את מה שאומרת נציגת משרד השיכון, שלמעשה יש הרבה יותר אנשים שאין להם דירות.
הניה ששון: אין לי היום מספרים, משום שאנחנו צמצמנו את הקריטריונים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת שה- 2,000 זה רק אנשים שזכאים, אבל יש עשרות אלפים, אולי, שאין להם.
הניה ששון: יש, אולי, שאין להם, שאנחנו לא יודעים עליהם.
ישראל אייכלר: נציג "פרזות" אמר שיש 12,000 בירושלים?
יולי תמיר: אין סקר צרכים אמיתי.
יולי תמיר: אף אחד לא יודע מה הצרכים.
יולי תמיר: לטוב, ולרע – אני גם אומרת עכשיו, באחריות מלאה, שאין 54,000 עולים שזקוקים לדיור ציבורי.
יולי תמיר: זה מספר שהוא מנופח למעלה.
יולי תמיר: לעומת זאת, בעניין של הדיור הציבורי – זה מספר שנדחס למטה - - -
הניה ששון: נדחס ביותר.
יולי תמיר: לכן, קודם כל, הדבר הראשון שהיה צריך לפתור במהירות את הבעיה זה לעשות סקר צרכים, להגדיר את הצרכים באופן אוניברסלי לכולם, לדעת מי צריך ומי לא, ולפי זה לחלק את הדיור.
הניה ששון: אבל אם זמן ההמתנה הממוצע היום הוא 4 שנים, איך אנחנו יכולים להגדיל את הטווח?
הניה ששון: אין לנו אפשרות.
ישראל אייכלר: מה היחס שלך לגבי השיפוצים של החברות המשכנות?
הניה ששון: לגבי השיפוץ – קודם כל נבחין בין שיפוץ של דייר שגר בדירה, לבין שיפוץ לאכלוס חוזר.
הניה ששון: היום, שיפוץ לאכלוס חוזר עד 15,000 שקל, של דירות ריקות, שהן לאכלוס חוזר – יש אישור אוטומטי לכל החברות המשכנות והמאכלסות, לשפץ ולאכלס.
הניה ששון: אני אתייחס למה שאמר עורך הדין לינצר, שאין לנו שום אפשרות להראות דירה משופצת לאנשים בגלל סכנת הפלישות.
הניה ששון: שלמה לינצר: אני חושב שזה בדיוק הפוך.
הניה ששון: מעבר ל- 15,000 שקל אנחנו משפצים, ויש היום כסף, לשמחתנו.
הניה ששון: אנחנו מקווים שהמצב ימשיך הלאה.
הניה ששון: אנחנו בודקים.
הניה ששון: לוקח טיפה יותר זמן, כי כל סכום שהוא מעבר ל- 15,000 שקל, אנחנו חייבים לשלוח - - -
יגאל יאסינוב: אבל יש סטטיסטיקה כמה פלישות לדירות היו בשנה שנתיים האחרונות?
הניה ששון: אולי החברות המשכנות תוכלנה להגיד לך.
הניה ששון: בחברת "עמידר" יש כרגע כאלף פולשים.
הניה ששון: מי שלא חתם על חוזה הוא פולש, גם אם הוא מאושר.
יגאל יאסינוב: כמה זה עולה מדי חודש?
קריאה: מה עולה?
יגאל יאסינוב: עולה להוציא אותם, עולה לא להכניס דיירים שמחכים לדירה - - -
דוד שטמפטר: עלות פינוי מוערכת ב- 8,000-10,000 שקל.
הניה ששון: אפשר היה בכסף הזה לעשות הרבה דברים.
יולי תמיר: המספרים הגדולים של הדירות הריקות הם באזורים שאתם לא יכולים לאכלס.
יולי תמיר: אלה הן דירות שאני מכירה מלפני 5 שנים.
יולי תמיר: את כולן אני מכירה.
יולי תמיר: למה שלא תלכו הפוך – תציעו את הדירות בפריפריה, שלא מושכרות, ללא זכאים, למי שרוצה?
