GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר גולן: בדיוק, תמורת כמה אלפי שקלים, אתה יכול לקבל תור מהיר.
יעל רון בן משה: אנחנו בודקים את הנושא הזה לראות האם יש פה שימוש במשאב של הציבור, בעבור מי שיש לו יותר ממון נקרא לזה ככה.
יאיר גולן: זו כבר לא הנחה, זו כבר עובדה.
יעל רון בן משה: לא קיבלנו על זה עוד תשובות, קיימה את הדיון חברתי, חה"כ עידית סילמן, בוועדת הבריאות, אנחנו ביקשנו תשובות על העניין הזה.
יעל רון בן משה: אגב זה לא משרד הבריאות זה הממונה על הביטוחים, אז בקיצור.
יאיר גולן: הגורם השלישי, זה כמובן הכל קשור בכל, כבר הצביע על זה היו"ר, הרופא רוצה תשובות, הוא אומר - אתה חוזר אליי בעוד חודש עם תשובות אחת, שתיים, שלוש.
יאיר גולן: אין סנכרון.
יאיר גולן: כי המכון האחד אומר לך תבוא עוד חודש ושבוע, והרופא השני שצריך לקבל ממנו חוות דעת רק יכול לקבל אותך עוד שבעה שבועות, כלומר הרופא יכול להגיד חברים, העסק דחוף, לחוץ, מהיר, זה לא יעזור לו.
יאיר גולן: יש המתנה, יש הרבה מאד, אמרנו התיקים מתמלאים לאט לאט בניילוניות, כאשר אין סנכרון בין המערכת, זאת אומרת התיאום כמעט ולא קיים.
יעל רון בן משה: סליחה רגע שאני קוטעת אותך עוד פעם, לחולה מטופל אונקולוגי, אין רופא case manager?
יאיר גולן: אחד.
יאיר גולן: אבל הוא זקוק להרבה מאד חוות דעות נוספות, להרבה מאד גופים רפואיים נוספים, ואין לו את זה, אין לו את זה בזמנים שהוא היה רוצה כרופא לקבל את זה, כפי שלימדו אותו בבית הספר לרפואה.
יאיר גולן: הדבר הרביעי ביטוחים פרטיים.
יאיר גולן: ביטוחים פרטיים, חברות הביטוח, פה שוב יש ויש, אני לא רוצה לעשות הכללות חס ושלום, אבל הביטוחים הפרטיים גם שם הגישה והנכונות שלהם לסייע ולתת את התשובות הרבה פעמים היא לא נוחה, כי מדובר בממון רב, בדרך כלל מחלות כאלה זה לא משהו מהיר ותשלום חד פעמי, אלא זה נמשך לאורך זמן.
יאיר גולן: יש קושי עצום לפוליסות, כשמתחילים לבדוק אותם ברמת ה"האם מגיע לך 250 אלף ש"ח, אבל בסל הבריאות יש כבר את התרופה הזאת, אז אולי רק מגיע לך 200 אלף ש"ח" ולך תשבור עכשיו את הראש מול סל הבריאות שכבר אישר את התרופה.
יאיר גולן: יש הרבה מאד קשיים מול החברות, החברות לא כל כך נחמדות ומוכנות לסייע מייד, אלא גם הרבה פעמים הן אומרות "הסוג הזה של המחלה לא בדיוק מופיע ברשימה שאליה התכוונו ועליה חתמת.
יאיר גולן: אנחנו מדברים עכשיו על חברות סיעוד.
יאיר גולן: חברות סיעוד, שוב, זה אמנם לא ממשלה, אבל חברות סיעוד שמתבקשות לצרף מטפל סיעודי או מטפל כלשהו לחולה, הרבה פעמים הן מעדיפות, והן כמובן לא יודו בזה, אבל כאשר אנחנו יודעים שיש חולה סרטן אז או שהוא מחלים, או שהוא נפטר, ואז הן מעדיפות, כאשר כבר יש להן את המטפלים, לצרף אותם למטופלים אחרים, משום שהמטופל בסרטן בדרך כלל הוא בתחתית הרשימה.
יאיר גולן: כלומר אם יש לי היום עשר בקשות לחולים סיעודיים, אז חולה הסרטן נדחק לסוף משום שהם מעדיפים ongoing, למשהו ארוך, כלומר טיפול ארוך, סיוע ארוך, הצמדה למשפחה לאורך זמן ולא או להחלמה או לחס ושלום פטירה.
יאיר גולן: הדבר הבא זה שביטוח לאומי ועל כך אני חושב שדיברתם, שיש איזשהו שינוי, בהחלט קרה בחודשים האחרונים, לפחות זה ברושם שלנו, אני לא יוצר קשר כל יום עם ביטוח לאומי, אבל המוקדניות מדווחות שיש פחות פניות של תלונות על הביטוח הלאומי, וגם יש יותר מענה.
יאיר גולן: יש אפשרות היום, נפתחו דסקים, נפתחו מוקדנים, שיודעים לתת את המענה, כלומר ברצון הטוב של הביטוח הלאומי בהחלט יש פה איזשהו שינוי שאני חושב שצריך לברך עליו, צריך להרחיב אותו, להגדיל אותו, לפריפריה לכל מקום, ציינת את זה כבר וזה כמובן נכון.
