GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון טל: אני פונה אליכם חברת קצאא ומצטער שאני מקשה עליכם אבל הייתי אצלכם ושמעתי שפעם במאה שנה יש אירוע ואז יש עוד אירוע.
אלון טל: לכן הרקורד הסביבתי העלוב שלכם במהלך השנים יוצר מבחינתי חוסר אמון.
אלון טל: אני פונה אליכם כחברה ממשלתית – תחזירו את האמון הזה.
אלון טל: תהיו שקופים.
אלון טל: אולי תזמין גורם אקדמי ללוות אתכם כדי שיוכל לדווח באופן בלתי תלוי שיש מאמץ אמיתי כי התחושה של הציבור שמדובר בחברה שמתנהגת כאחרונת החברות הפרטיות המזהמות, אבל זו חברה ממשלתית ואני חושב שמגיע לנו שהבעלים שלכם קצת יותר.
אלון טל: זה פנייה אישית – לא לכם אלא לממונים עליך.
אלון טל: מודה על הסבלנות ולכל מי שהגיע.
יעל רון בן משה: שלום, אני פותחת את הדיון, שהוא דיון חירום – ואני אני לא יכולה להדגיש מספיק את מידת החירום שלו – בנושא העומסים בנמל התעופה בן גוריון: זמני המתנה ארוכים, חווית נוסע.
יעל רון בן משה: נשמע על כל שרשרת הטיפול בנוסע, מהבידוק הביטחוני, מסירת המזוודות – מה שאנחנו קוראים צ'ק אין – הבידוק הידני, ביקורת הגבולות וכלל החוויה בנמל התעופה בן גוריון.
יעל רון בן משה: תודה לחברי הכנסת שמצאו את הזמן גם ביום העמוס הזה להגיע לכאן.
יעל רון בן משה: היה שלב שבו חשבנו שאולי לא יאפשרו לנו לקיים את הדיון הזה בגלל פתיחת המליאה, ואני הודעתי שאקיים את הדיון הזה עם הוועדה או בלי הוועדה, עם שידור לציבור או בלי, עם פרוטוקול או בלי, מכיוון שלא ניתן לדחות או לבטל גם אם המצב הפוליטי לא יציב דיו.
יעל רון בן משה: נעבור לשמוע מיד את חברי הכנסת, חלקם גם צריכים ללכת לדיונים חשובים נוספים.
יעל רון בן משה: אני שמחה שנמצא אתנו מנהל נתב"ג מר שמואל זכאי, הוא גם השתתף בדיון קודם בסוף חודש מאי שעסק גם הוא בנושא הזה, צר לי שאין כאן נציג נוסף של משרד התחבורה.
יעל רון בן משה: הגם שמנהל נתב"ג כפוף למשרד התחבורה, אני חושבת שבדיון חשוב כזה היה נכון שיהיה נציג בכיר למשרד ואולי אף ללשכת השרה.
יעל רון בן משה: חשבתי שתיאמנו עם לשכת השרה שיהיה נציג כזה.
יעל רון בן משה: אני מבינה שנמצאת אתנו בזום היועצת המשפטית, אני לא חושבת שיש כאן נושא פלילי ולכן אני לא יודעת עד כמה היא תוכל לתרום לדיון.
יעל רון בן משה: אני מבקשת שאם יש מישהו ממשרד התחבורה שצופה בנו, שומע, שיגיע לכאן.
יעל רון בן משה: ביקשתי גם מהצוות שלי לוודא שמגיע נציג לדיון חשוב כזה, שמשפיע על עשרות אלפי ישראלים מדי יום.
יעל רון בן משה: ברשותכם, אני מעבירה את רשות הדיבור לחברי הכנסת, ולאחר מכן מר שמואל זכאי.
יעל רון בן משה: בבקשה, מר מיכאל ביטון, יושב-ראש ועדת הכלכלה.
מיכאל ביטון: גברתי יושבת-ראש הוועדה, איך הגענו למצב שיש זעקה של אזרחים שכואב להם משהו, בין אם זה תורים בנתב"ג או תורים באוטובוסים, ולא נמצא נציג המשרד הממשלתי שאמור לתת תשובות?
מיכאל ביטון: הדבר הזה מצטרף לרצף התעלמויות של משרד התחבורה מעבודת ועדות בכנסת, וזה לא בגלל שהוועדה שלך לא חשובה, זה בגלל שמישהו במשרד התחבורה חושב שהאזרחים לא חשובים והם לא באים לפגישה כזאת, לדיון חירום שאת מקיימת, והוא כאב של מאות אלפי ישראלים שחווים עכשיו קשיים בנמל התעופה.
מיכאל ביטון: זאת נקודה אחת.
מיכאל ביטון: אני מברך אותך על הנחישות ועל קיום הדיון בכל תנאי, זה חלק מעבודתנו לא למצמץ.
מיכאל ביטון: גם כשיסבירו שקשה, אי-אפשר, עמוס, התראה קצרה ובחירות, אנחנו ממלאים את שליחותנו עד הדקה האחרונה.
מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד משהו עקרוני בנושא הזה.
מיכאל ביטון: היו ימים שהשדה היה שומם, בקורונה, והשיממון הזה פגע במערכות האנושיות של השדה – אנשים פוטרו, אנשים מצאו עבודה חדשה.