יולי תמיר: אפילו בסכום קצת יותר יקר, כיוון שלא מדובר בזכאים.
יולי תמיר: בכסף הזה תטפלו בדירות באזורים שיש בהם ביקוש.
הניה ששון: יש דירות שעומדות ריקות 5 שנים, אפילו.
יולי תמיר: אף נזקק לא יבוא לשם, כי ראש העיר לא רוצה עולים חדשים.
הניה ששון: עלות השיפוץ של הדירות האלה היא מאד גבוהה, ולדירות האלה אין לנו כסף.
הניה ששון: יש לנו כסף - - -
יולי תמיר: אני נותנת לכם פתרון קונקרטי, שאני בדקתי אותו.
יולי תמיר: אני נתתי בבית שאן 24 דירות לעולים חזקים.
יולי תמיר: אמרתי להם שהם ישפצו, וויתרתי על כספים מהדירות האלה.
יולי תמיר: ידעתי שהדירות עומדות ריקות הרבה זמן, ואם אני מחפשת את הזכאים – הם לא יגיעו לשם, כי אף אחד לא רוצה אותם.
יולי תמיר: ראש העיר לא רצה אותם, הזכאים לא רצו להיכנס לשם.
יולי תמיר: קחו את הדירות האלה, ויש כ- 300 כאלה, בפריפריה : במצפה רמון ובדימונה.
יולי תמיר: תגידו שאתם נותנים את הדירות למי שרוצה, בעיר.
יולי תמיר: שישפצו על חשבונם.
הניה ששון: הרעיון נשמע טוב מאד, רק אני לא רואה איך משפחה שלוקחת דירה לשנה – שנתיים, ויכול להיות שאני טועה – משקיעה ב- 20,000 או 40,000 בשיפוץ.
יולי תמיר: תשכירו להם ל- 10 שנים.
יולי תמיר: בשלוש השנים הראשונות הם לא ישלמו כי הם שיפצו, ועוד 7 נים הם ישלמו לכם שיפוץ.
יולי תמיר: תהיה לכם הכנסה מינימלית, לא מאד גבוהה, מהדירות האלה.
יולי תמיר: תאכלסו את הדירות האלה.
יולי תמיר: תנו לאנשים בני היישוב את הדירות, כאלה שאין להם איפה לקנות.
ישראל אייכלר: יש לך 51 דירות בבית שאן, בלבד.
הניה ששון: בעקבות הדיון האחרון שהיה , אנחנו מוציאים בימים אלה 30 דירות בבאר שבע, ללא זכאים, אבל בעלות שיפוץ של עד 15,000 שקל, שחברת "עמידר" תשפץ.
הניה ששון: מדובר בדירות בשכונה פחות מבוקשת, לכלל חסרי הדירה שמתקיימים מקצבאות קיום, אך לא בהכרח יש להם 3 ילדים.
הניה ששון: יכול להיות זוג ללא ילדים, או זוג עם ילד, או חד הורית עם ילד.
הניה ששון: לכל אלה אנחנו מוציאים לשכירות היום את 30 הדירות האלה.
הניה ששון: יש 17 דירות, גם בבאר שבע, שבהם בעלות שיפוץ גבוהה, ואותם אנחנו שוקלים להוציא למכירה.
ישראל אייכלר: אז תוכלו לעשות את זה גם בקרית שמונה, בצפת, בבית שאן או בנצרת עלית.
הניה ששון: אני אעלה את ההצעה של חברת הכנסת תמיר.