יאיר גולן: נושא נוסף שאני רוצה לדבר עליו זה עובדים סוציאליים עמוסים.
יאיר גולן: גם בקופות חולים, גם בבתי חולים, העומס הוא מטורף.
יאיר גולן: יש להם אינספור מטופלים ומשפחות שבצדק דורשות את התשובות, דורשות את המענה או מבקשות את המענה.
יאיר גולן: קשה להם הרבה פעמים, גם בקופות החולים אנחנו שומעים שלא מוצאים את העובדים הסוציאליים, בבתי חולים עוד מוצאים אותם, בקופות חולים אומרים "כן, העובד הסוציאלי יעזור לך".
יאיר גולן: איפה הוא יושב?
יאיר גולן: אף אחד לא יודע.
יאיר גולן: איזה טלפון?
יאיר גולן: לא ברור.
יאיר גולן: קשה מאד.
יאיר גולן: הכל הופך להיות מן מסע כומתה ארוך קשה ומייגע לאדם שהוא בעצם חסר יכולת או למשפחה שהרבה פעמים, ואת כבר ציינת את זה, היא עם קשיי שפה, קשיי תקשורת, קשיי נגישות וקשיי דיגיטציה.
יאיר גולן: "תפנה לאינטרנט", איזה אינטרנט?
יאיר גולן: אני או סליחה חרדי, או אחד שלא מבין באינטרנט, וזה עשרות אחוזים מהאוכלוסייה.
יאיר גולן: אני כבר לא מדבר על הקשישים, שגם עליהם אני חושב ששווה להקצות דיון בנפרד.
יאיר גולן: הנושא האחרון זה טיפול פסיכיאטרי וטיפול פסיכולוגי, שהרבה פעמים המטופלים או המשפחות נדרשים בו.
יאיר גולן: ההמתנה היום לטיפול בקופות החולים היא חצי שנה, שנה.
יאיר גולן: התורים ארוכים מאד, הרבה פעמים כבר אין צורך בטיפול הזה, ואנחנו יודעים שזה חלק בלתי נפרד היום, זה מרכיב מאד מאד משמעותי בכל תהליך ההחלמה, וגם לשם קשה מאד להגיע.
יאיר גולן: אני אומר, הדברים מאד מסובכים.
יאיר גולן: אם מישהו, באמת אני אומר, אפילו בממשלה, היה לוקח את זה כפרויקט אחד גדול, מחבר כמה יועצים ארגוניים, בונים את התוכנות הנדרשות, מחברים את האנשים, כמו שיושבת גברת רחלה פה.
יאיר גולן: סך הכל רצון טוב, עם ישראל, ברוך השם, יש לו הרבה מאד רצון והרבה מאד נכונות והרבה מאד ידע ויכולות.
יאיר גולן: אז מישהו צריך לחבר את הכל, לעשות איזושהי עבודת תיאום, אני חושב שנוכל לשבת פה עוד שנה שנתיים ולהגיד, הלוואי והיינו עושים את זה עוד קודם.
יעל רון בן משה: יש לנו עוד נציגים של ארגונים, עמותות שרוצים להתבטא, לפני שאני עוברת למשרדי הממשלה?
עידן מגידיש: יש לי רק הערה קטנה בבקשה.
עידן מגידיש: את המיזם שלנו, זה משהו שהוא מאד יפה שגילינו במהלך הדרך כשהתחלנו לזוז איתו, התחלנו אותו מתוך מצוקה שגילינו לחולות בסרטן השד ספציפית, כי זה מה שהכרנו, ואז התחלנו לעשות שיעורי בית ומחקר ומחלקות אונקולוגיות ולדבר, ואז ראינו, רגע, יש כאן בעיה שמפריעה לא רק לחולות סרטן, יש גם לכל חולי הסרטן את אותן בעיות.
עידן מגידיש: ואז מה שהצלחנו לפצח פה, זה שהבנו שאת הפתרון שאנחנו מציעים פה לחולים האונקולוגיים, לחולי סרטן, ברגע שאנחנו מפצחים ומשרדי הממשלה מצליחים לתקשר אחד עם השני ויש איזה פתרון הוליסטי, איזה "one stop shop" לטיפול בחולי הסרטן, בשמחה רבה אפשר להעתיק את זה גם לאנשים עם מוגבלות או מחלות קשות, אין שום בעיה לעשות את זה כי ברגע שהשיטה עובדת מהיסוד כמו שצריך, אפשר להעתיק את זה לעוד אוכלוסיות ולעזור לעוד מאות אלפי אנשים.
יעל רון בן משה: יפה מאד, הערה חשובה.
יעל רון בן משה: נציגת 'אחת מתשע', עו"ד בר חן-לוי, איתנו בזום?
בר חן-לוי: שלום.
בר חן-לוי: אני חושבת שאנחנו עדיין לומדות ומפנימות, שתינו יחסית חדשות בתפקיד שלנו, אז אנחנו פה בשביל להקשיב.
בר חן-לוי: להגיד תודה לעידן על מה שהוא עשה עד עכשיו, אין לנו כרגע שום אינפוט מיוחד.
יעל רון בן משה: בסדר גמור, תודה שאתן איתנו.
יעל רון בן משה: עמותת 'גדולים', טלי ליפשיץ?