מיכאל ביטון: השדה קם לתחייה וזה מחמם האת לב, והציבור הישראלי טס בהמוניו לכל מיני יעדים בעולם ואנחנו מברכים על כך.
מיכאל ביטון: אנחנו פוגשים את הפקקים ואת התורים, וזה דבר כואב ואמיתי ויש לטפל בו מיידית.
מיכאל ביטון: אני חושב שאחד המיקודים של המהלך הממשלתי הוא לסייע לרשות שדות התעופה, לנמל ולמנכ"ל לקלוט עובדים, מכל סוג.
מיכאל ביטון: זה יכול להיות מורי דרך בתיירות שעוד לא הגיעו לעבודה מלאה ויכולים לעבוד חלקית.
מיכאל ביטון: זה בול על האנשים האלה, בגלל שהם דוברי שפות, הם מבינים תיירות, ואפשר לעשות עם משרד התיירות פרויקט להביא 300–400 מורי דרך ולהכניס אותם מיידית.
מיכאל ביטון: יש לו יום פה, יום שם והוא ייתן יומיים-שלושה, אז מקבלים משמרות.
מיכאל ביטון: ההכשרה שלהם לא תהיה מסובכת כי אלה אינטליגנטים שיודעים לעבוד עם קבוצה ולהוביל קבוצה.
מיכאל ביטון: זאת אומרת, במקום לעסוק במי אשם בזה שיש תורים – כשהאשמה האמיתית היא דעיכת ההון האנושי והחייאתו מחדש בנמל – להביא תוכנית עבודה ממשלתית לאיוש וסיוע למנכ"ל ולשדה לקלוט מאות עובדים להסרת חסמים בכל שרשרת הטיסה: בידוק, מזוודות ודברים אחרים.
מיכאל ביטון: אנחנו, ועדת הכלכלה, אמונים על משרד התחבורה אבל יודעים שזעקת אזרחים נשמעת במקום היסודי ביותר, שזו הוועדה לתלונות הציבור.
מיכאל ביטון: זו גם הזדמנות להוקיר כל הדברים שעשית למען הצפון, למען הפריפריה, למען הבריאות.
מיכאל ביטון: נדע לעבוד בשותפות ושמחים שהדיון מתקיים כאן, ובתוך הוועדה ניתן לו גיבוי מלא, ככל שנוכל.
מיכאל ביטון: אני מתנצל, אני הולך לחקיקה בלחץ, בהסכמות קואליציה-אופוזיציה, יום ולילה.
מיכאל ביטון: סליחה שאני הולך מוקדם.
יעל רון בן משה: תודה רבה לך, יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת ביטון, גם על הדברים החשובים וגם על העבודה החשובה שאתה עושה בוועדת הכלכלה.
ישראל אייכלר: קודם כול, אני חותם על כל מילה שאמר חבר הכנסת מיכאל ביטון, גם בנושא ההתעלמות – הייתי אומר ההתעללות – ולא רק בנושא המטוסים, אלא גם בנושא האוטובוסים.
ישראל אייכלר: כנראה שהשרה עסוקה באספקת תחבורה ציבורית בשבת אבל בכל ימות השבוע אין לה זמן לעסוק בזה.
ישראל אייכלר: מה שאני כן רואה פה חיוב גדול מאוד זה שאנחנו פוגשים את מנכ"ל נתב"ג שמואל זכאי שהגיע לפה.
ישראל אייכלר: בשבילי זו הוכחה לרצינות הבעיה.
ישראל אייכלר: הייתי מאוד מאוד מיואש כששמעתי אותך בזום בדיון הקודם, כשצפית את זה ואמרת בפירוש: אין לי אנשים.
ישראל אייכלר: אנשים מחכים שעה שלמה – במדינה אפריקנית לא מחכים כל כך הרבה זמן – בשביל להגיע לתור של הבידוק.
ישראל אייכלר: אני זוכר את שמואל זכאי כשהייתי חבר ועדת הכלכלה והגענו לסיורים, ואז הוא הראה לנו את היעילות, את המערכות למטה עם המזוודות וכל זה.
ישראל אייכלר: זו הייתה התחדשות מדהימה.
ישראל אייכלר: היית חדש אז?
שמואל זכאי: לא, אני כבר 12 שנה מנהל נתב"ג.
ישראל אייכלר: כמה שנים מאז שהיית בוועדת הכלכלה?
שמואל זכאי: שבע שנים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, הוא היה בעניינים.
ישראל אייכלר: אם שמואל מרים ידיים ואומר שאין לו אנשים, זה אומר שהמצב חמור ביותר כי אז זה תקתק בצורה לא רגילה, לא הייתה שום בעיה של אנשים.
ישראל אייכלר: אף אחד לא יגיד לי שהמשבר בעולם – וזו התופעה בעולם – דומה למה שקורה פה.
ישראל אייכלר: ראשית, הייתה שביתה בבריסל ביום ראשון שעבר, כאוס נוראי, אבל מיד אנשים לקחו רכבת לאמסטרדם, מרחק של שעה וחצי נסיעה, והיה שדה תעופה אחר.
ישראל אייכלר: היה מלא, אין מה לומר, אבל כל המזוודות הגיעו.