ישראל אייכלר: אני רוצה להקריא את המלצות הוועדה: הוועדה פונה למשרד השיכון ולמשרד האוצר בבקשה להקצות באופן מיידי את הכספים הנדרשים לשם שיפוץ הדירות הציבוריות ולפחות את התקציב הנדרש לשם שיפוצן של דירות הנמצאות באזורי ביקוש.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה למשרד השיכון בבקשה ליידע את הפונים בדבר הסיבה שבגינה נדחתה בקשתם.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד השיכון להעמיד במשרד באגף האכלוס גורם שיהיה אמון על הטיפול בבעיית דיירי הדיור הציבורי למול החברות המשכנות.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה למשרד השיכון בבקשה לחייב את החברות המשכנות ליידע ולהציע לזכאים הממתינים לדיור ציבורי את הדירות הריקות באזורים השונים, כולל אזורים שאינם קרובים למקום מגוריהם היום.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד השיכון להקים ועדה בה יישבו נציגי החברות המאכלסות ונציגי ציבור, שתבחן מחדש את סל השיפוצים שמחויבות החברות המשכנות לעשות.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לקבל את המלצות הוועדה שתוקם, תוך 3 חודשים.
ישראל אייכלר: הוועדה תגיש הצעת חוק שתחייב את המדינה להעמיד דירה למי שכבר אושר לו דיור ציבורי תוך שנתיים.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה למשרד השיכון ולמשרד האוצר בבקשה לרכוש רכישת דירות מעוקלות מהבנקים למשכנתאות - - - אני לא אוהב את ההחלטה הזו.
ישראל אייכלר: מחקתי אותה.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה לחברות המשכנות בבקשה לא להעביר לידי האוצר כספים לפני שהם מסיימים לשפץ את כל הדירות כנדרש.
ישראל אייכלר: קריאות: - -
ישראל אייכלר: יש לכם גיבוי של ועדת כנסת.
איתן פדן: - ולהשתמש בעודפי הכספים שנותרו ממכירת הדירות ליצירת פתרונות בדיור הציבורי.
ישראל אייכלר: אנחנו נוסיף את זה.
ישראל אייכלר: יש לכם סמכות חוקית לקנות דירות אחרות?
איתן פדן: אנחנו קונים עבור משרד השיכון ברגע שיש כסף.
הניה ששון: הם קונים עבורנו בתקציב שאנחנו מאשרים להם ועבור זכאים שאנחנו מאשרים להם.
ישראל אייכלר: אם כך, אתם צריכים את אישור משרד השיכון.
איתן פדן: בכפוף לאישור משרד השיכון.
ישראל אייכלר: אני חוזר על הסעיף: הוועדה פונה לחברות המשכנות בבקשה לא להעביר לידי האוצר כספים לפני שהם משפצים את כל הדירות, כנדרש.
ישראל אייכלר: ולהשתמש בעודפי כספי המכר להרחבת דירות ולהגדלת מלאי הדירות, בכפוף לאישור משרד השיכון.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה למשרד אוצר ומשרד השיכון בבקשה לאפשר משכנתה מלאה למי שמתגורר עם משפחתו.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה למשרד השיכון בבקשה לשקול במקרים חריגים אפשרות לדייר בדיור הציבורי לרכוש את דירתו גם אם הוא מתגורר שם פחות מ- 12 שנים.
קריאה: במבצע "קנה ביתך".
קריאה: 9% הנחה לכל שנה.
ישראל אייכלר: כפי שהיה במבצע "קנה ביתך".
ישראל אייכלר: הוועדה ממליצה לאפשר להשכיר דירות הנמצאות בפריפריה, לאוכלוסייה חזקה, על מנת לחזק את הקהילה ולאכלס את הדירות.
קריאה: אוכלוסיה חזקה לא זכאית.
ישראל אייכלר: גם במקום שיש דירות ריקות ואף אחד לא נכנס.
ישראל אייכלר: הוועדה תפעל לשם בדיקה לעומק של פעולות החברות המשכנות ושל הנעשה בכספן.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה למשרד השיכון בבקשה לאפשר לחברות המשכנות לשפץ את הדירות לאחר פינוין ולפני שהן מוצגות לדיירים אחרים.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לשחרר את הדירות הריקות בפריפריה גם מעבר לזכאות הפורמלית.