טלי ליפשיץ: שלום.
טלי ליפשיץ: קודם כל מאד מעניין, יוזמה מאד חשובה.
טלי ליפשיץ: אנחנו בעצם נותנים מענה רק לאוכלוסייה של ילדים חולים, בניגוד לעמותות אחרות.
טלי ליפשיץ: אנחנו גם מנסים להנגיש זכויות מכל מיני סוגים, בעיקר להורים, יוזמה מאד חשובה ונשמח להכיר אותה קצת יותר, ואולי גם אנחנו יכולים לאמץ חלק מהתובנות ומהטכניקות שסיפרתם עליהן.
טלי ליפשיץ: אז תודה על הדיון, מאד מעניין.
יעל רון בן משה: בסדר גמור, ואני מחברת את ההערה האחרונה של עידן אלייך טלי, אם יש נושאים שהם ייחודיים לילדים חולי סרטן סביב הנושאים הבירוקרטיים, לא עלה כאן הנושא של משרד החינוך, או חינוך בשעות אחה"צ, או הורים עובדים לילד חולה, אז אני חושבת שיש בהמשך מקום שתעלי את זה בפניי ובפני הוועדה.
יעל רון בן משה: לאו דווקא במסגרת הדיון.
יעל רון בן משה: ממשרד הבריאות נמצאים איתנו בזום?
יעל רון בן משה: אסתי שלי, ראש אגף בריאות דיגיטלית.
יעל רון בן משה: אסתי, אני אשמח לשמוע את התייחסותך לנושאים שהעלו כאן, לצורך של העמותות בעצם לסייע בהנגשת המידע, נאמרה כאן גם המילה "טרטור", אני אשמח לשמוע את עמדת משרד הבריאות בנושאים.
אסתי שלי: תודה רבה.
אסתי שלי: קודם כל תודה רבה גם לחלאסרטן על העלאת הנושא על סדר היום.
אסתי שלי: נגיד שלשים את המטופל או המטופלת במרכז ולאפשר את התהליכים הבירוקרטיים והאדמיניסטרטיביים בצורה חלקה יותר, זה משהו שגם לנו חשוב, וכמו שהם ראו, החיבוק החם שהם קיבלו ממרבית משרדי הממשלה, מראה על הרצון הטוב של כולם לקדם את הנושא.
אסתי שלי: באופן ספציפי, התחום אצלנו שאנחנו עוסקים בו זה פחות במה שעסקו בגל הירוק, אלא אנחנו יותר עוסקים בנושא של איך לקדם באמת גם את האדמיניסטרציה בתוך מערכת הבריאות, זאת אומרת איך אנחנו באמת עוזרים כדי לחסוך את הטרטור של הפקת טפסי 17 כל פעם, כשיש כמובן טופס 17 פתוח למטופלים אונקולוגיים, אבל עדיין הרבה פעמים נדרשת כל הבירוקרטיה שמאחורה, גם של ההפניה והחיבור והמעברים, אני אגיד שזה מורכב, אני לא אסתיר.
אסתי שלי: זו סוגייה מאד מאד מורכבת, ובמיוחד כשמעורבים הרבה מאד גורמים וארגונים שיש להם אינטרסים כלכליים לפעמים סותרים.
אסתי שלי: אני שמחה לספר על משהו של הצלחה קטנה מאתמול.
אסתי שלי: משהו שהוא לא הדרמה הגדולה שאנחנו רוצים להשיג, אבל זה רק כדי לשתף אתכם כמה אנחנו עובדים קשה על הדברים האלה.
אסתי שלי: הצלחה קטנה מאתמול, שהצלחנו לפתור את הצורך בהפקת טופס 17 בין הקופה לבית חולים, אחד כרגע, אנחנו גדלים ולאט לאט מרחיבים, אבל היכולת להכניס בעצם ולשים סביב השולחן בתי חולים וקופות שביחד ימצאו את הסיטואציות ואת התהליכים שבהם הם יכולים לא להשתמש במטופל כבלדר בתוך התהליך, זאת פונקציית המטרה שלנו מבחינתי.
יעל רון בן משה: את רוצה אולי להתייחס לנושא של ההסכמים בין קופות החולים למכונים?
יעל רון בן משה: ושאולי כדאי לחשוב איך עושים את ההסכמים שמטופלים לא יצטרכו להמתין תקופה בעוד מעבר לכביש יש מכון, רק שאין לקופת החולים את ההסכם איתו, כי אנחנו בסופו של דבר עוסקים פה בחיי אדם, ואני מכירה שיש מורכבות עצומה בהסכמים של קופות החולים, ובכל זאת, האם את כמדינה, כממשלה, כמשרד הבריאות, זה נושא שהוא לפתחך, שזה בכלל מעניין את משרד הבריאות לעסוק בו?
יעל רון בן משה: ואני גם אגיד בדגש על הפתרון של הנושא הזה, בלי שיש נתונים בפניי, טרם בדיקה, שהפערים כנראה בפריפריה הגיאוגרפית הם אפילו עוד גדולים יותר, בתקופות ההמתנה אני מתכוונת.
אסתי שלי: הפערים בפריפריה הם גדולים יותר בעיקר בעצם בגלל זמינות נמוכה של נותני שירות.
