GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבי נבון: עכשיו תגיד לי, מה אתה מחוקק, יש לי עכשיו אלף מוניות, איך אתה מחלק אותן ומה אתה עושה איתן, בסדר?
גבי נבון: אני נותן לך אלף מוניות.
גבי נבון: עכשיו תגיד לי עכשיו, אין כלום, אין תקנות אין כלום, עכשיו אתה תבוא ותגיד- - -
יהודה בר אור: אם אתה מדבר על הקיימים, אתה מדבר---
אורי מקלב: לא קיימים, חדשים.
יהודה בר אור: לא, אני לא מסכים עוד אלף מוניות, מה פתאום.
אורי מקלב: לך, עבורך.
אורי מקלב: לך, אתה לא צריך חדשים.
יהודה בר אור: אני הבנתי את הרעיון, בשביל זה אני מדבר איתך עכשיו בצורה הכי ברורה, שלא תגידו אחר כך שלא אמרתי, שיהיה רשום בפרוטוקול, אנחנו מתנגדים חד משמעית- - -
אורי מקלב: אנחנו נגיד שלא אמרת פתרון.
יהודה בר אור: למה?
יהודה בר אור: כי כרגע יש תשע מאות כאלה שאנחנו יכולים לנצל אותם לפעילות שהיא בו היא נוסדה ונולדה.
יהודה בר אור: היא נולדה לתת את השירות לנכים האלה, אבל היא לא בוצעה.
אורי מקלב: זה אתה צודק, אין על זה ויכוח.
יהודה בר אור: היא לא בוצעה.
יהודה בר אור: אם היא לא בוצעה, לא מגיע להם פרס, לא מגיע להם שאפילו ישאירו עכשיו ככה.
יהודה בר אור: צריך עכשיו לעצור להם את ההחלטות שהיו בזמנו, המחוקק יכול לעשות את זה, ולהגיד לו אתם לא עמדתם בכל התנאים.
יהודה בר אור: אתה רוצה לקבל את התנאים האלה?
יהודה בר אור: תחזור חזרה לפיקוח ובוא תיתן שירות לתוך האנשים האלה בפריפריה ובכל מקום.
יהודה בר אור: אתה נוסע עכשיו עם נוסע רגיל, בגלל שאין מספיק עבודה, להיכנס לתחנות, להיכנס למקומות או Get Taxi"" כמו שאתם אמרתם כרגע כולם בפיקוח ולעבור ל- Get Taxi"" ולתת לו חמשת אלפים שקל לשבעת אלפים מוניות.
יהודה בר אור: בנוסף, להוריד אותו מהנסיעה שאמורה להיות לנכה, באוטו הנכה הזה ויישלח את הנהג השני, שנוסע רגיל.
יהודה בר אור: כלומר, נוסע רגיל שיכול לעלות בכל מונית, ואת הנכה שקיבל את הרישיון להסיע אנשים רק ברכב נגישות, יעלה אותו במחיר נגישות.
יהודה בר אור: פה, פתאום אתה פותח תשע מאות כאלה- - -
יעל רון בן משה: לא, יהודה, סליחה רגע.
יעל רון בן משה: בוא ננסה רגע לעשות סדר, יש תשע מאות מוניות עם רישיון שקיבלו גם הטבות שלא נותנות את השירות כמו שצריך, התפקיד שלנו הוא לוודא שכן האזרחים שזקוקים לזה יהיה להם את השירות הטוב.
יעל רון בן משה: נניח שיוצאים עכשיו המחוקק עם הרשות המבצעת, משרד התחבורה, למבצע מול התשע מאות האלה, מתוכם חמש מאות עובדים כמו שצריך, נותנים שירות לנכים, ארבע מאות משלמים קנס, חולטים להם את הרכב, לא יודעת מה.