ישראל אייכלר: אומרים לי: אם אתה נוסע תיקח את השטריימל ואת בגד השבת במזוודת היד כי אתה לא בטוח שהמזוודה תגיע ומה תעשה בשבת?
ישראל אייכלר: לאן הגענו?
ישראל אייכלר: ממש מדינת עולם שלישי.
ישראל אייכלר: במדינת ישראל נמל תעופה אחד, 6 מיליון נוסעים – הרי מי שלא נוסע הוא לא אזרח ישראלי – זה לא יאומן.
ישראל אייכלר: אז אני מצפה, כבוד היושבת-ראש, שאם שמואל זכאי נמצא פה, למצוא פתרון.
ישראל אייכלר: לא לחכות שמשרד התחבורה למעלה שם, שעוסקים בפוליטיקה עכשיו, יפתור לנו את הבעיה.
ישראל אייכלר: אלפי אנשים שעומדים בתור זה תסכול איום ונורא.
ישראל אייכלר: אני לא צריך להסביר לאף אחד, כל אחד שנסע או שמע מחברים שנמצאים בימים האלה בנתב"ג, זה עונש, זו פגיעה בזכויות האדם, זכויות הפרט, זו רמיסה של הכבוד האנושי של הורים וילדים שעומדים.
ישראל אייכלר: הילדים משתגעים, שמים אותם על הכתפיים ועל המזוודות – תוהו ובוהו.
ישראל אייכלר: שמואל, עכשיו הזמן שלך.
ישראל אייכלר: אתה לא פקיד של מישהו, אתה ממונה על נמל התעופה היחיד של מדינת ישראל.
ישראל אייכלר: עשית את זה בכבוד 12 שנה, מן הראוי שעכשיו תיקח את העניינים לידיים.
ישראל אייכלר: קח כמה אנשים שאתה צריך, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהוא ממונה עליכם, ייתן לך גיבוי מוחלט.
ישראל אייכלר: חסרים לך 1,000 אנשים?
ישראל אייכלר: תכניס 1,200, יש מספיק כסף במדינה הזאת, בפרט עכשיו, כשיש לנו את קרן העושר.
ישראל אייכלר: אין שום סיבה לפגוע באזרחים, לא באוטובוסים וגם לא בצ'ק אין.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות מצב שחברות התעופה יגידו: מה אני יכולה לעשות, יש כמה פקידות שקורסות בעבודה.
ישראל אייכלר: תוסיף אנשים, זאת הבשורה שאנחנו רוצים לשמוע, שאתה יוצא בקול קורא: כל בחור וטוב, כל אישה, כל מי שיש לו זמן לבוא לעבודה.
ישראל אייכלר: אתה חושב שהשכר שמשלמים נמוך מדי?
ישראל אייכלר: אם צריך להעלות שכר – שכר, אבל אני לא מאמין, אני מאמין שיש מספיק אנשים שבשכר הזה מוכנים לבוא ולעבוד את העבודה הזאת.
יעל רון בן משה: בבקשה, חבר הכנסת פרופ' אלון טל.
אלון טל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
אלון טל: כל הכבוד על הדיון, שהוא דיון ממש חשוב.
אלון טל: קודם כול, גילוי נאות, משהו שלא גיליתי לך: לא מזמן היה אירוע מאוד מרשים של המפלגה שלנו בגני התערוכה, ורצתי כדי לטוס לארצות הברית ולתת הרצאה בבוקר.
אלון טל: נתקעתי בתור מאוד מאוד ארוך, ועד שהגעתי לכרטיס היו רק 50 דקות ולא נתנו לי לעלות למטוס והייתי צריך לטוס למחרת.
אלון טל: כלומר על בשרי הרגשתי את התופעה שאנחנו דנים בה היום.
אלון טל: למזלי, אני גר קרוב לשדה התעופה, אני בא ממודיעין.
אלון טל: תארי לעצמך שזה היה קורה לך, עם הנסיבות הגיאוגרפיות שלך.
אלון טל: אני חושב שחשוב שאנחנו מתייחסים לדיון הזה כדיון חירום, אבל אני מקווה שבעקבות זה נבין שאנחנו רואים סימפטום והתופעה לא הולכת להשתפר בלי תכנון לטווח ארוך.
אלון טל: הרי אוכלוסיית ישראל גדלה בקצב של 2% בשנה; לא זו בלבד שצריך לגדול ב-2% אלא אנחנו רואים את הלחץ.
אלון טל: קודם כול, הייתה כתבה בטלוויזיה על המחירים בבתי המלון בארץ בגלל הביקושים, וזה מטורף – 2,000 שקל ללילה.
אלון טל: אנשים יטוסו לחו"ל מכורח כלכלי.
אלון טל: נוסיף לזה את הצפיפות באתרי הנופש של עצמנו.
אלון טל: קיימתי דיון בוועדה אחרת על המצב באתרי טבע, בשמורות טבע, כאשר באה משפחה לצאת מהעיר הסואנת ונכנסים אילו לדיזינגוף סנטר בעין גדי, ולכן אנשים מחפשים את השטח הפתוח, את המרחב, בחוץ לארץ.
אלון טל: לכן הביקושים אליך, אדוני, רק ילכו ויגדלו.
אלון טל: אני חושב שלצד כל החלטה לגבי צעדים מידיים צריך לקרוא למשרד התחבורה צריך לתכנן לטווח ארוך.