אסתי שלי: מגוון השירותים הקיימים בפריפריה הגיאוגרפית בדרך כלל נמוך יותר, ולכן זה משפיע כמובן גם על זמינות, וזה משהו שאנחנו נאבקים בו לא מעט.
יעל רון בן משה: כן, אבל אנחנו נחשפנו פה לעוד נקודה, שאם לקופת חולים אין הסכם עם ספק שאולי הוא גם יותר קרוב, ואולי יש לו גם תורים פנויים, המטופל או ימתין יותר זמן או ייסע יותר רחוק או שניהם.
יעל רון בן משה: האם תושב שלומי שיכול לקבל שירות בבית החולים בנהריה, או אולי זאת לא דוגמה טובה כי זה בית חולים ממשלתי, אבל בבית חולים כרמל - - -
אסתי שלי: כן, את צודקת בבעיה, או בקושי שאכן מטופלים מתמודדים איתו, אני לא מנסה להתחמק מזה.
יעל רון בן משה: לא לא, ודאי, אני שואלת אם זה משהו שהוא לתכנית העבודה לשנת 2022, שמישהו מקדיש לזה מחשבה, שבודקים?
אסתי שלי: יש לזה מענה, נמצאת איתנו דינה צ'רנו מאגף הפיקוח על קופות חולים, אם אפשר לאפשר לה גם להתייחס, היא תוכל להרחיב בנושא.
אסתי שלי: יש לזה מענה.
יעל רון בן משה: יופי, תודה אסתי.
יעל רון בן משה: דינה צ'רנו בבקשה.
דינה צ'רנו: תודה רבה.
דינה צ'רנו: אז קודם כל, באמת נאמרו פה דברים מאד חשובים.
דינה צ'רנו: יישר כוח על היוזמות, זה מדהים איך ככה מהשטח צומחים פתרונות נהדרים.
דינה צ'רנו: לעניין ההסכמים, לא שמענו כל כך טוב את מה שהם אמרו שם, אבל אני מבינה ממה שאת ציינת כרגע.
דינה צ'רנו: הקופות מחויבות לתת את השירותים בזמן סביר ובמרחק סביר, כמובן בהתאם לנגישות של השירותים שקיימים כמו שציינה אסתי, בעיית הפריפריה קיימת, ואנחנו עוקבים ומפתחים אחראי על זמינויות.
דינה צ'רנו: מה שכן, בכל הקופות יש מוקדים בהנחיה שלנו - יש חוזר שלנו שמתייחס לזה, קוראים לו "חולים במיקוד" - שמסייעים לחולים לזרז תורים במקרים דחופים.
דינה צ'רנו: ברגע שהרופא כתוב שזה צריך להיות דחוף, תוך פרק זמן מסוים, אז הם מפעילים את כל היכולות שלהם, וקצת חבל לי שאין פה נציגי קופות כי הם היו יכולים גם - - -
יעל רון בן משה: יש נציגי קופות, תכף נשמע.
דינה צ'רנו: יש נציגים?
דינה צ'רנו: מצוין, ניתן גם להם לדבר אני מניחה.
דינה צ'רנו: יש מוקדים, והם מזרזים ומסייעים לחולים לזרז את התורים.
דינה צ'רנו: גם בכלל באופן כללי לגבי חולים קשים והשירות שהם מקבלים בקופות, בכל הקופות יש אפשרות להציג את הנתונים, לשלוח אותם באופן דיגיטלי, כדי להקל על החולים.
דינה צ'רנו: יש קופות שאפילו יש להן נותני שירות מסוימים שייעודם לסייע לחולים הקשים, וברגע שהם נרשמים במערכת אז הם מקבלים ליווי אישי, ואני מקווה ששוב, כל מקרה שהוא פרטני, שיש איזושהי בעיה, אפשר לפנות לנציבות הקבילות והם מסייעים נקודתית, אבל הקופות ברגע שמגיעה אליהן הפנייה או הבקשה, הן מתגייסות לסייע.
יעל רון בן משה: אני כן רוצה, דינה, להגיב לדברייך כבר בשלב הזה.
יעל רון בן משה: זו כמובן לא ביקורת אישית על העבודה שאת עושה, אבל הנחת היסוד שלך שמכיוון שמוגדר בחוק זמן סביר, מרחק סביר, שזה מה שקורה בפועל, היא הנחת יסוד מוטעית, ופה בדיוק אנחנו ככנסת צריכים לפקח על עבודת הממשלה, ואתם כרגולטור צריכים לפקח על עבודת קופת החולים ואת יודעת את זה, זה תפקידך, אז הזמן אינו סביר והמרחק אינו סביר.
יעל רון בן משה: אני אציין פה במעמד הזה שהצעת החוק הראשונה שהגשתי עוסקת בתיקון חוק ביטוח בריאות ממלכתי שמסמיך את שר הבריאות להגדיר בתוך חצי שנה קריטריונים לזמן סביר ומרחק סביר כדי שבאמת זה יהיה ברור לכולם.