הניה ששון: כדי לוודא – בסעיף הראשון התכוונת לשיפוץ של הדירות – זה לא הדירות הפנויות לאיכלוס, זה הדירות שגרים בהן דיירים.
הניה ששון: נכון?
ישראל אייכלר: ברכה ארג'ואני: סליחה, אבל לא התייחסת לנושא של גל הפינויים.
ישראל אייכלר: של הפולשים?
קריאה: של זכאים שלא יכולים לעמוד בתשלומי שכר דירה.
קריאה: ברכה ארג'ואני: לא רק זה.
קריאה: יש דיירים שיש להם זיקה היסטורית לדירה - - -
ישראל אייכלר: מה זו זיקה היסטורית?
ישראל אייכלר: ברכה ארג'ואני: דייר ממשיך.
ישראל אייכלר: כמו עליזה דנקר שנמצאת אתי.
ישראל אייכלר: היא היתה גרה עם אמא שלה, שנפטרה.
ישראל אייכלר: הם הודיעו שהיא פולשת, אבל היא גרה שם.
ישראל אייכלר: פנית לוועדת חריגים של משרד השיכון?
ישראל אייכלר: הניה ששון: יש כללים מאד ברורים מי זכאי ומי לא.
ישראל אייכלר: אז תבדקי את העניין.
ישראל אייכלר: תעבירי את הפרטים ואנחנו נשלח אותם למשרד השיכון ונבדוק.
ישראל אייכלר: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
ישראל אייכלר: יעקב מרגי: אני מכיר כאלה שרוצים שיאספו את דוברי העברית בביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: קריאה: ממש משפטית, בחוברות הסברה, אנשים לא מתבקשים לקרוא את החוק.
ישראל אייכלר: קריאה: שטסמן, היו תיקונים בחוקים שגם כולם לא.
ישראל אייכלר: להזכיר לכם שהתיקונים בחוק הביטוח הלאומי אם זה פקס זה לכנסת.
ישראל אייכלר: היו"ר ישראל אייכלר: מה שאת אומרת זה יותר מאשר אי הבנת השפה,
ישראל אייכלר: היו"ר ישראל אייכלר: שוללים את הזכויות שמגיעות להם, מי השולל?
ישראל אייכלר: לא פעם כתבתי למבקר המדינה שאם החליטו שהם לא אזרחי המדינה אז למה סיפחו אותם, אי אפשר לספח אנשים ולא להתיחס אליהם באופן שיוויוני.
ישראל אייכלר: שלא נדבר על זה שלמשרדי הביטוח הלאומי במזרח ירושלים אין גישה.
ישראל אייכלר: אם מגיעים לשם צריך לעמוד בתור מ4- בבוקר, וצריך לשלם, לספסר שם, זה כמו במשרד הפנים זה אותו דבר בביטוח לאומי.
ישראל אייכלר: כלומר, אתה גם לא יכול להגיע לפקידים כי אלפים מחכים, והם מקבלים קהל בשעות מסוימות ובימים מסוימים, אז כשאתה כבר זוכה להתקבל, ובינתיים כבר איבדת במשך חודשים את הקצבה, את הגמלה, את הזכאות שלך.
ישראל אייכלר: ואני חושבת ההתיחסות היא לא באופן שיוויוני.
ישראל אייכלר: אני טיפלתי במישהי שהבעל היה חולה סרטן, אשה עם 4 ילדים.
ישראל אייכלר: בדרך כלל, טיפלתי בנכים חולי סרטן, אז במחלקת נכויות פה, היא אומרת לי לסרטן נותנים עדיפות, לא יודעים אם זה זמן קצר, חצי שנה.
ישראל אייכלר: אליה בכלל לא התיחסו, התיחסו לאחר שפנינו והבן אדם מת.
ישראל אייכלר: המשפחה לא קיבלה תקופה ארוכה את הזכאות, והוא נפטר, גמרנו.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: הם לא יודעים את הזכויות שלהם.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: הם לא יודעים, אני אומרת לך, באים אלי אנשים שאני משתגעת, אלמנות, לא יודעות את הזכויות של הקצבאות, קצבת שאירים, נכים עם ילדים מפגרים בבתים לא יודעים מה מגיע להם.