יעל רון בן משה: אבל, אנחנו צריכים למצוא עוד פתרון לעוד חמש מאות, לארבע מאות פלוס מאה, מה אתה מציע שיאפשר לנו לשפר את השירות לאזרח בלי לפגוע בזכויות נהגי המוניות?
יהודה בר אור: גברתי, יושבת ראש הוועדה, גברת יעל, תקשיבי, אם הייתם מקשיבים למה שאני אמרתי בצורה ברורה, אם היו תשע מאות האלה נותנים שירות, כמו שהם נועדו לתת שירות, לא היה מחסור.
יעל רון בן משה: יצאנו למבצע, חמש מאות החזירו לנו את המוניות, לי יש עכשיו במגרש החנייה חמש מאות, מה אתה מציע לעשות?
יהודה בר אור: אז מציע, כמו שהצעתי בזמנו, לקחת את החמש מאות האלה, לפזר אותם במקומות הנכונים, בתחנות נכונות ואני אפקח על זה שכל תחנה, כל נוסע וכל נכה שתהיה לו בעיה יפנה אליי גוף שעובד בשבילם גם ככה בלי תשלום, כי אנחנו לא מקבלים --- מאף אחד.
יהודה בר אור: אנחנו נדאג לכך שכל טלפון יקבל תשובה, זה אחד, שניים, כל מי שיהיה אמור להיות רכב נכה יתפנה לנסיעה לנוסעים שהם נכים, נקודה.
יהודה בר אור: הצעתי את זה ב-2002, אני מציע את זה היום, שיהיה עוד יותר קל יהיה לעשות את זה, כי היום יש לנו GPS, יש לנו- - -
יעל רון בן משה: מה אתה צריך בשביל לעשות את זה, חוץ מזה שאתה אומר אני יכול לעשות את זה?
יעל רון בן משה: אתה צריך תקנות, תקציב?
יעל רון בן משה: אנחנו מדברים פה על מדינה עם תשעה מיליון אזרחים.
עופר כסיף: אכיפה.
יעל רון בן משה: הוא אומר שהוא יעשה את זה, הוא לא רוצה שהמדינה תעשה את זה.
עופר כסיף: אנחנו נתקן את התקנות.
אורי מקלב: אתה תגיש למשרד התחבורה חמש מאות בקשות עם פריסה, עם התחייבויות ועכשיו נשמע את משרד התחבורה.
יהודה בר אור: ואז אנחנו באים, אנחנו מחלקים את זה נכון.
יהודה בר אור: יהיה פיקוח "האח הגדול", למען איגוד המוניות.
יהודה בר אור: יהיה פיקוח של הכי גדול.
עופר כסיף: רק שלא תהיה משפחה מרובת ילדים, כי לא ייצא מזה כלום.
יעל רון בן משה: תודה רבה, יהודה.
יעל רון בן משה: בבקשה, עינב, נציג נציבות שוויון זכויות לאנשים עם ומוגבלות.
עינב ניסים ברנס: שלום, תודה.
עינב ניסים ברנס: אני מפקח ארצי על נגישות בנציבות שוויון, אנחנו יחידת האכיפה בנושא נגישות.
עינב ניסים ברנס: אני מצטרף לכל הביקורת שניתנה פה על ידי חברי הכנסת וגם על ידי "לינק 20", אלו דברים שאנחנו שומעים אותם במוקד שלנו.
עינב ניסים ברנס: יש לנו מוקד שמקבל חמשת אלפים פניות בשנה בכל נושא נגישות ואנחנו באמת שומעים את זה, אין מונית, למרות שיובל דיבר על המונית באילת.
עינב ניסים ברנס: אני דיברתי אישית עם אמא באילת, היא הגישה תלונה וניסינו לאכוף אותה, האכיפה שלנו היא פלילית על אפליה.
עינב ניסים ברנס: היא אומרת לנו תשמע, כל פעם שאני מזמינה מונית לילד אומרים לי אין מונית.
