GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסתר בן חיים: רציתי להתייחס לגבי שני דברים.
אסתר בן חיים: ראשית שמעתי על קשיים שיש לחברי כנסת שמנהלים פניות ציבור, אני פונה אלייך חברת הכנסת, ואני רוצה לציין שעל פי חוק מבקר המדינה חבר הכנסת, והוא ייחודי בעניין הזה, כי הרי מי שפונה לנציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור צריך להיות אדם שנפגע במישרין.
אסתר בן חיים: היחידי שהוא יוצא דופן הוא חבר כנסת שיכול לפנות גם בשם מישהו שנפגע, זאת אומרת בשם הזולת.
אסתר בן חיים: לצערי חברי הכנסת אינם עושים שימוש בסמכות הזאת שיש להם על פי חוק, ואנחנו מקבלים פניות ספורות מחברי הכנסת.
אסתר בן חיים: אז מכאן אני בהחלט קוראת לחברי הכנסת, והנה בדיוק במקרים האלה שאת מציינת שפנית למשרדי ממשלה לא נענית ודברים נתקעו, אנחנו בדיוק במקומות האלה ואפשר להיעזר בנו.
אסתר בן חיים: דבר שני שאני ממש רוצה להתייחס אליו, קודם כל אני חייבת לומר שמאוד מאוד חשוב לציין באמת את העבודה הכל כך חשובה ולא פשוטה שעושים הנציבים והממונים, ואני מסכימה עם זה לגמרי, ובוודאי שנכון שכל אדם יכול להשתפר וכמובן גם אנחנו.
אסתר בן חיים: אבל אני כן רוצה לציין רגע לגבי אותם מתלוננים שדיברו כאן, עוד פעם, ציינו כאן אלימות שהיא אלימות קשה.
אסתר בן חיים: אבל זה לא מירב המקרים.
אסתר בן חיים: אבל כן אני יכולה לציין שיש לנו מתלוננים עם התנהגות מאתגרת ובאמת אנחנו בנציבות תלונות הציבור, פנו אלינו כבר מספר גופים, מספר משרדים, שפנו אלינו ושאלו אותנו כבית המקצועי, 'מה אנחנו עושים עם מתלוננים כאלה שיש להם התנהגות מאתגרת ואנחנו חווים את זה גם אנחנו'.
אסתר בן חיים: אז שוב אני אומרת, במקרים הקיצוניים צריך למצוא לזה פתרון, עוד פעם, אם זה כמובן איום באלימות אז כמובן שמערבים משטרה וכולי.
אסתר בן חיים: אבל גם כשמדובר בהתנהגות מאתגרת, אנחנו למשל במשרד בונים מתווים, בונים פשוט את שיטת או את אופן הבירור אל מול המתלונן הספציפי עם ההתנהגות המאתגרת שלו.
אסתר בן חיים: אנחנו גם מכשירים את הצוות.
אסתר בן חיים: צריך להבין שיש הרבה מאוד דברים שאפשר להקנות לצוות, אם זה למשל כשאנחנו מקבלים סדנאות גם מצוות שעוסק בבריאות הנפש למשל, שנותן לנו עצות וטיפים איך אנחנו באמת אמורים לפעול במקרים כאלה, ואני חושבת שהכשרות כאלה צריכות להינתן על בסיס קבוע גם למי שעוסק בפניות ובתלונות הציבור.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: מדהים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: כל הכבוד.
אסתר בן חיים: אני כן רוצה לציין שבגלל הפניות האלה של מספר משרדים אלינו בנושא הזה כי זו באמת בעיה, ואגב, אני חייבת לציין שהיא בעיה בין לאומית.
אסתר בן חיים: גם בעולם מוסדות אומבודסמן מתמודדים בדיוק עם אותה תופעה.
אסתר בן חיים: אנחנו לקחנו על עצמנו להכין קווים מנחים לכל העוסקים בפניות הציבור, ואני מקווה שאנחנו נסיים את המלאכה כמה שיותר מהר ואנחנו נעביר, שוב, אין לזה פתרון קסם.
אסתר בן חיים: אבל כן ישנם דברים שאנחנו יכולים לספר גם מהנסיון שלנו, גם מהכשרות שעברנו, כיצד ראוי ונכון לטפל.
אסתר בן חיים: ושוב, בל נשכח שיש לנו אוכלוסיה קשה שאליה אנחנו רוצים להגיע.
אסתר בן חיים: אותה אוכלוסיה שבאמת מתקשה ולפעמים, איך אומרים, אם אנחנו מסתכלים על התלונה כסוג של מתנה, כמשהו שבאמת מלמד אותנו על איזה שהוא ליקוי, לפעמים אנחנו מקבלים את המתנה כאריזה מקולקלת.
אסתר בן חיים: אנחנו שומעים דברים בצעקות, אולי בהתנהגות לא כל כך יפה, אבל צריכים להוציא את העיקר מהתפל, והרבה פעמים מעבר לחסות המאוד קשה מסתתרת באמת תלונה, באמת בעיה שאנחנו יכולים לפתור אותה.
יעל רון בן משה: נציגת הביטוח הלאומי בבקשה.
נורית יצחק: שלום לכולם.