ישראל אייכלר: אני אומרת לך הם לא יודעים.
ישראל אייכלר: כשדיברנו עם אירית פלדמן לא מזמן, היא אומרת שהם עושים את עצמם.
ישראל אייכלר: אני לא רואה את זה, אני באה אליהם ואומרת להם מה מגיע להם, והם באים ובודקים איתי, אז הם לא כאלה שעושים את עצמם שלא יודעים.
ישראל אייכלר: אם נראה לך שאדם יודע את הזכויות שלו ולא יילך לממש אותם, ויפסיד חודשים כי עד שאתה לא מגיש בקשה אז אתה לא מקבל את הגמלה.
ישראל אייכלר: אז כל חודש אתה לא הגשת בקשה, אתה הפסדת, וקופת המדינה הרוויחה.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: כן, אני שולחת לכם, כריטואל, העתקים ולמבקר המדינה שיראו כולם, כל הגורמים, שהדברים האלה חוזרים על עצמם.
ישראל אייכלר: יעקב מרגי: זה שלא יודעים את זכויותיהם, לא שזה טוב, אבל הרבה לא יודעים את זכויותיהם.
ישראל אייכלר: זה שניסית או שאמרת, או שאת עומדת מאחורי זה, נכה ערבי או נכה יהודי שניהם ניגשו באותו יום לאותו פקיד עם אותה בעיה, זה יקבל פתרון וההוא לא יקבל.
ישראל אייכלר: קריאה: הוא גם לא יודע להסביר את המהות של הבעיה שלו.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: לא, הוא במגזר הערבי, בתחנה במזרח ירושלים.
ישראל אייכלר: אצלנו בירושלים הוא לא יכול להתקבל.
ישראל אייכלר: אין, ערבי לא מתקבל אצלך ברח' בן סירא.
ישראל אייכלר: להם יש את התחנה שלהם במזרח ירושלים, כשלהגיע לשם זה סיוט.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: פקידים יהודים וגם ערבים.
ישראל אייכלר: תדע לך, חבל ששי לא פה, היה עונה לך, שדווקא יהודים מתייחסים אליהם יותר יפה, ודווקא מהפקידות הערבית שהמטרה שלהם להסביר להם בשפה שלהם.
ישראל אייכלר: וזה עוד יותר חמור.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: יום טוב כהן חבר בהנהלת העמותה ומטפל במגזר הערבי.
ישראל אייכלר: הוא מביא אותם אלי הביתה, ואני מקבלת אותם באופן אישי אצלי בבית אחד אחד כדי לראות ולעמוד על קנקנם באופן אישי.
ישראל אייכלר: מרינה סולודקין: היום שמעתי בבנק, עולה כמה שנים בארץ ומדברים איתה נושא של חובה מצפון היא בכלל לא מבינה, עד שהתערבתי.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: יום טוב גם הביא הנה דוגמאות, הם בכוונה גם מטעים אותם.
ישראל אייכלר: אתה רואה במכוון, אני מדברת על דברים אחרי שהיתה לנו ישיבה עם נציגי ביטוח לאומי, אחרי המכתבים המוסד לביטוח לאומי הזמין אותנו לפגישה.
ישראל אייכלר: במכוון הם נותנים להם עצה למשל כמו כסא.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד דבר קטן שגם אתה רואה במה שהם מסבירים או מכוונים אותם או מאשרים להם לקנות שבסוף הם מקבלים אביזר לרכב, שזה נקרא כסא נשמר, מסבירים שאי אפשר להעביר נכה בלי כסא נשמר.
ישראל אייכלר: הם מודים היום שזה טעות מבחינה כספית.
ישראל אייכלר: שמחה בניטה: לא רק זה, אם הם מטעים אותם אז אחר כך הם גם לא מוכנים.