יעל רון בן משה: ההצעה הזו עברה בקריאה טרומית במליאת הכנסת, בתמיכת כל סיעות הבית, ומאז היא מחכה להערכתי כבר חצי שנה לדיון בוועדת הבריאות, וזה שמשרד האוצר מתנגד לקיים את הצעת החוק הזו, זה עוד משהו שאני יכולה להבין, אבל משרד הבריאות מתנגד לקיים את הצעת החוק הזו, וזה משהו שאין לי שום הסבר למה אנשי מקצוע שברור להם שאין זמן סביר ואין מרחק סביר והאזרחים מטורטרים ולעיתים גם מאבדים את חייהם בדרך, מתנגד לקידום הצעת החוק הזו שתסמיך את שר הבריאות להגדיר מהו מרחק סביר וזמן סביר.
יעל רון בן משה: אז זה ככה בהתייחסות לדברייך, שזה אולי לא נושא הדיון אבל בהחלט עלה כאן הנושא שאנשים שעכשיו קיבלו בשורה ונכנסים לקרב על חייהם עוד נאלצים לעסוק בכל מיני חשבונות ולעיתים ליפול בין הכיסאות, בגלל הסכמים עסקיים בין קופות חולים למכונים שונים.
דינה צ'רנו: אנחנו כמובן לא יושבים על הגדר ומצפים שהחוק יעשה את שלו.
דינה צ'רנו: אנחנו עוקבים אחרי הקופות, אנחנו בשיח רציף איתם, מקרים שדורשים את הטיפול שלנו אנחנו מתערבים, יש חוזר מנכ"ל שיצא בשנה שעברה שמתחיל כבר לטפל בעניין הזה.
דינה צ'רנו: כלומר העבודה שלנו כל הזמן נעשית מולם, ואנחנו באמת משתדלים ומקווים שהקופות יצליחו לשפר עוד ועוד את השירותים, והן באמת עושות את המאמצים.
יעל רון בן משה: טוב, תודה על התשובה דינה, אותי זה לא מספק, אני הייתי שמחה אם היינו יכולים לעשות איזשהו מעקב סדור אחרי הנושא הזה, לדוגמא מה זמן ההמתנה של חולה אונקולוגי לבדיקה, לצורך העניין פט סיטי, אבל יכול להיות שצריך להרחיב את הבדיקה, בחתך גיאוגרפי, אולי גם בחתכים סוציו-אקונומיים, ואם כולנו רוצים ופועלים כדי לשפר את המצב אז נבחן את עצמנו בעוד חצי שנה ובעוד שנה.
יעל רון בן משה: זה שכולנו מקווים ורוצים אין לי על זה ויכוח, גם לא על זה שכולם עובדים מאד מאד קשה.
יעל רון בן משה: אבל אם המדדים לא משתנים ואולי אף משתנים לרעה, כי אנשים מחכים יותר זמן ממה שהם חיכו לפני שנה, אז כנראה שמשהו צריך לעשות אחרת.
יעל רון בן משה: אני רוצה שאנחנו נרשום לעצמנו בבקשה ז'אנה מעקב על זה, ואם צריך גם נקיים דיון בוועדת הבריאות.
יעל רון בן משה: יש לנו נציגים של קופת החולים?
יעל רון בן משה: יובל חמו ממכבי שירותי בריאות בבקשה, ולאחר מכן מאיה גולדשטיין מלאומית.
יובל חמו: שלום.
יובל חמו: מי שתדבר בדיון כאן היא נציבת פניות הציבור שלנו, גב' טלי צינמון, אנחנו ממש בתקלה קטנה עם הזום, היא כבר תעלה.
יעל רון בן משה: בסדר, אז נעבור בינתיים למאיה גולדשטיין מלאומית.
מאיה גולדשטיין: צהריים טובים, קודם כל תודה על הדיון המאד מאד חשוב.
מאיה גולדשטיין: בעיקרון בלאומית אנחנו מאד מאד מכוונים למטופלים, גם מטופלים שהם חולים אונקולוגיים.
מאיה גולדשטיין: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים על מנת לקצר תהליכים, לקצר טווחים, לקצר תורים, על מנת שיקבלו את השירותים בזמן שהם צריכים, בין אם זה תוך כדי טיפולים ובין אם זה לאחר מכן במעקבים שהם צריכים במהלך הדרך.
מאיה גולדשטיין: יש אצלנו מוקד, מוקד האישורים הרפואיים שלנו עובד באדיקות ובאופן ישיר מול המחלקות בבתי החולים, ללא שיתוף הלקוח, כלומר בקו ישיר.
מאיה גולדשטיין: יש לבתי החולים למחלקות הרלוונטיות מיילים ספציפיים של מוקד האישורים שאליהם הם מעבירים את המידע, את הבקשות, את הבקשה להתחייבויות, לתרופות, למה שהחולים בעצם צריכים והם מקבלים מענה ישירות, אפילו לפעמים כמו שאמרתי ללא מעורבות הלקוח.
מאיה גולדשטיין: במידה וצריך לקצר תורים, זמנים, לקבוע תור מהיר ללקוח, אם זה לצורך כמו שנתתם כאן דוגמה פט במהלך טיפול ומעקב, אז אנחנו עושים את מה שאנחנו יכולים, אנחנו יוצרים קשר ישירות עם בית החולים שבו צריך לעבור את הבדיקה, בקשרים שיש לנו איתם, שאנחנו בונים איתם, אנחנו מצליחים ברוב המקרים, אני לא רוצה להגיד באופן מוחלט אבל בהחלט ברוב המקרים, לתת את המענה בזמן שיהיה נכון למטופל.