נורית יצחק: אני מנהלת האגף לפניות הציבור במוסד לביטוח לאומי, האגף שלנו בכפיפות ישירה למנכ"ל הביטוח הלאומי.
נורית יצחק: באגף יש תשעה עובדים, מתוכם חמישה מבררי פניות שהם כולם משפטנים, עורכי דין, והיתר עובדים מנהליים ומזכירה.
נורית יצחק: אנחנו עוסקים בטיפול במהלך שנת 2021 טיפלנו בכמעט 18,000 פניות.
נורית יצחק: בשנה הזאת עד לבוקר זה טיפלנו בלמעלה מ-8,000 פניות.
נורית יצחק: את הפניות שלנו אנחנו מחלקים גם לתלונות שהן תלונות על איזה שהוא מעשה או מחדל שלדעת הפונה פגעו בזכויות שלו, כ-40% מכלל הפניות שלנו הן כאלה, והיתר הן השגות ועררים על החלטות ועל תשובות שהמבוטחים קיבלו מכל פקידי המוסד שמטפלים בתביעות שלהם בכל הארץ, וכמובן שמה שאנחנו עושים, והכמויות האלה מתייחסות אך ורק לפניות שמגיעות אל אותה יחידה ולא לכלל הפניות, אנחנו לא ערוץ השירות, אנחנו לא אגף שירות של הביטוח הלאומי.
נורית יצחק: כפי שאתם יודעים, הביטוח הלאומי מטפל במליוני תביעות שמוגשות מדי שנה, והאינטראקציה בין הביטוח הלאומי לבין אזרחיו היא יום יומית ביחס לכל אחד מאיתנו, ויש לנו אגף שירות שאמון על כלל הפניות האלה והתקשורת הישירה מול האזרחים, ומדובר שם כמובן בהיקפים מאוד מאוד גדולים של פניות שמגיעות בכל ערוצי התקשורת, גם בקבלת קהל ישירות לסניפים שלנו יש לנו למעלה מ-80 יחידות למתן שירות פרונטלי בכל הארץ, יחד עם המוקד הארצי שנותן את המענה, הן בפניות בכתב והן בפניות טלפוניות וכמובן שהמדובר פה בפניות שאין להן קשר לפניות שבהן מטפל האגף של תלונות השגות ועררים.
נורית יצחק: אנחנו מטפלים בפתולוגיה, במה שלא מסתדר, ואנחנו עושים את זה גם לצורך מתן מענה של מיצוי זכויות למי שפונה אלינו ומאחר ומדובר במוסד שבנוי על מורכבות מאוד מאוד גדולה, עובד לפי חוק תקנות ונהלים מאוד מורכבים ונותן 34 סוגים של גימלאות שונים וכמובן הרבה שירותים נוספים מעבר לגימלאות וגם גובה כמובן דמי ביטוח, אז האינטראקציה המאוד מורכבת הזאת ותנאי הזכאות המאוד מורכבים, מחייבים באמת תשומת לב מירבית ומקצועיות מאוד גדולה בטיפול בתלונות בהשגות ובעררים ולכן כמובן האנשים שיושבים ביחידה הזאת הם אנשים ותיקים ומוכשרים מקצועית וגם חייבים כל הזמן להתעדכן בשינויים שקורים חדשות לבקרים בתקנות, בחוקים ובפסיקה שנוגעים לביטוח הלאומי.
נורית יצחק: אנחנו משתמשים בתלונות לא רק למצות את הזכויות של המבוטחים ולשפר את השירות לפונה הספציפי שלנו, אלא אנחנו גם עושים בהם שימוש על מנת להפיק לקחים לצורך למידה מערכתית הן ברמה של שינויי נהלים, שינויי תהליכי עבודה, והן ברמה של הצעות לשינויים בחקיקה הן ראשית והן חקיקת משנה.
נורית יצחק: אני חושבת שמה שמייחד את העבודה שלנו זה כשאנחנו קוראים מכתב תלונה, ואנחנו מקבלים פניות בעיקר בכתב והפניות אלינו הן מטבע הדברים מורכבות בגלל אופי הפעילות של הביטוח הלאומי, אנחנו לא קוראים מה שהמבוטח מבקש אלא מחפשים מה הוא צריך ומה הפתרון שאנחנו יכולים לתת לו, גם אם הוא לא ידע לבקש אותו.
נורית יצחק: אנחנו מודעים לעובדה שבשל המורכבות של תהליך מימוש הזכויות בביטוח הלאומי ועצם הידע על למה אני עשוי להיות זכאי, גורם לזה שאנשים לא תמיד יודעים מה לבקש, הם פונים ממקום שכואב להם שמפריע להם שחסר להם, ואנחנו צריכים לראות גם אם הוא לא ידע לבקש את מה שאני יכול לתת לו ולסייע לו, אולי אני יכול לסייע לו בדרך אחרת, ואת זאת אנחנו משתדלים לעשות בכל פניה ופניה, זאת אומרת הן לעשות מיצוי זכויות מלא לכל מי שפונה אלינו והן תהליך של למידה, הן לצורך הפקת לקחים אם היה איזה שהוא כשל באופן מתן השירות או איזה שהוא עיוות או לקונה שאנחנו חושבים שצריך למלא אותה כדי לתת זכויות מתאימות יותר במקרים נוספים ולא רק במקרה שלו, וגם כדי להביא לידיעת המטפלים בכל היחידות שלנו ברחבי הארץ מקרים נבחרים שמהם הם גם יכולים ללמוד מהעשייה שלנו, איך הם צריכים לנהוג במקרים דומים או מה הם צריכים להציף אל המטה כדי להביא לשינוי.