ישראל אייכלר: היו"ר ישראל אייכלר: יש 370 אלף איש מהמגזר הערבי, 425 אלף עולים שמקבלים גמלאות מהמוסד לביטוח לאומי.
ישראל אייכלר: זה ציבור ענק שפשוט לא מודע לזכויותיו וצריך לראות מה אפשר לעשות.
ישראל אייכלר: אנחנו נאפשר לנשיאה בתוך הביטוח הלאומי, בסוף הדיון להשיב ולראות מה אפשר לתקן ומה עושים עד היום.
ישראל אייכלר: יולי תמיר: יש תוכנית אחת, נדמה לי כל הקהילה האתיופית צופה בה, וזה מבעד לעינים שלנו, אני מציעה שפעם אחת תהיה תוכנית על הוועדה לפניות הציבור.
ישראל אייכלר: ומה שרדיו רקע באמהרית ויסבירו שם את האפשרות לפנות, כי נדמה לי שאף אחד שם לא יודע שאפשר לפנות.
ישראל אייכלר: זה אולי יעזור במעט.
ישראל אייכלר: קריאה: גם מנטלית, הם לא מתלוננים.
ישראל אייכלר: מרינה סולודקין: אני חושבת שזו תהיה המלצה שלנו, שבאמהרית ברדיו רקע יסבירו את דברים וחומר של ביטוח לאומי כמו שעושים את זה ברדיו רקע ברוסית.
ישראל אייכלר: היו"ר ישראל אייכלר: יש מתרגמים בוועדות הרפואיות יש מי שיתרגם.
ישראל אייכלר: היו"ר ישראל אייכלר: אני שואל אם בוועדות יש.
ישראל אייכלר: כי עד כמה שאני יודע עכשיו אין.
ישראל אייכלר: אין בוועדות.
ישראל אייכלר: מומו אלנקווה: איך יודעים במדינה מתי לגייס חייל אתיופי?
ישראל אייכלר: את זה אנחנו יודעים טוב.
ישראל אייכלר: את זה אנחנו יודעים ישר לשלוח לו צו גיוס, איך אתם בתאריך בזמן ממש, מגייסים חיילים אתיופים והם משרתים את המדינה, והם מקריבים את נפשם וחייהם למען המולדת.
ישראל אייכלר: והביטוח הלאומי לא יודע להסביר להם, למה?
ישראל אייכלר: הם לא מבינים.
ישראל אייכלר: אתם הצד המסכן הנחמד, למה לא מסבירים להם.
ישראל אייכלר: למה לא מסבירים לערבים, למה שיציירו אותנו כאלה אנשים.
ישראל אייכלר: זה ארץ ישראל, ארץ רחמנים בני רחמנים.
ישראל אייכלר: בן אדם שלא מקבל את הטיפול שלו אדוני היו"ר הוא אומלל.
ישראל אייכלר: אומלל אם הוא נופל לידיים האלה של זרוע התמנון הזה שנקרא ביטוח לאומי, הוא אומלל.
ישראל אייכלר: בן אדם מוגבל שלא מקבל את התנאים שלו ואומרים לו תלך, תבוא, אין לו כסף ללכת, אין לו כסף לבוא.
ישראל אייכלר: אין לו בית, אין לו תנאים, אין לו מכשירים.
ישראל אייכלר: אנחנו בקושי יודעים את הזכויות ואנחנו הולכים ועושים את זה לערבים ולאתיופים ולרוסים?
ישראל אייכלר: אז מה הוועדה, איך אנחנו יודעים תאריכים, כמו שאני אמרתי קודם כשצריך לגייס אותם, ככה צריך להסביר להם.
ישראל אייכלר: אנשים מגיעים לוועדה רפואית סתם?
ישראל אייכלר: ניגשים לוועדה רפואית כדי לשנות את האחוזים, בלי לדעת את החוקים שלהם, והם נפגעים בגלל שהם נכנסים לעררים, הבן אדם קיבל 80%, 80 זה כמו 100.