אלון טל: הדברים האלה הם לא מדע טילים, אנחנו יכולים לראות את הביקושים עולים, אתה יודע איך להיערך לזה, תתחילו לתכנן את שדה התעופה השני ובואו נתמודד עם זה.
אלון טל: מדינת ישראל יודעת לתכנן, אבל צריך מנהיגות.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: צהריים טובים לכל הנוכחים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני כחודשיים ביקרתי, יחד עם ועדת החוקה, אצלכם בנתב"ג.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתם עושים עבודה מרשימה, אבל אנחנו שומעים את זעקת האזרח, שהתורים הם בלתי נסבלים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אחת שהעליתם אז בפנינו היא שיש בעיה עם כוח אדם.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתם לא מצליחים להתאושש אחרי תקופת הקורונה, שנאלצתם לפטר הרבה אנשים, ולגייס עכשיו כוח אדם חדש בתנאים שיש לכם להציע לעובדים זה מאוד קשה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: יושב-ראש ועדת הכלכלה מיכאל ביטון הציע לגייס את מורי הדרך.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: יכול להיות שתיאורטית זה מתאים אבל זה לא ייצא לפועל כי זה סוג אוכלוסייה שלא מתאים להם לעמוד בבידוק של האזרחים בשדה התעופה, והתורים הם דווקא בבידוק הראשוני, הבידוק הביטחוני ומסירת המטען.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מקווים שהגעת לכאן עם פתרונות.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם אתה צריך עזרה שלנו, כבית המחוקקים – למרות שאנחנו הולכים לבחירות, אבל אני מקווה שנחזור, ויהיו כאן נבחרי ציבור, אם לא אנחנו, אז מישהו אחר – אם אתה צריך שנשנה חקיקה או נדחוף נושאים מסוימים דרך משרדי הממשלה, אנחנו כאן כדי להקשיב ולטפל בדברים האלה.
יעל רון בן משה: שמואל, מכיוון שכבר דיון בנושא הזה, אשמח שתתייחס לשינוי שהיה מ-29 במאי לגבי נתוני ההמתנה בתחנות השונות ולשורש הבעיה: למה קורה, מה צריך לעשות כדי לשפר את זה וגם, בבקשה, משהו צופה פני עתיד.
יעל רון בן משה: אנחנו לפני הפיק הגדול של יולי-אוגוסט והחגים, שנדע מה צפוי לנו ודרכים להתמודדות.
שמואל זכאי: קודם כול, אני רוצה להודות לכם, ולהודות לך באופן אישי, על קיום הדיון.
שמואל זכאי: זה לא דבר טבעי שפרלמנט מקיים דיון על עומסים בנמל התעופה.
שמואל זכאי: זה מראה על האכפתיות של נבחרי הציבור מהאזרחים, מהדברים הכי קטנים של האזרחים.
שמואל זכאי: אני רוצה לפתוח בהתנצלות: זאת לא רמת השירות שידענו לתת לציבור עד 2019, זו גם לא רמת השירות שאנחנו רוצים לתת לציבור.
שמואל זכאי: אני מצטרף גם לדבריך, שלמרות שהבעיה היא בעיה גלובלית, כולנו רואים מה קורה בנמלי התעופה בעולם, אנחנו מדינה ייחודית.
שמואל זכאי: יש לנו נמל תעופה בין-לאומי אחד, זה שער הכניסה והיציאה הראשי למדינת ישראל, ובעוד שהאזרחים באירופה יכולים לקחת רכבת או רכב ולעבור ממדינה למדינה, אזרחי מדינת ישראל, הדרך היחידה שלהם להיכנס ולצאת מישראל היא להשתמש בדרך האוויר ובנמל התעופה בן גוריון.
שמואל זכאי: לכן אני לא מאמין שמתקיימים דיונים כאלה בפרלמנטים אחרים בעולם, וראוי שיתקיים דיון כזה בפרלמנט הישראלי כי מדינת ישראל שונה.
שמואל זכאי: יש לי חמישה ילדים, שלושה ילדים קטנים, אני יוצא לנופש באוגוסט לאילת כי בחינוך שאנחנו נותנים לילדים שלנו לפחות בשנה עושים נופש בארץ ולא נוסעים רק לחו"ל.
שמואל זכאי: זה חינוך להכרת הארץ ולהרבה דברים אחרים.
שמואל זכאי: אבל אני רוצה להגיד לכם שאפילו למשפחה כמו שלנו, שגם אני וגם רעייתי עובדים, 16,000 מיום שלישי עד יום שבת באילת מעורר מחשבות האם לא לקחת טיסה לקפריסין ולהיות שם שבוע בחצי מחיר, ומכאן אני רוצה להתחיל.
שמואל זכאי: יכולתי לא להגיע לדיון הזה ושלא תהיה בעיה בכלל, וזה מה שעושים בכל העולם.
שמואל זכאי: מה עושים בכל העולם?
שמואל זכאי: מבטלים טיסות.
שמואל זכאי: השנה צפויים להיות 18 מיליון נוסעים בנתב"ג.
שמואל זכאי: אני מאשר את לוח הטיסות, אם הייתי מאשר רק 13 מיליון נוסעים כנראה שלא הייתי כאן.