נורית יצחק: אנחנו עושים את זה באמצעות ניוזלטר תקופתי שאנחנו מפיצים, באמצעות דו"ח שנתי שאנחנו מפרסמים, בסיוע מינהל המחקר של הביטוח הלאומי, שמתפרסם גם לציבור באתר האינטרנט של המוסד.
נורית יצחק: אני רוצה לציין גם שיש לנו מערכת לניהול פניות כמובן שמזה עשרות שנים שאנחנו מדי פעם משדרגים ומחליפים.
נורית יצחק: במערכת הזאת יכולים לעבוד כל אחד מפקידי הביטוח הלאומי עד לנקודת הקצה.
נורית יצחק: התקשורת הפנים ארגונית נעשית כולה דרך אותה מערכת לניהול הפניות, כאשר כל פניה שהגיעה מאותו אדם בכל נקודה אחרת של מתן שירות בביטוח הלאומי נמצאת בתוך אותה מערכת ואנחנו יודעים בכל נקודת זמן האם יש פניות נוספות, מי מטפל בהן, כדי למנוע כפילויות, תשובות סותרות וכדי באמת לעשות מיצוי זכויות מלא.
נורית יצחק: כפי שאמרתי, האנשים שעובדים אצלנו הם אנשים מוכשרים עם הכשרה מקצועית מתאימה, אבל גם הדרישה מכל אחד מהם להיות אדם שיש לו גם עם ידע משפטי, אבל לב של עובד סוציאלי, לב של אדם רחמן וממצה זכויות.
נורית יצחק: פה אני מתחברת למה שאמרה ד"ר אסתי בן חיים בנוגע לפונים מאתגרים.
נורית יצחק: אנחנו מתייחסים אל מי שפונה ומתלונן אצלנו כפונה מאתגר שאני צריכה לחפש לו איך הוא פנה אלי, באיזו שפה, באיזה ביטויים הוא השתמש, עד כמה שהם יהיו פוגעניים, אני מבינה שמולו אני מייצגת את המוסד לביטוח לאומי.
נורית יצחק: אני לא נורית יצחק, שום דבר פה לא אישי ואני מחפשת לראות מה כואב לו ומאיפה אני יכולה לעזור לו, בהתעלם מסגנון הפניה שלו, עם כל הקושי שבדבר זו צורת העבודה וצורת ההתייחסות שאנחנו מעבירים לכלל העובדים בביטוח הלאומי.
נורית יצחק: אנחנו מבינים שמי שמגיע לביטוח הלאומי בדרך כלל מגיע במצבי חיים בעייתיים שהביאו אותו למצב שהוא נזקק לשירות שלנו ואנחנו משתדלים באמת לפזר הצידה את כל מה שמסביב, ולראות איך אנחנו יכולים לעזור לו.
יעל רון בן משה: תודה רבה לך גבירתי.
יעל רון בן משה: הזדמנות להגיד תודה על הקשר הטוב שלך ושל הצוות שלך עם צוות הוועדה.
יעל רון בן משה: אנחנו רואים שפניות או שאלות או אתגרים שאנחנו מעבירים אליכם, אנחנו זוכים תמיד למענה מקצועי, אדיב.
יעל רון בן משה: אני מקווה מאוד שגם אזרחי ישראל שפונים אליכם בצורה ישירה מקבלים את אותו שירות.
יעל רון בן משה: אני רוצה גם להגיד בהזדמנות הזו שאני חושבת שיש קשר ישיר למקום שהמנכ"ל היוצא נתן לנושא הזה של פניות הציבור ומחברת את זה גם לאגף הרישוי שהוזכר קודם במשרד התחבורה, שאנחנו מוצאים אותו גם כשותף מלא לעשייה של הוועדה לפניות הציבור בכנסת.
יעל רון בן משה: אנחנו קיימנו מספר דיונים בנושא פניות הציבור והשירות ללקוח באגף הרישוי, מצאנו כתובת מאוד מאוד טובה.
יעל רון בן משה: שוב, זה משהו שממנהל האגף חילחל למטה.
יעל רון בן משה: אני מניחה שגם אתם בארגונים שבהם אתם לוקחים תפקיד, אתם יודעים שאם יש הנהלה שרתומה לנושא, הדברים הולכים קצת יותר טוב.
יעל רון בן משה: דיבר כאן מר קלינר על הנושא של הסמכויות.
יעל רון בן משה: אני אתייחס לזה בהמשך אם יהיה זמן.
יעל רון בן משה: אני רוצה אבל להגיד שפעמים רבות כשמנכ"ל המשרד או בעל תפקיד בכיר אחר בארגון שם את הנושא הזה בראש סדר העדיפויות, לעתים זה מספיק ולא צריך את הסמכויות, אבל אני חלילה לא רוצה להגיד שלא צריך את הסמכויות.