יעל רון בן משה: מה לגבי הנושאים של עובדים סוציאליים וטיפול פסיכולוגי?
יעל רון בן משה: האם אצלכם בלאומית אתם מכירים שקשה לאתר את אנשי המקצוע האלה?
יעל רון בן משה: זה נאמר באופן כללי, אז אני לא אומרת שאצלכם.
מאיה גולדשטיין: אני אקדים טיפה ואגיד, שאת הדיון שנערך אצלכם לא כל כך הצלחנו לשמוע, אז אני לא יודעת כל כך מה נאמר.
יעל רון בן משה: האם חולה אונקולוגי יכול בצורה קלה להגיע לעובד סוציאלי שיסייע לו בחציית הנהר שעכשיו הוא עומד בפניו?
מאיה גולדשטיין: חולה אונקולוגי ברגע שבסניף מכירים אותו ויודעים, מן הסתם חולים כאלה מוכרים, גם אם הם פונים דרך הדיגיטל תמיד יש מישהו בסניף שיכול לסייע ולעזור, ברגע שיודעים שיש צורך יקשרו את אותו מטופל למי שצריך, לעובד הסוציאלי בסניף, או ינסו להקדים ככל האפשר את הטיפול הפסיכולוגי או הפסיכיאטרי במידת הצורך, וגם זה באמצעות מוקד האישורים.
מאיה גולדשטיין: אם אנחנו לא מצליחים בתוך הארגון אז כמובן אנחנו נותנים התחייבויות החוצה, בין אם זה לבתי חולים או לאן שבאמת קיים הצורך.
מאיה גולדשטיין: אנחנו מנסים להיות גמישים וקשובים ככל האפשר בסיטואציות האלה, כי אנחנו מבינים שבאמת זה סיטואציה מאד מורכבת, וקשה מאד להילחם בכל החזיתות.
יעל רון בן משה: תודה רבה מאיה.
יעל רון בן משה: בבקשה גל.
גל אביטל: אני רק רוצה להגיד ללא כל קשר לקופת חולים ספציפית, כל קופות החולים בישראל הן גדולות ומשמעותיות ומשרתות ציבור רחב.
גל אביטל: אני באופן אישי נתקלתי בהרבה קשיים בהיבט, שוב, של קבלת המידע.
גל אביטל: אפילו בראשית, גם כשבאתי ואמרתי אני חולה אונקולוגית והכירו בי רשמית במערכת וכו', קיבלתי ספר כזה, שמקבל חולה אונקולוגי, שהיה רלוונטי ללפני שנתיים, כאילו היה ממש רשום כמו שכתוב על יומן, אז היה כתוב לשנתיים לפני כן, ואין אפשרות לקבל ככה את המידע, כאילו אף אחד שגילה כרגע שיש לו סרטן אין לו את הזמן ואת היכולת הנפשית או הפיזית לקרוא כזה דבר.
גל אביטל: הנגשת המידע היא מאד חשובה, ליווי צמוד של חולה אונקולוגי זה מאד נדרש וחשוב, ואני לא חושבת שזה כל כך מסובך בהינתן שקופות החולים הן בין הראשונות לפגוש את החולה האונקולוגי.
יעל רון בן משה: משה בר חיים, מנכ"ל האגודה למלחמה בסרטן, בזום.
משה בר חיים: שלום לכולם.
משה בר חיים: אני חושב שבאמת זו ועדה מאד חשובה.
משה בר חיים: אנחנו נתקלים בחולים אונקולוגיים בצורה שוטפת, ואם ניתן להגיד שאחד הרגעים הקשים שלהם, זה להוסיף על ההתמודדות על המחלה גם את הקשיים הבירוקרטיים.
משה בר חיים: אנחנו כבר הרבה מאד שנים עוסקים בנושא של הבירוקרטיה, והקמנו מה שנקרא את המסלול הירוק שבעצם מסייע לחולה לקבל את הקצבאות שלו בזמן, את הצורך שלו שלא להופיע בוועדה רפואית בביטוח לאומי, זה אחד הדברים הראשונים שעשינו, ברגע שהוא מקבל את הטופס עם החותמת של הרופא האונקולוג ומגיע לביטוח לאומי, אז בעצם זה מייתר את הוועדה בביטוח לאומי ובכך חוסך עבורו הרבה מאד זמן, והוא מקבל יחד עם זה את כל הזכויות שלו לתקופה די ארוכה.
משה בר חיים: בנוסף, האגודה למלחמה בסרטן יזמה יחד עם משרד החינוך שינוי בחוק שילוב ילדים עם צרכים ילדים במערכת החינוך, דגש על ילדים, חשוב לומר שהאגודה בעצם פועלת לכל הגילאים ולכל האוכלוסייה האונקולוגית, אנחנו לא עושים הבדלה בין צעירים למבוגרים, אנחנו דווקא חושבים שהמבוגרים הם אלה שיש להם את הבעיות הכי קשות, אנחנו נתקלים בבעיות של היעדר יכולת להגיע למחשב או למלא את הטפסים הללו, בעצם הבעיות הן הרבה יותר מורכבות החל מגיל מסוים.