שמואל זכאי: אבל מה שזה היה גורם זה לעלייה ביוקר המחייה.
שמואל זכאי: אם בשנת 2019 800 דולר היה הממוצע של כרטיס לניו יורק, היום הוא עומד על 1,800 דולר, ואם היינו מצמצמים את לוח הטיסות זה היה עולה 2,500 דולר.
שמואל זכאי: תעופה זה קודם כול בני אדם.
שמואל זכאי: כשרואים את המשפחות עם הילדים הקטנים, עם הטרולי הקטן, גם משפחות גם של חרדים שטסים אחרי הלימודים בישיבה בחזרה למשפחות שלהם, עם חמישה ושישה ילדים, ואתה חושב על המחירים האלה ואתה רואה את העיניים של הילדים בוהקות כי כולנו יודעים מה עושה ההבטחה של ההורים לילדים לטוס לחו"ל, אז אני, כאדם, לא יכול לעמוד בזה.
שמואל זכאי: אני מעדיף שלא יהיו תורים, אבל בבחירה בין התורים לבין העלייה ביוקר המחייה, אחרי שהצגתי לשרת התחבורה את האלטרנטיבות היא קיבלה את ההחלטה שאנחנו לא נבטל טיסות כדי לא לייקר את מחירי כרטיסי הטיסה.
שמואל זכאי: מה עושים?
שמואל זכאי: עומדים לפנינו יולי-אוגוסט.
שמואל זכאי: ישראל היא מדינת תיירות עונתית, הילדים יוצאים לחופש.
שמואל זכאי: לצערי הרב, יצאו קצת יותר מוקדם מהמתוכנן, יש לי שלושה ילדים קטנים בבית שהיו צריכים להיות עכשיו בבית הספר, ואת יודעת איזו עוגמת נפש זו שאי-אפשר להיפרד מהמחנכת והמחנך, אבל נשים את זה בצד.
שמואל זכאי: אי-אפשר להחזיק את הילדים בבית חודשיים, צריך לצאת לחופש, ועכשיו אנחנו מגיעים לשיא העונה.
שמואל זכאי: כוח אדם: לקחנו 400 עובדים של רשות שדות התעופה שלא עובדים במקצועות הביטחון – מהנדסים, אקדמאים - - -
יעל רון בן משה: שעובדים בתפקידים אחרים, שנבחרו לתפקידים אחרים.
שמואל זכאי: יש פה נוהג להשמיץ כל הזמן נציגויות עובדים, אבל זו בדיוק גדולה של נציגות עובדים, שמבינה שעכשיו לא רק צריך לתת שירות לאזרח, עכשיו צריך לשמור על הבית, והבית זה נמל התעופה.
שמואל זכאי: כל נציגויות העובדים התגייסו וגם משרד האוצר התגייס לטובת העניין הזה והעובדים האלה מקבלים פיצוי.
שמואל זכאי: הם יעבדו כשש משמרות בחודש, שתי משמרות בשבוע.
שמואל זכאי: צריך להבין שאלה עובדי יום; אימהות עובדות שצריכות לעזוב את הילדים שלהן, אבות שרגילים לעבוד ביום, הם יבואו ב-02:00 לפנות בוקר לעשות משמרות לילה, ונוסיף למצבה של כ-1,000 עובדים שחסרים לנו 400 עובדים שיעברו כבר הסבה מקצועית ויבואו לתגבר, בעיקר במקצועות הביטחון.
יעל רון בן משה: זאת אומרת, 400 עובדי רשות שדות התעופה שעובדים ב-back office בתפקידים אדמיניסטרטיביים, מקצועיים, הנדסיים, כלכליים אחרים ייתנו שתי משמרות בשבוע, כנראה בבידוק הביטחוני.
שמואל זכאי: בטוח בבידוק הביטחוני, לפחות שתי משמרות בשבוע.
שמואל זכאי: המינימום יהיה שמונה משמרות בחודש, שתי משמרות בשבוע.
יעל רון בן משה: אבל אני רוצה שנלך צעד אחורה, משהו על מצבת העובדים – אלה נתונים שסיפקת בדיון הקודם.
יעל רון בן משה: כמה עובדים היו ב-2019 אל מול תנועת הנוסעים וכמה היום?
שמואל זכאי: התעופה עלתה מינואר ב-300%.
שמואל זכאי: סיימנו את שנת 2021 עם 6 מיליון נוסעים.
שמואל זכאי: בחודש ינואר היו בנתב"ג 400,000 נוסעים, עד סוף יוני יהיו 1.7 מיליון.
שמואל זכאי: זאת אומרת, זו עלייה של פי שלושה או פי ארבעה, אבל כשאנחנו מסתכלים על מצבת העובדים, אני פחות 40% עובדים.
שמואל זכאי: זאת אומרת, אני 300% יותר טיסות ונוסעים ואני 40% פחות עובדים.
שמואל זכאי: אפילו אני, שאני קוסם ידוע, היכולת שלי מוגבלת, כי כל נוסע צריך לעבור בידוק ביטחוני.
שמואל זכאי: מדובר פה באיום אסטרטגי, אנחנו לא יכולים להמר על חיים של 300 אנשים שטסים.