אסתר בן חיים: אם אפשר סליחה על ההפרעה, אני מתנצלת, אנחנו הולכים להגיש את הדו"ח השנתי ליו"ר הכנסת.
אסתר בן חיים: אז סליחה, תודה רבה שוב.
אסתר בן חיים: תודה ח"כ על הדיון הכל כך חשוב ונתראה בדיון הבא על הדו"ח השנתי שלנו.
יעל רון בן משה: ממש בעוד פחות משעה.
יעל רון בן משה: בבקשה נציג חברת החשמל.
יעל רון בן משה: הם נרשמו וניתנה להם רשות הדיבור.
יעל רון בן משה: אם לא מעוניינים זה בסדר גמור.
יעל רון בן משה: נציגת המועצה לשידורי כבלים ולוויין בבקשה.
מירב שטרסברג אלקבץ: שלום.
מירב שטרסברג אלקבץ: אני רוצה גם להודות לכם ולצוות שלך שבאמת כשיש אנשים קשובים שמרגישים שליחות, אז חשים בזה גם אנחנו.
מירב שטרסברג אלקבץ: אני רוצה להגיד שבאמת אני מרגישה שליחות ואני חושבת שמי שעושה את העבודה שלנו יש לו מקום בגן עדן, אני באופן אישי מרגישה כך.
מירב שטרסברג אלקבץ: אז אנחנו מפקחים במשרד התקשורת, אני באופן אישי על הוט ויס, אבל נמצא פה אמיר שמפקח על שאר חברות התקשורת ונמצא פה אנטון.
מירב שטרסברג אלקבץ: בכל אופן, אנחנו לא בריאות ולא ביטוח לאומי, וזה לא בגוף, אבל זה בנפש.
מירב שטרסברג אלקבץ: זאת אומרת אנשים שצופים בטלוויזיה וצורכים שירותי תקשורת ומרגישים שהם צריכים סיוע SOS, למרות שזה לא בריאות.
מירב שטרסברג אלקבץ: כמו שאני מניחה שכל אחד מכם מרגיש באופן אישי, היו שפע תלונות בשנים הקודמות על הוט ויס וידינו היו מלאות עבודה.
מירב שטרסברג אלקבץ: אני רוצה לציין שדווקא בשנה האחרונה אחרי שנת הקורונה שהייתה מאוד מאתגרת יש שיפור ניכר וירידה משמעותית בכמות התלונות שאנחנו מקבלים נגד הוט ויס, וכנראה שהם עשו משהו טוב עם השנים.
מירב שטרסברג אלקבץ: נמצא פה גם נציג הוט אז זו הזדמנות להגיד תודה.
מירב שטרסברג אלקבץ: אני רוצה להגיד, ח"כ גינזבורג שהיה שר התקשורת לא נמצא איתנו, אבל הוא רצה להציע הצעת חוק של 14 יום אבל אנחנו שמפקחים על גופים שצריכים לענות לנו, ולהם יש הוראות ברשיון שמאפשרות להשיב לנו תוך 14 יום, זה לא אפשרי ולא מסתדר שאנחנו נשיב תוך 14 יום, כשאנחנו צריכים לקבל מהחברות מענה תוך 14 יום.
מירב שטרסברג אלקבץ: כן, פעמים רבות הם משיבים לפני כן ואז אנחנו משיבים לפונה לפני.
מירב שטרסברג אלקבץ: זה בנפשנו להשיב לפונה בזמן ולתת שירות טוב, גם בלי שיעשו לנו סד זמנים שהוא בלתי אפשרי.
מירב שטרסברג אלקבץ: אני רוצה גם להגיד ולהתחבר כאן למשרד הבריאות שאמרו שהם חווים אלימות, אז אני יודעת שנציגי חברות התקשורת חווים גם גזענות.
מירב שטרסברג אלקבץ: כלומר יש מוקדים שמעסיקים עובדים ערבים, שהציבור ממש לא סובלני ואני יודעת שחווים אלימות.
מירב שטרסברג אלקבץ: לכן לא רק מהסיבה הזו אלא גם מסיבות אחרות, עוברים גם למענה דיגיטלי שאז הפונה לא יודע עם מי הוא מדבר, הוא מקבל מענה דיגיטלי אבל כשהוא משוחח עם נציג שהטון שלו לא מוצא חן בעיניו אז אנשים גם מגלים גזענות בנוסף לאלימות.
מירב שטרסברג אלקבץ: אז אני אומרת שהשיח צריך להשתנות, זאת אומרת גם כשאנשים במצוקה, יש גבול לסובלנות שאנחנו יכולים לגלות כלפיהם כשהם מגלים אלימות וגזענות ואני חושבת שבאיזה שהוא שלב לעצור את זה.
מירב שטרסברג אלקבץ: זהו.
מירב שטרסברג אלקבץ: אם יש למישהו צורך בסיוע מול הוט ויס, אנחנו פה.
יעל רון בן משה: בבקשה, רשות הדיבור למרכזת פניות הציבור בלשכת שרת התחבורה.
דלית דהן: תודה רבה.
דלית דהן: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות ממש בקצרה.
דלית דהן: הנקודה הראשונה היא שבאמת מה שלי חשוב, לנו חשוב לצוות בלשכה, זה לתת מענה לכל פונה.