משה בר חיים: ועוד דבר, צריך לזכור שלמעלה מ- 50% חולים אונקולוגיים הם מעל גיל 65, מעל גיל 70 יש עוד כשליש, ולהם יש כבר מחלה נוספת בנוסף לסרטן.
משה בר חיים: עוד משהו שהאגודה עשתה, ביחד עם הביטוח הלאומי, זה את כל הנושא של תיקון לחוק ילד נכה, הגדלת הקצבה לילד נכה, שיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי בכל הנושא של התרופות החדשות וקבלת קצבת נכות לחולים אונקולוגיים.
משה בר חיים: קידום זכויות בוועדת העבודה והרווחה, שיתוף פעולה עם משרד הבריאות בנושאים כמו הגדלת החזרים כספיים על תותב שד וכיו"ב.
משה בר חיים: ובסך הכל האגודה פועלת כל השנה לא רק בשיתוף פעולה נרחב עם כל המשרדים הממשלתיים לטובת החולים וקידום הזכויות שלהם, אלא גם ממש בעזרה כלכלית לכ-2,500 משפחות, ועזרה ל-400 ילדים בכל השנה.
משה בר חיים: היה קשה לשמוע באמת את הזום, אבל אנחנו חשבנו שהנושא של זמנים, ברגע שמגישים בקשה למס הכנסה ולביטוח לאומי, אז לקבל משוב תוך כמה זמן אתה אמור לקבל את התוצאות אני חושב שזה אחד הדברים החשובים, וכמובן יש זכות מאד חשובה שזה נקרא קוד חולה, ברגע שאתה מגיש טופס לביטוח לאומי, חשוב מאד שהוא יחזיר לך את התזכורת הזו שיש לך קוד חולה קשה, שהוא בעצם פותח לך את השערים לקופות החולים ובעצם מאפשר לך את כל סל הזכויות שלך כחולה, וחשוב מאד שזה יוזכר לו למטה שיידע שיש לו את הדבר הזה, ויכול להיות שזה כבר מסודר לו בקופה דרך הביטוח הלאומי, אבל הוא צריך לדעת שבעצם באותו רגע, לא רק שיש לו זכויות, אלא הזכויות האלה הן בחינם, הן בתוך סל התרופות, הן רחבות מאד, במצגת הראשונה שאנחנו קיבלנו ראינו שמדובר ב-170 זכויות כלליות, זה בעצם לטבוע בתוך עולם הזכויות, וברגע שאתה מקבל קוד חולה, אז חלק מהזכויות האלה מתממשות בצורה אוטומטית.
משה בר חיים: דבר נוסף וחשוב לציין שאנחנו בעצם הטמענו את הנושא שאנחנו לא קראנו לו תו ירוק אלא מסלול ירוק, אצל כל הרופאים האונקולוגיים, כל הרופאים, כשאנחנו מדברים על עובדות סוציאליות אז כל העובדים הסוציאליים, לכולם יש קו פתוח אלינו ברגע שיש איזושהי בעיה, ובעצם הנושא הזה הוא פעיל כבר הרבה מאד שנים ובאמת הוא נושא מאד מאד חשוב, אנחנו כל הזמן מעדכנים, מתעדכנים, ופועלים בשיתוף רב מאד עם הביטוח הלאומי וכל משרדי הממשלה, כולל מס הכנסה, לטובת הנושא הזה.
יעל רון בן משה: אוקיי, תודה רבה משה.
יעל רון בן משה: טלי ממכבי שירותי בריאות, בבקשה.
טלי צינמון: שלום לכולם.
טלי צינמון: אני מתנצלת, היתה תקלה בזום ורק עכשיו הצלחתי לעבור.
טלי צינמון: אני חושבת שזה נושא סופר חשוב, ואני חושבת שאנחנו במכבי עושים הרבה כדי להקל על כל הבירוקרטיה עבור החולים האונקולוגיים.
טלי צינמון: אנחנו בהחלט יוזמים את הקשר איתם מרגע שהם מקבלים את הקוד במערכת, כל חולה חדש כשבא לבקש שיפעילו את ההתחייבות הראשונה או מתוך מידע שיש עליו במערכת, מיד מקבל קוד זכאות, ברגע שיש לו את הקוד הזה אנחנו יוזמים קשר עם החולה, יש לנו מתאמת אישית לכל חולה בתחילת הדרך, כמובן לפי רצונו, אבל אנחנו יוצרים קשר יזום, מציעים לו את הליווי הזה זה חלק ממעטפת שלמה בכל מרכז רפואי, המתאמת יוצרת איתו קשר ובמידת הצורך קודם כל נותנת לו מידע על הזכויות שלו.
טלי צינמון: יש גם רישום של כל הזכויות שלו בצורה מסודרת באתר הקופה, שמונגש בצורה ייעודית לחולים הללו.
טלי צינמון: בנוסף, במידה שנדרשת אחות או עובדת סוציאלית לשיחה ולא רק לצורך הנגשת הזכויות, אלא גם לכל הטיפול שמסביב כמובן עושים את זה.
טלי צינמון: מאותו רגע שיש לו מתאמת אישית בעצם כל פעולה שהוא רוצה להתמצא בה או סיוע בדרך, לפחות בחודשים הראשונים, יש לו וואטסאפ אישי ויש לו טלפון להתקשר לאותה מתאמת, והיא מסייעת לו בכל נבכי המנהל, אם זה קשור להשגת תור או התחייבות או אישור לתרופה מסויימת וכדומה.