עינב ניסים ברנס: עכשיו, תראו אנחנו מקבלים את התלונה הזו, יש לנו סמכויות חקירה והגשת תביעה פלילית על אפליה, לך תוכיח שבאותו הרגע שהיא הזמינה, הייתה מונית נגישה זמינה נוסעת באילת והסדרן לא נתן לו אותה, זה דבר שהוא בלתי אפשרי, זה הרף של הפלילי.
יעל רון בן משה: אם תוכל להתייחס לעניין כמות הפניות, אתה אומר חמשת אלפים בעניין הזה?
עינב ניסים ברנס: לא, לא בעניין זה.
יעל רון בן משה: אז כמה בעניין הזה?
עינב ניסים ברנס: בעניין הזה אין לי את הסטטיקה, אבל אני יכול להגיד לך שאנחנו מקבלים את זה תדיר, כמו שנציגי הארגונים אמרו.
עינב ניסים ברנס: אנחנו מקבלים גם על מחיר מופקע, גם על זה אנחנו מקבלים.
עינב ניסים ברנס: גם דבר כזה, בסמכויות אכיפה שלנו, שהן שונות ממשרד התחבורה, אם המפקח שלנו שהוא אוכף או מאשים זה בפלילי.
אורי מקלב: הגשתם?
יעל רון בן משה: כמה הגשתם, אפס?
עינב ניסים ברנס: לא הצלחנו, אי אפשר, אני לא יכול להוכיח.
עינב ניסים ברנס: כי, אתה צריך להוכיח שהנהג הפקיע את המחיר בגלל המוגבלות.
עינב ניסים ברנס: הרי, הפקעת מחיר רגילה את זה משרד התחבורה יכול לאכוף.
עינב ניסים ברנס: אבל, אתה צריך להוכיח שהוא בגלל המוגבלות.
עינב ניסים ברנס: אתה צריך שתהיה הקלטה, שהנוסע מקליט את הנהג, שהוא אומר לו תגיד, למה אתה נותן לי מחיר גבוה?
עינב ניסים ברנס: בגלל הכיסא גלגלים, אז יש לך, איפה תהיה לך כזו הוכחה?
עינב ניסים ברנס: ולהכניס סוכנים סמויים, זה בכלים שלנו הפליליים זה לא הולך.
עינב ניסים ברנס: כיחידה אכיפה, אני חושב שבאמת הדגש הוא אכיפה.
אורי מקלב: לא נראה לי מתוחכם כל כך, להזמין מונית ורואים מישהו שהוא נכה והוא מעלה אותו, אז אתה אומר לו- - -
עינב ניסים ברנס: אני יכול להגיד לך שבדקנו את זה עם הייעוץ וחקיקה, זו הפעלת סוכן, זו אופרציה שלמה של הוכחה פלילית.
אורי מקלב: אבל יש כאן גם הפקעת מחירים.
אורי מקלב: גם מונית רגילה שלוקחת נוסע עם כיסא גלגלים, היא מבקשת מחיר גבוה מאוד על הכיסא שהיא לוקחת, זה גם משרד התחבורה צריך- - -
עופר כסיף: צריך פשוט שתהיה הרתעה מראש.
עופר כסיף: אם ההרתעה מראש הייתה קיימת, אנחנו יודעים זה היה גם גורם, לפחות לחלק גדול מהאנשים, לחשוב פעמיים, שלוש.
שי שמאי גליק: אבל אם לקוח מתלונן, אני קיבלתי תלונה שהוא נקרא ברשימה השחור.
שי שמאי גליק: אפרופו מה שאמרת, יש דבר כזה ברשימת המוניות שנהגי מוניות הם קוראים לעצמם לקוחות שהם לא רוצים, אוקיי?
שי שמאי גליק: זאת אומרת, מה קורה אם באה אישה עם מוגבלות והנהג מונית, לא יודע לוקח לה קצת זמן, הנהג מונית אומר לכל החבר'ה, תקשיבו האישה הזו, איך אומרים, אם אתם לוקחים אותה, זה תיק, אל תיקחו אותה, אוקיי?