דלית דהן: זאת אומרת לא תמיד נצליח לסלול את כל הכבישים או לטפל בבעיות בתחבורה הציבורית, אבל כן חשוב מאוד להתייחס.
דלית דהן: כשאני מקבלת את הפניות בלשכה אני בעצם מקבלת פניות שקשורות לכל אגפי המשרד, ומה שחשוב זה קודם כל לתת איזה שהוא מענה, קיבלתי את הפניה ואני מעבירה אותה לגורם מקצועי לטיפול, ומכאן זה חוזר אלי, או ישירות לאזרח עם מענה.
דלית דהן: הרבה פעמים אני יכולה להגיד לכם מנסיון אישי שלי שאני מטפלת בפניות שקשורות למשרד הרווחה, קשורות להרבה דברים, שלא קשורות כביכול למשרד התחבורה, אבל כן חשוב לנו לתת מענה.
דלית דהן: אנחנו מודעים לבעיות, אנחנו מודעים למורכבויות שיש בתוך המשרד ואנחנו באמת עובדים מאוד קשה כדי לשפר את זה.
דלית דהן: רק אתייחס במשפט לנושא של הרפורמה בתחבורה הציבורית.
דלית דהן: המטרה של השרה באמת הייתה ליצור איזו שהיא אחידות במחירים לכל אזורי הארץ, מה שלא היה שנים רבות קודם, ומעבר לכך אפשר להכנס ולראות פרטים יותר מדוקדקים לפי אזורים ולפי נושא, אבל בעצם הרעיון הוא, המחירים היו אמורים להתייקר ב-8.7%, הרפורמה באה ומנעה את העלאת המחירים הזו, ורוב גדול של הציבור בעצם ירוויח מהרפורמה הזו, גם בחד פעמי וגם בחופשי-חודשי, גם אצלי כולם משתמשים בתחבורה ציבורית ואנחנו בהחלט בנינו את הרפורמה הזו או גורמי המקצוע כמובן עם השרה והצוות בנו את הרפורמה הזו באמת באמת בשביל הציבור.
דלית דהן: משפט אחרון, חשוב לי שתדעו כאן בפורום הזה שגם לשרה מיכאלי וגם לצוות חשוב לתת מענה רציף ונכון ומדוייק ומקצועי ומהיר עד כמה שאפשר לכלל הציבור.
דלית דהן: תודה רבה על ההזדמנות לדבר ועל הוועדה הזו בכלל.
יעל רון בן משה: אני כן אציין שהגב' דלית כל פעם כשיש דיון בוועדה שעוסק בתחבורה מגיעה, נמצאת, מעבירה את הדברים הלאה.
יעל רון בן משה: יש לנו הרבה דברים עוד לקדם ביחד כולל המענה לחברי כנסת שאומרים לי שלא מקבלים מענה מהלשכה, אבל אני יודעת שאת עושה את עבודתך נאמנה ומשתפת פעולה איתנו בצורה מלאה, אז תודה לך.
יעל רון בן משה: אנחנו עוברים לסיכומים.
יעל רון בן משה: ח"כ טטיאנה מזרסקי.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה גבירתי היו"ר.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: שמחתי מאוד לשמוע ולהכיר נציגים מגופים שונים שנותנים שירות לציבור ועונים לפניות הציבור.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מבינים שכל פניה שמגיעה מהשטח מהאזרחים זו המתנה להתייחסות.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אחרי כל תלונה יש איזו אכזבה, חוסר קבלת מענה ולפעמים התייחסות אישית וקול אנושי יכול להרגיע ולפתור את הבעיה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז כל גוף ציבורי אמור להיות נגיש לפניות הציבור, ושוב אני אחזור על דברים שאמרתי, שכשנציג שמטפל בפניות הציבור נשאר רק מאחרי המסך ורק מאחרי מקלדת זה קשה, רוב האזרחים מקבלים את זה קשה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז אני חושבת שאנחנו צריכים להיות יותר נגישים, יותר זמינים לציבור, ואני מודה לכל אחד שיודע לתת שירות מכל הלב.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: יישר כח.
יעל רון בן משה: תודה שהשתתפת איתנו בחלק מאוד נכבד של הדיון למרות העומסים בוועדות.
יעל רון בן משה: בהזדמנות, אציין את זה שהגיעו לכאן חברי כנסת נוספים כדי להיות בקשר ישיר איתכם כמה שאפשר.
יעל רון בן משה: אתם יכולים להמשיך מפה אחר כך ולצאת ולראות שבכל הוועדות מתקיימים כעת דיונים, נשיאות הכנסת מתכנסת כעת, מזכירות הכנסת נוכח המצב הפוליטי ובכל זאת לדעתי חמישה חברי כנסת היו כאן אז אני רואה את זה כאות כבוד והוקרה לכם.
יעל רון בן משה: כמה נקודות שרשמתי לעצמי שהן סוג של שאלה או נקודות שאני שואלת את עצמי ואני מניחה שגם אתם שואלים את עצמכם, חלק מהדברים אני מקווה שנוכל לקדם ביחד בתקופה הקרובה או בתקופות הבאות ואלו הנקודות: כמות הפניות שהתחלנו, שמענו את הנציגות כל אחת עם המספרים שהציגה, האם זה אות כבוד לארגון או לחוסר שביעות רצון.