טלי צינמון: וכמובן מסומן אצלנו במערכת שהוא גם בעל קוד מחלה קשה וגם בתחילת הדרך שזקוק למתאמת אישית, גם אחרי שהליווי האינטנסיבי והיזום מבחינתנו נגמר, עדיין נשאר לו קו טלפון שהוא יכול תמיד לפנות ולקבל עזרה ככל שהוא נזקק לה.
טלי צינמון: אני מבינה שכשלא הייתי גם דובר על הנושא של תורים דחופים במכבי בנוסף למתאמת האישית שיכולה לסייע, בזה יש גם לרופא אפשרות לסמן תור כדחוף ולפנות לקו ייעודי לרופא שמסייע לו עבור חולים ספציפיים למצוא תורים מותאמים לצרכים הרפואיים שלהם.
טלי צינמון: בסך הכל, אני ממש מרגישה שאנחנו עם שירות ייחודי, ממש תכנית דגל, כל הנושא של המתאמת האישית מסייע מאד ומקל מאד על החולים האונקולוגיים.
יעל רון בן משה: בבקשה רחלה, כוכבת הדיון, יקירת הארגונים, אני נותנת לך.
רחל אקוקה: קודם כל תודה רבה על הזכות, אנחנו משתדלים לעשות את מה שאפשר.
יעל רון בן משה: אם אפשר רק שם מלא ותפקיד לפרוטוקול.
יעל רון בן משה: שמי רחלה אקוקה, אני מנהלת מחלקת שומת פרט ברשות המסים, אנחנו עוסקים בכל הנושא של מיסוי היחיד ומרכזים את כל הטיפול באנשים עם מוגבלות, הטבות מס לאנשים עם מוגבלות.
יעל רון בן משה: עידן פנה אלינו ממש כשהיינו בשיא העשייה מול ילדים עם מוגבלות וניצולי שואה, וחשוב לי להגיד, אני מתנצלת לא זוכרת את שמה של מי שדיברה קודם, מבחינת ילדים עם מוגבלות יש להם מסלול ירוק לחלוטין, הם אפילו לא צריכים לפנות אלינו, ההורים יכולים לקבל את ההטבה ישירות באמצעות המעסיקים, מבלי לפנות אלינו ישירות.
יעל רון בן משה: שם פעלנו למיצוי זכויות מלא, ישיר, ממש, אפילו אין צורך להגיע אלינו, יש לנו את המידע מביטוח לאומי, וקיים מיצוי זכויות מלא, גם עשינו מיצוי זכויות רטרואקטיבי למי שטרם מימשו, ואת מוזמנת לפנות אליי, אני אעזור בכל מה שניתן כדי שתוכלו להנגיש את המידע למי שצריך אותו.
יעל רון בן משה: ואפילו שאני מסכימה עם כל מה שנאמר, לא כל המידע ידוע וזה חלק מהקושי.
יעל רון בן משה: אנשים לא תמיד יודעים כיצד למצות את הזכויות שלהם, ואנחנו משתדלים להנגיש את המידע הזה, לא תמיד מגיעים לכל מי שאפשר, משתדלים.
יעל רון בן משה: המהלך שעשינו ביחד עם עידן, פשוט, אנחנו ידענו את התהליך, היינו קשובים לצורך ומצאנו את המסלול המהיר ביותר.
יעל רון בן משה: כמו שאני רואה את זה, זה סוג של מערכת קשרים סבוכה, שכל פעם צריך למצוא את הנתיב הנכון לכל בעיה שיש, ויש לנו עוד הרבה מה לעשות, עשינו, אבל אנחנו רק בתחילת העשייה, אין ספק בכלל, כשהרעיון הוא באמת לפשט עד כמה שניתן.
יעל רון בן משה: אני חייבת להגיד שלפני כחצי שנה פתחנו את מערכת תיאומי המס החדשה, ואם בממשק של גל זה תוך עשרה ימים - אז שם כל מי שפונה אנחנו מחויבים תוך חמישה ימים לתת תשובה, ומי שפונה ומבקש תיאום מס, לא משנה מאיזו סיבה, אז המערכת גם יודעת לעשות מיצוי זכויות.
יעל רון בן משה: זאת אומרת, אם אנחנו מזהים שיש לו נכות רפואית או שיש לו ילד עם מוגבלות, המערכת אומרת מגיעה לך הטבה בגין אותם נושאים, והיא יודעת לתת לו אותה באותו רגע, הוא לא צריך להמציא שום מסמך, הוא לא צריך לצרף שום דבר, המערכת יודעת לתת לו אותה במיצוי זכויות מלא ובשקיפות מלאה, ממש במינימום בירוקרטיה.
יעל רון בן משה: עוד פעם, איפה שיש לנו מידע קל לנו לעשות את זה.
יעל רון בן משה: הרעיון הוא, כשיש לנו בסיסי מידע יותר קל לעשות את זה, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא ונהדר עם ביטוח לאומי וכל מי שמוכן לתת לנו את המידע, ואנחנו פשוט נעזרים אחד בשני כדי לפשט את התהליכים.