שמואל זכאי: כל נוסע באופן אישי נמצא בשיח ורבלי מול בודק ביטחוני, כל מזוודה נבדקת בידוק טכנולוגי מלא ואין שום דבר בעולם שנרד מזה, מדובר פה בביטחון של אנשים שנמצאים על מטוס.
שמואל זכאי: כשיולי-אוגוסט וחגי תשרי עומדים בפתח, סיסמאות לא יעזרו, אנחנו צריכים לעשות צעדים פרקטיים.
שמואל זכאי: הצעד הפרקטי הראשון שתלוי בנו זה לקחת 400 עובדים מהמשרדים, להעביר אותם לעובדי שטח.
שמואל זכאי: זה הדבר הראשון והמיידי, שתלוי בנו ולא תלוי בגורמים אחרים – עשינו אותו.
שמואל זכאי: הדבר השני הוא שותפי הפעילות שלי.
שמואל זכאי: נמצאות כאן חברות שירותי הקרקע, שהן נותנות את המענה, הן עושות רישום לטיסה.
שמואל זכאי: הגדלתי להם את מאתרי הגיוס, נתתי להם אישורים שלא נתתי בשנים אחרות, למשל, לגייס בני נוער.
שמואל זכאי: היום לבני הנוער יש גישה טכנולוגית יוצאת מן הכלל.
שמואל זכאי: אנחנו רואים שבני הנוער האלה, שנכנסו כבר לעבוד ברישום לטיסה, יודעים להיכנס למחשב, יודעים לעשות רישום לטיסה.
שמואל זכאי: אז אנחנו מגדילים את מאתרי גיוס באמצעות עובדים שהעברנו מעבודת משרד לעבודת שטח, ובחברות שירותי הקרקע – הגדלת מאתר הגיוס באמצעות הרשאות לגייס עובדים אחרים.
שמואל זכאי: אנחנו גם בשיח עם החברה החרדית; אני חושב שלמרות שכולם אומרים שהחרדים לא רוצים לעבוד, החרדים כן רוצים לעבוד.
שמואל זכאי: יש לידנו הרבה יישובים – אלעד ויישובים אחרים – ואנחנו כבר בשיח.
שמואל זכאי: אני גם בקשר עם חיים ביבס, ראש עיריית מודיעין, לאתר כל מי שיכול לעבוד להביא אותו לעבודה ולהכשיר אותו באופן מהיר.
שמואל זכאי: אבל יש מקצועות שקשה מאוד להכשיר באופן מהיר.
שמואל זכאי: למשל, זיכוי התראות במזוודות, זה שלושה חודשים להכשיר, זה יהיה כבר אחרי חגי תשרי וזה מאוחר מדי.
שמואל זכאי: להביא יותר עובדים – צריך לפתור את הבעיה לטווח ארוך.
שמואל זכאי: 400 העובדים האלה יצרכו לחזור לעבוד במשרדים מתישהו וצריך פתרונות לטווח ארוך.
שמואל זכאי: פנינו למשרד האוצר בכמה בקשות.
שמואל זכאי: 90% מעובדי הביטחון שלי הם סטודנטים, הם באים לעבוד בנתב"ג בשביל להשתכר, לסיים את התואר הראשון והתואר השני שלהם וללכת לקריירה האמיתית שלהם בחיים, שאותה הם לומדים בלימודים האקדמאים.
שמואל זכאי: יש פרויקט ממדים ללימודים של צה"ל, אבל נשים, לצערנו הרב, רובן לא חיילות קרביות ולכן הן לא נהנות ממדים ללימודים.
שמואל זכאי: פנינו בבקשה למשרד האוצר כדי להגדיל את היציבות התעסוקתית.
ענבר בזק: איך קשור אליכם ממדים ללימודים?
שמואל זכאי: למשל, המאבטחים שלי היו חיילים קרביים ואז הם זוכים ממדים ללימודים.
ענבר בזק: אבל זו עבודה, לא לימודים.
שמואל זכאי: הם הולכים ללימודים אוניברסיטאיים, נהנים מהחוק של ממדים ללימודים ואז באים לעבוד.
שמואל זכאי: 90% מהעובדים שלי הם סטודנטים.
ענבר בזק: ואתם לא מוכרים כעבודה מועדפת.
שמואל זכאי: לא מוכרים כעבודה מועדפת.
שמואל זכאי: עבודה מועדפת, אני לא צריך להגיד לכם, זו סוגיה פוליטית.
שמואל זכאי: כל שר רוצה, ובצדק מבחינתו, שהמשרד שלו יהיה עבודה מועדפת.
שמואל זכאי: פנינו לממונה על השכר במשרד האוצר בעניין הזה, לאור מצב החירום – זה לא בא מתקציב המדינה, זה בא מתקציב רשות שדות התעופה – לאשר השתתפות בשכר לימוד לעובדי הביטחון.
שמואל זכאי: זה יגדיל את היציבות התעסוקתית, כי כולם ירצו להישאר לעבוד עד שיסיימו את התואר הראשון שלהם וזה יהיה גם מוקד משיכה לבוא לעבוד.
שמואל זכאי: השבוע אנחנו גם יוצאים בקמפיין שקורא לבוא לעבוד.