יעל רון בן משה: ציינה את זה ד"ר בן חיים בדבריה שהם בנציבות תלונות הציבור את העלייה בפניות כאות לאמון במערכת, אנשים יותר מודעים לקיום היחידות, לקיום השירות הטוב של היחידות, פונים ומבקשים עזרה.
יעל רון בן משה: אני מניחה שאפשר גם להציג את הצד השני של אותו מטבע, באם אנשים היו מקבלים במקור את השירות הטוב הענייני המונגש בזמן הקצר ביותר, באדיבות, יכול להיות שהם לא היו פונים.
יעל רון בן משה: אז זו שאלה, זו לא קביעת עובדה.
יעל רון בן משה: בחלק מהיחידות, בחלק מהמשרדים אנחנו נמצא שעליה בכמות הפניות זה אות הוקרה וכבוד, בחלק מהמקומות אנחנו כנראה נחשוב שמשהו קורה פחות טוב באגפים המקצועיים או באגפים נותני שירות אחרים.
יעל רון בן משה: הנושא של השיח הציבורי התוקפני, הגזעני ואף האלים בצורה פיזית לעתים הוא כמובן נושא שמטריד את כולנו, אסור שאף אחד מכם, אף אחד מעובדיכם, אף אחד מהקולגות שלכם ירגיש מאוים בשום דרך.
יעל רון בן משה: אנחנו פה בבית הזה כפי שציינתי בראשית הדיון, מגנים ומוקיעים כל תופעה כזו נגד כל שליח ציבור, עובד ציבור וכל אזרח באשר הוא ולא משנה על איזו רקע התקיפה.
יעל רון בן משה: ובוודאי כשאדם עושה את תפקידו ומשרת את המערכת, את מדינת ישראל, את החברה הישראלית, את האזרחים.
יעל רון בן משה: כפי שציינה ח"כ מזרסקי, חלק מאיתנו עוסקים בחקיקה בנושא.
יעל רון בן משה: לצערי הסיטואציה הפוליטית כנראה תכתיב איזו שהיא עצירה נוספת בכל מה שקשור לחקיקה וזה אחד המחירים הכבדים של מערכת בחירות נוספת.
יעל רון בן משה: ח"כ גינזבורג ציין שזו לא זכות לתת שירות אלא איך, אני רוצה שנישאר גם עם הזכות לתת שירות וגם עם האיך, אנחנו לא מוותרים על הזכות.
יעל רון בן משה: זה עדיין לא מובן מאליו עבור בעלי תפקידים ואני חושבת שפה בחדר זו בהחלט סיסמה שכל אחד מאיתנו קם איתה בבוקר, הזכות לתת שירות, ועל זה נוסיף גם את ה"איך" תוך כמה זמן, באיזה אופן, האם זה ברצון כן ואמיתי, זו איזו שהיא תוספת שאני לוקחת מח"כ גינזבורג.
יעל רון בן משה: ועל העניין של הגם איך וכמה זמן, הנושא של המערכות הטכנולוגיות המתקדמות.
יעל רון בן משה: אז יכול להיות שבארגונים מסוימים זה עוד עובד ללא מערכות כאלה, אבל אני חושבת שצו השעה הוא להתקדם, לעבור למערכות שמאפשרות גם מעקב, גם פיקוח ובקרה.
יעל רון בן משה: אני חושבת שגם אתם תוכלו להיתרם מזה הרבה מאוד.
יעל רון בן משה: יכול להיות שאם נרצה לקדם את הנושא של הסמכויות נצטרך לבוא עם איזה שהוא מסד נתונים מסוכם, מתואם ולא ארגון אחד סופר את האימיילים שלו ככה ואת הווטאסאפים שלו אחרת.
יעל רון בן משה: אני חושבת שהנושא של שימור הידע ומעקב ובקרה יאפשר גם המשך של קידום התפקיד והסמכויות.
יעל רון בן משה: כך אני מכירה מארגונים קודמים שעבדתי בהם, קודם כל מגיעים לאיזה שהוא מסד נתונים מוסכם, אז המערכות הטכנולוגיות הן פעם אחת כלי לשיפור השירות לאזרח ופעם שניה מסד נתונים לקראת אולי המשך של קידום מעמד הממונה על פניות הציבור או בשמות האחרים שאתם נושאים בארגונים שלכם.
יעל רון בן משה: נושאים של הכשרות צוות, אני חושבת שצריך לשים את זה גם בראש סדר העדיפויות של כל אחד מכם, גם אם בארגונים מסוימים כפי שקורה בביטוח הלאומי אנשי הצוות הם משפטנים, עורכי דין, אנשים מנוסים, גם הם צריכים לעבור הכשרות כאלה ואני יודעת שעוברים, ובטח אם מדובר באנשים שהם פחות מוכשרים מבחינה אקדמית, פחות מוכשרים מבחינה מקצועית ועדיין פוגשים את אותו קהל שלעתים הוא יותר מאתגר, לפעמים הוא פחות מאתגר אבל הוא האזרח בכל מקרה והוא צריך לקבל את המענה המותאם, ואני חושבת שהנושא של הכשרות הצוות זה חשוב מאוד.