ישראל אייכלר: הוא הולך להגיש ערעור, הוא חושב שהוא יקבל 100,
ישראל אייכלר: מומו אלנקווה: מה 60, אתה יודע איזה וועדות הם, איזה וועדות מרושעות, אלה של ביטוח לאומי ומשרד הבריאות.
ישראל אייכלר: 74% נותנים לנכה, 74% אני רוצה שיקום המדען, הרופא הגדול בעולם, שימצא את האחוז הזה שלא נותנים לו את ה80-.
ישראל אייכלר: קריאה: ב74- פחות זכויות, הבדל בזכויות.
ישראל אייכלר: 39 וחצי, זה חצי.
ישראל אייכלר: אנשים נזרקים בבתים, הציבור הזה הנכים, אני אראה לך נכים שגרים בלולים, יש לנו עדויות של נכים שגרים במחסנים, שאין להם תנאים, זה בושה למדינת ישראל ואל תנסו להיות יפים, תגעו בבעיה ותפתרו אותה, תפתרו את הבעיה הזאת.
ישראל אייכלר: בושה וחרפה.
ישראל אייכלר: מרינה סולודקין: צריך לעדכן את החוברות ברוסית.
ישראל אייכלר: שהאר שבאני: יש לנו באמת בעיה רצינית, חברתי שנמצאת פה, ראיתם איך היא הולכת, היא מקבלת רק נכות, במצב שלה יש לה 6 אחים שנמצאים בבית בדיוק באותו מצב.
ישראל אייכלר: יש לה אחות שמקבלת 1,200 שקל, בדיוק אותו מצב.
ישראל אייכלר: יש לנו מצב כזה שחבר שלנו, משנת 95 ועד היום הגיש בקשה לנכות, עד היום לא קיבל תשובה.
ישראל אייכלר: שהאר שבאני: שלחנו מכתבים, הבעיה שלנו שבמזרח ירושלים הביטוח לאומי, הוא נולד בירושלים והוא גר בירושלים, הוא הביא להם הרבה מסמכים שהוא גר בירושלים, אומרים לו אתה לא גר בירושלים.
ישראל אייכלר: המחלה שקיבלת ברגע שהייתה מחוץ לירושלים.
ישראל אייכלר: איפה הוא היה, כל הזמן הוא בירושלים.
ישראל אייכלר: שלומית קואולמן: אנשים שהוזמנו לפה, דיברתי גם עם ציר, היתה פה בעיה, אנחנו לא העברנו, ביטוח לאומי לא הודיע לנוכחים שנמצאים כאן, לכן לא יכולנו לבדוק דוגמאות אישיות, והביטוח הלאומי לא היה מודע לכך, האנשים הגיעו בלי להודיע.
ישראל אייכלר: שלומית קואולמן: שלא יגעו דווקא בדברים פרטיים.
ישראל אייכלר: יוליה פרזומנט: בנוסף, בכלל חוסר המודעות של כלל הציבור, הרבה דברים שקשה להגיע.
ישראל אייכלר: בשביל לקבל איזה מידע על זכויות צריך לגשת לסניף, לקחת חומר, לקרוא בשפה מאד קשה, ובנוסף לציבור הרוסי קשיי שפה זה גם מוסיף.
ישראל אייכלר: חוץ מזה שהחומר מיושן כמו שאמרה מרינה,
ישראל אייכלר: יוליה פרזומנט: קודם כל ביטוח לאומי מבחינת השפה הרוסית שיש גם הסברים ברוסית ברדיו רקע, יש גם טלפון שבתוכו מענה בשפה הרוסית, אבל ברגע שבן אדם מתקשר ושומע מענה טלפוני בשפה עברית, הוא לא יחכה עד שיגידו לו אחרי כמה משפטים שבשביל לקבל מידע בשפה הרוסית תקיש 4, הוא מוריד את השפופרת כבר במילים ראשונות.
ישראל אייכלר: הוא לא יחכה, כי הוא לא הבין פשוט מה אומרים לו במענה הקולי.