שמואל זכאי: לא רוצה למתוח ביקורת על מה שהיה בעבר, אבל מי שציפה שבמשך שנתיים נמל תעופה ייסגר וייפתר חמש או שש פעמים בתקופת הקורונה ו-2,000 עובדים יצאו לחל"ת במודל שנותנים את החל"ת לעובד ולא למעסיק, וכשנחליט לפתוח העובדים יחכו לנו שנתיים, הוא פשוט לא חי את המציאות הישראלית.
שמואל זכאי: יש לי גם ילדים גדולים, ילד בן 25 וילדה בת 22, גם הם נהנו מהחל"תים האלה, וראיתי מה זה עושה להם.
שמואל זכאי: כולנו צריכים להבין שמשהו עבר על משק התעסוקה בישראל, זה משהו שקשור למדעי ההתנהגות.
שמואל זכאי: אנשים למדו שאפשר להסתדר עם פחות כסף ויש יום חופשי, אפשר לקחת את הילדים אחרי הצהריים לכל מיני מקומות, וזה שינה את הלך המחשבה של האנשים.
שמואל זכאי: זה לא שאחרי שנתיים חזרנו בחזרה, פתחנו הכול וכולם מחכים לנו בפתח.
שמואל זכאי: לא, משהו עבר על אנשים שבמשך שנתיים קיבלו חל"ת וישבו בבית, ואת הדבר הפסיכולוגי העמוק הזה כולנו צריכים להבין.
שמואל זכאי: צריך לעשות ריסטרט למהלך הזה.
ישראל אייכלר: אבל אני לא רואה שהנוסעים התרגלו לשבת בבית.
שמואל זכאי: הנוסעים לא אשמים בשום דבר, הנוסעים צודקים.
שמואל זכאי: הם רוצים להגיע ולטוס.
שמואל זכאי: העוצמה של המשבר בנתב"ג מקבלת שיקוף תקשורתי, ואז אנשים מגיעים חמש-שש-שבע שעות לפני הטיסה.
שמואל זכאי: אתמול פגשתי משפחה שהגיעה מנהרייה ואכלה את ארוחת הבוקר שלה על הרצפה.
שמואל זכאי: היא עברה את הבידוק הביטחוני, מגיעים שבע שעות לפני הטיסה, דלפק הרישום לטיסה נפתח שלוש שעות לפני.
שמואל זכאי: ב-2019, כשהיינו פותחים דלפקי רישום, בפתיחה היו 20 נוסעים על הדלפקים; היום מחכים כבר 200 נוסעים על הדלפקים בפתיחה.
שמואל זכאי: אין שום סיכוי לשלוש דיילת שצריכות להתמודד עם 200 נוסעים לחוצים, עם משפחות וילדים.
שמואל זכאי: עשינו כמה צעדים בשביל לשפר את זה.
שמואל זכאי: דבר ראשון: מהשבוע שעבר הגענו לסיכום עם חברות התעופה הישראליות שנוסעים שטסים בחברת תעופה ישראלית ועוברים את הבידוק הביטחוני, לא כל המשפחה צריכה לעמוד בתור לרישום לטיסה.
שמואל זכאי: מספיק שאם המשפחה או אב המשפחה ממתינים ברישום לטיסה עם כל הדרכונים, שאר המשפחה יכולה לשבת בצד.
שמואל זכאי: ארגנו גם משחקייה לילדים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך הנוסעים יודעים שזו האפשרות?
שמואל זכאי: כבר יומיים, מ-01:00 לפנות בוקר בשדה מלווה.
שמואל זכאי: אנחנו לא מספיק טובים בהסברה לנוסעים.
שמואל זכאי: קודם כול, כולנו טסים, אף אחד לא אוהב להיפרד מהילדים שלו, הילדים רוצים להיות ליד האימהות והאבות שלהם.
שמואל זכאי: זה לא כל כך פשוט להשאיר את האבא או את האמא לבד וללכת.
שמואל זכאי: אנחנו נותנים קדימות למשפחות בתורים.
שמואל זכאי: אנחנו מוציאים מהתורים משפחות עם ילדים, מוציאים אנשים מבוגרים, כמובן נעזרים עם תעודת נעזר, כמובן יש אוכלוסייה של פטור מתור – זה חוק במדינת ישראל.
שמואל זכאי: אבל לפעמים אנחנו גם מפספסים; השבוע פספסתי אישה בהיריון ואמרתי לה: אני מתנצל, לא ראיתי אותך.
שמואל זכאי: היא הגיעה כמעט עד קצה התור.
שמואל זכאי: כולם עומדים בתורים, אבל חבר וחברה בני 22–23 יכולים לעמוד בתור, זה סביר.
שמואל זכאי: משפחה עם ילדים או נוסעים מבוגרים, כשאתה מוציא אותם מהתור זה גם מקל על הלחץ.
שמואל זכאי: אנחנו, 400 העובדים שבאים לתגבר, אנחנו אנשים קצת בוגרים יותר, הגישה שלנו לאנשים היא קצת אחרת, אנחנו מתייחסים ביותר סבלנות, מבינים את המצוקות.
שמואל זכאי: אני חייב לשבח את הציבור; אנחנו מרגישים שהציבור מגיע הרבה יותר רגוע.
שמואל זכאי: אני קורא מכאן לציבור לא להגיע שבע ושמונה שעות לפני ההמראה.
שמואל זכאי: זה לא מקל על העומסיםף זה רק מכביד על העומסים.