יעל רון בן משה: כפי שציינתי בפתח דבריי, היום הזה הוא יום חגיגי, יום של תודה והוקרה לכם.
יעל רון בן משה: מבחינתי הוא תחילת תהליך ודרך, נכון בתוך הטלטלה הפוליטית, יכול מאוד להיות שאתם כולכם תהיו פה בהמשך התהליך ואני לא אהיה כאן, כך או אחרת אם תהיה לי האפשרות להמשיך ולהיות יו"ר הוועדה לפניות הציבור אז נמשיך יחד בדרך הזו, אם לא אז אני בטוחה שחברי כנסת אחרים יחד עם הצוות המעולה של הכנסת, גם של הוועדה, גם של הממ"מ, גם של הדוברות יהיו איתכם בתהליך הזה.
יעל רון בן משה: תודה לכולכם שפיניתם את הזמן והגעתם, ושנמשיך לעשות טוב למען מדינת ישראל, החברה הישראלית והאזרחים בישראל.
אלון טל: שלום רב, אני מתכבד לפתוח ישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות ציבור.
אלון טל: היום כ"ח בסיון התשפ"ב, 27 ביוני 2022.
אלון טל: היום אנחנו נדון בתלונות שהגיעו לוועדה, הרבה תלונות, בעקבות ריחות שכנראה נובעים מפעילות שוטפת במתקן קצאא באשקלון.
אלון טל: הבנו שאולי יש מיכלים נוספים עכשיו במהלך הדיונים.
אלון טל: בתור אחד שעשיתי דוקטורט בבריאות הציבור, למדתי כמה דברים.
אלון טל: למדתי שלא כל ריח נולד שווה.
אלון טל: מצד אחד יש ריחות שאולי דוחים אנשים מסוימים, לא אוהבים את זה, אולי של רפת או משהו רקוב אך לא מהווה סיכון בריאותי, ויש ריחות שמביאים איתם סיכונים בריאותיים אמיתיים, אם זה חשיפה לבנזין או כייקלים אחרים.
אלון טל: הדבר השני שאני זוכר ועדיין כנראה נכון שיש ריחות שמצליחים להתגבר על מגבלות האנליטיות של הכימייה.
אלון טל: היום אנחנו יודעים שיש לפעמים ריכוזים מאוד-מאוד מזעריים.
אלון טל: אי אפשר באמת לתפוס ריכוזים של מזהמים מסוימים ודווקא האף של האדם מספיק רגיש כדי לתפוס את זה.
אלון טל: לכן לפעמים כשאין לכם ניטור רציף חייבים דווקא לסמוך על הריחות.
אלון טל: קיבלנו הרבה תלונות וחשבנו לנכון לקיים דיון מיוחד.
אלון טל: ככל שהתחלנו לפתח את הבדיקה התברר שזה לא רק ריחות ממתקן קצאא באשקלון אלא גם תושבי אילת מתלוננים.
אלון טל: לכן חשבנו שנכון להעלות את הסוגיה.
אלון טל: נשמע תושבים, חלקם מתעכבים.
אלון טל: אני שמח שנמצאת אתנו לילי.
אלון טל: כתושבת, מה את שומעת מהשכנים ומה מרגישה כתושבת אשקלון?
לילי קידר: בוקר טוב.
לילי קידר: אני לילי קידר, תושבת אשקלון מזה 58 שנים.
לילי קידר: בשנים האחרונות אנו עדים לתופעה מאוד קשה של מיקודי ריח מאוד קשים.
לילי קידר: אנו מעריכים שמקורם בחוות המיכלים של קצאא.
לילי קידר: זה גורם לנו להרגיש תחושה קשה מאוד, שאנו נמצאים על זמן שאול, פצצת זמן.
לילי קידר: יש ימים שמקור הריח מכניס אותנו לבתים.
לילי קידר: אנחנו אמורים להסתגר.
לילי קידר: אנחנו מפסיקים את סדר היום שלנו.
לילי קידר: הילדים הקטנים שלנו פשוט נחנקים.
לילי קידר: אני אומרת מילים קשות אבל זה מה שקורה בעצם.
לילי קידר: אנחנו יודעים שבאשקלון התחלואה מאוד גבוהה, תחלואת הסרטן מאוד גבוהה.
לילי קידר: אני לא רוצה לשייך את זה.
לילי קידר: אני לא רוצה לקבוע עובדות.
לילי קידר: המון אנשים סובלים מכאבי ראש בעיקר כשיש התפרצות הריחות הללו, וללא ספק נושא הרגשת החנק מאוד ברורה.
לילי קידר: זה עד כדי כך שאתה פשוט צמא למים ושום דבר לא עוזר לך כדי לצאת מתחושת החנק.
אלון טל: מה המרחק בין הבית שלך למתקן קצאא שזה כנראה מקור הריחות?
לילי קידר: קצאא זה באזור התעשייה הדרומי ואני גרה בקצה הצפוני של העיר, כלומר קו אווירי של 9 ק"מ.
אלון טל: ובכל זאת אלה ריחות מספיק חזקים כדי להגיע.
לילי קידר: מאוד חזקים.
לילי קידר: כמובן אנחנו מנסים לפתור את העניין.
לילי קידר: מרימים טלפון ל-106, לרשות המקומית.
לילי קידר: מרימים טלפונים לאיכות הסביבה.
לילי קידר: יש לנו קבוצות.
לילי קידר: זה עולה.
לילי קידר: אנשים מדברים בתוך עצמם וגורמים לאנשים אחרים לא לצאת מהבתים כי המצב הוא כה חמור שאנו מרגישים בסכנה ממשית.
לילי קידר: שוב, מה שאנו רוצים לבקש מהוועדה ומכבוד יושב-ראש הוועדה לבצע סקר סיכונים של חברה בלתי תלויה.
לילי קידר: אנו לא רוצים שקצאא יביאו את האנשים שלהם ולא רוצים ששום גורם אחר יביא את האנשים.
לילי קידר: כלומר שמישהו יקבע שתגיע חברה בלתי תלויה ותבצע סקר סיכונים ונדע אחת ולתמיד האם זה באמת המקור בקצאא או בטמבור.
לילי קידר: יש לנו מספיק מפעלים באזור התעשייה שם שיכול להיות שגם הם מזהמים.
לילי קידר: יכול להיות שזה קצאא ועוד מפעל.
לילי קידר: שלא נפיל הכול רק על קצאא.
לילי קידר: אין לנו שום כוונה לפגוע ספצפית בקצאא.
לילי קידר: לכן אנחנו רוצים לדעת את האמת.
לילי קידר: דבר שני שאנו חושבים שנכון לעשות, לרכוש שתי תחנות ניטור ולשים אותן מחוץ לגדרות קצאא.
לילי קידר: שקצאא לא יגידו לנו שזה מקום ביטחוני, אסור להיכנס לשם וכו'.
לילי קידר: יש גדרות.
לילי קידר: אני מכירה היטב את אזור התעשייה, הייתי מנהלת אגף תעסוקה וניהלתי את אזור התעשייה.
לילי קידר: יש מספיק מקום.
לילי קידר: כפי שקצאא ידעו לבנות מיכלים ללא אישור בסמוך לגדרות שלהם כך אנו יודעים היכן לשים את תחנות הניטור – כמובן בשיתוף גורמי הרפואה, איכות הסביבה, עיריית אשקלון וכו'.
לילי קידר: אנו רוצים להוכיח מאין מגיע המקור.
אלון טל: תודה רבה הגב' קידר.
אלון טל: מאוד חשוב.
אלון טל: אני שמח שנמצא אתנו פרופ' חגי לוין, יושב-ראש הרופאים לבריאות הציבור.
אלון טל: הייתי רוצה שתתייחס להשפעה בריאותית של דליפות ממיכלי דלק, והאם לדעתך יש פה פוטנציאל לסיכון בריאותי מהריחות שכנראה מריחים את זה ממרחק של 9 ק"מ.
אלון טל: אני הייתי במקום ודיברתי עם אנשים שגרים בסמוך.
אלון טל: שם הם באמת לא יוצאים מהבית בעת האירועים.
חגי לוין: שלום, אני יושב-ראש איגוד רופאי בריאות הציבור.
חגי לוין: למען הגילוי הנאות, אני גם יועץ למשרד להגנת הסביבה בנוגע להשפעת זיהום אוויר על הבריאות אבל כאן אני כיושב-ראש איגוד רופאי בריאות הציבור.
חגי לוין: השפעות של הריח עצמו אנו מעדיפים להתייחס אליו כאל זיהום ריח ומדברים על גורמים שיכולים להשפיע על ההשפעות הבריאות של מטרדי ריח – תדירות, עוצמה, משך, אופי והמיקום.
חגי לוין: כשמדברים על ההשפעות הבריאותיות, קודם כל זה תלוי בחומרים עצמם שנפלטים.
חגי לוין: יש לבדוק אותם.
חגי לוין: כפי שציינת אדוני יושב-ראש הוועדה, האף מאוד רגיש ויכולות להיות השפעות מסוגים שונים.
חגי לוין: אפשרות אחת היא השפעה פסיכולוגית של חשיפה לחומרים.
חגי לוין: אפשר למדוד את הריכוזים בדם ובשתן וכן הלאה ואנו יודעים שחלק מהחומרים הספציפיים הללו זה חומרים מסוכנים ישירות לבריאות ואפשר לראות את ההשפעות הבריאותיות שלהם ולהעריך אותן.
חגי לוין: אבל יש תופעה נוספת, והיא כפי שיש לנו תחושה רעה כשאנו נחשפים למשהו שהגוף שלנו לא אוהב וגורם לנו רצון להקיא, גורם לנו כאב ראש – התחושה היא אמיתית.
חגי לוין: לא משנה ביולוגית, פיסיולוגית אם החומר הוא כזה או אחר.
חגי לוין: העובדה היא שאם הגוף שלנו מגיב אליו בצורה כזו שזה מכניס אותנו למצב שזה משהו שדוחה אותו.
חגי לוין: יש אנשים רגישים יותר וכתוצאה מכך הם בפועל נמנעים מלצאת מביתם.
חגי לוין: מרגישים תחושת מחנק, תחושה לא טובה – יש פה השפעה בריאותית על בריאות הציבור.