יואב בן צור: אל תפתח בידוק לאלה שמגיעים שבע-שמונה קודם.
יואב בן צור: תגיד להם שזה סמוך לטיסה.
שמואל זכאי: אבל הוא כבר הגיע לשדה.
ענבר בזק: אין מקומות ישיבה בכלל, יש ממש מעט.
שמואל זכאי: זו הערה נכונה.
שמואל זכאי: הוספנו מקומות ישיבה עכשיו, אבל אם כולם יגיעו שבע ושמונה שעות לפני אף פעם המקום לא יספיק.
שמואל זכאי: זה קצת הפוך למה שמשדרים, אבל אני מנסה להסביר את זה מבחינה מקצועית: כדי להקל על העומסים, עדיף שהנוסעים יגיעו בין שלוש לארבע שעות לפני ההמראה ולא בין שבע לשמונה שעות.
יעל רון בן משה: אני חושבת שזו קריאה מאוד חשובה לציבור.
יעל רון בן משה: נדבר, אדוני, על מה עוד צריך לשפר בנמל התעופה, בשירות, איפה אנחנו יכולים לסייע למאמץ, אבל ככל שאפשר, לשדר את זה הלאה – הדלפקים של צ'ק אין לא נפתחים למעלה משלוש שעות לפני הטיסה.
יעל רון בן משה: אם מישהו חושב שהוא יקדים בגלל חנייה, שאטל, בידוק ביטחוני – שיקדים בחצי שעה-שעה.
יעל רון בן משה: חמש-שש-שבע שעות לפני יוצר עומסים על עומסים קיימים.
יעל רון בן משה: תחשבו רק איך נראים השירותים הציבוריים בנמל התעופה בן גוריון כשאנשים מגיעים שבע שעות לפני הטיסה ולא שלוש שעות לפני הטיסה.
יעל רון בן משה: אין מספיק שירותים, אין מספיק מנקים.
יעל רון בן משה: ביולי-אוגוסט, גם אם כל עובדי רשות שדות התעופה יעברו לעבוד בבידוק הביטחוני, הם יצטרכו לנקות שירותים ציבוריים, לא יהיה מי שידאג לתשתיות האלה.
יעל רון בן משה: לכן הקריאה היא לא להגיע חמש שעות לפני טיסה, זה רק מגביר את הכאוס.
יעל רון בן משה: זה כקריאה ראשונה, עוד מעט נראה מה הדברים.
יעל רון בן משה: אני חלילה לא רוצה לחנך אף אחד, אני מציעה לאזרחים הישראלים לא להגביר את הכאוס.
יעל רון בן משה: נמתין בסבלנות לסיום הדיון לראות מה הצעדים הפרקטיים שאנחנו לוקחים על עצמנו.
עמית חורש: אני מייצג את עמותת תעופה נבונה, שעוזרת לצרכנים לקבל את הדברים שהם זכאים להם, כמו פיצויים.
עמית חורש: אנחנו מקבלים עשרות, אם לא מאות, פניות מצרכנים.
עמית חורש: סוכנויות הנסיעות אומרים להגיע יותר זמן לפני הטיסה בגלל הבעיה של over booking.
עמית חורש: בהרבה מקרים מגיעים צרכנים בזמן סביר, יש עומסים מטורפים, עולים כל שאר האנשים וכשהם מגיעים אומרים להם כל מיני תירוצים.
עמית חורש: לפעמים אומרים להם over booking ולפעמים ממציאים תירוצים אחרים, ואז הם לא יכולים לעלות לטיסה, ולפעמים אלה משפחות עם ילדים.
עמית חורש: לכן להגיד להם להגיע בדיוק בזמן, זה סותר את מה שסוכנויות הנסיעות אומרות להם.
ישראל אייכלר: פתחתם את טרמינל 1?
יעל רון בן משה: מיד נתייחס.
יעל רון בן משה: חבר הכנסת בן צור, בבקשה.
יואב בן צור: הייתה לי הצעה לסדר-היום על הכאוס שיש בשדה התעופה, ושרת התחבורה ניסתה לענות לי תשובות.
יואב בן צור: אני רוצה לשאול: זה היה צפוי.
יואב בן צור: דרך אגב, זה עובר דרך מינהל רשות האוכלוסין, שגם שם יש בלגן גדול בנושא של הדרכונים, אנשים לא מצליחים לקבל דרכון.
יואב בן צור: הנכדה שלי, ביקשו בשבילה דרכון כבר לפני חודשיים, עד היום אנחנו לא רואים את הכיוון לכך שהיא הולכת לקבל דרכון.
יואב בן צור: היו אזהרות שאחרי הקורונה, אחרי שייפתחו השמיים וייפתחו הגבולות תבוא הצפה גדולה.
יואב בן צור: היה מספיק זמן כדי לחשוב ולהיערך למציאות הזאת.
יואב בן צור: למה זה לא קרה?
יואב בן צור: למה זה לא קרה עם תגבור כוח אדם?
יואב בן צור: עם כל הכבוד לכך, כמו שאמרה שרת התחבורה, שיוצאים אנשים מהמשרדים והולכים לעשות עבודה בתוך הטרמינל.
יואב בן צור: אני שואל: האם בהיערכות נכונה, עם הגדלת כוח האדם – ואני לא מקבל את זה שאין לנו כוח אדם.