שי שמאי גליק: לכן, אגב, במקרה שאתה אומר זה בדיוק המקרים.
שי שמאי גליק: לכן, כשאותה אישה מתקשרת, לא מגיעה מונית, אתה מבין את הפואנטה?
עינב ניסים ברנס: אני אומר שאתה צודק, יש פה בעיה גם מבחינת האכיפה.
יעל רון בן משה: אילו כלים, בכל זאת, יש לכם כן לבצע את אותן חקירות?
יעל רון בן משה: הרי, את הכלים המשפטיים להגיש תלונה פלילית יש לכם?
יעל רון בן משה: גם במקרים אחרים אתם נדרשים לפעולות חקירה, הפעלת סוכן וכו'.
עינב ניסים ברנס: לא, אין לנו הפעלת סוכן.
עינב ניסים ברנס: הכלים שיש לנו באכיפה הם כלים פליליים על אפליה.
עינב ניסים ברנס: אני יכול לתבוע נהג מונית על אפליה.
יעל רון בן משה: ואתם לא מבצעים חקירות וחקירות סמויות?
עינב ניסים ברנס: אנחנו עושים, שאנחנו מקבלים את התלונה על אפליה, אז אנחנו מבצעים אצלנו את החקירה, מביאים את הנהג ומנסים- - -
יעל רון בן משה: ופעולות טיפה יותר מתוחכמות אין?
עינב ניסים ברנס: פעולות כרגע אין לנו.
עינב ניסים ברנס: להפעיל סוכן או להתחזות, כרגע אנחנו לא פועלים בזה.
עינב ניסים ברנס: זאת אומרת, להושיב בן אדם, לשים אותו על כיסא גלגלים, להזמין את הנסיעה ולהקליט את השיחה.
יעל רון בן משה: בוא נגיד שאנחנו מכירים דברים כאלה מהמוסד לביטוח לאומי, לדוגמא, נכון?
יעל רון בן משה: זה לא משהו שהוא לא קיים.
עינב ניסים ברנס: זה אפשרי ביכולות שלנו ובסמכויות שלנו, אבל מבחינת המיומנות שנדרשת לבצע כזה דבר ובכלל מה שאנחנו עושים, כרגע זה לא בארסנל פעולות או כלים שאנחנו מפעילים.
יעל רון בן משה: ולכן על חמשת אלפים פניות שהוגשו, יש אפס תלונות פליליות?
עינב ניסים ברנס: כרגע אני חושב שלפחות חקירה אחת פתוחה או שתיים, אני חושב, חקירות פליליות שמתנהלות אצלנו על אפליה במוניות.
יעל רון בן משה: כדאי ללמוד מה בוצע שם בלשכפל את זה.
עינב ניסים ברנס: אחת זו על אדם של העלה כלב נחייה.
עינב ניסים ברנס: בן אדם עיוור הזמין מונית, והנהג מונית לא היה מוכן להכניס את הכלב, אני חושב שיש שתיים כאלה ועוד אחת על הפקעת מחירים.
יעל רון בן משה: וכמה חקירות פליליות בכלל אתם מנהלים?
עינב ניסים ברנס: נגיד, על השולחן, עשרות חקירות בשנה.
יעל רון בן משה: זאת אומרת, שתחום שיש עליו חמשת אלפים תלונות ונגמר אולי בחקירה אחת, שגם לגביה אתה לא בטוחה, אז משהו בשרשרת הטיפול צריך לחשוב אולי לעשות את זה אחרת.
עינב ניסים ברנס: חמשת אלפים, את מבינה שעל כל נושא על אנשים עם המוגבלות בארץ, לא רק על חינוך.
יהודה בר אור: אני חייב להעיר כאשר אנחנו מרחיבים את הטיפול במוניות רגילות שבו אני שולט ועובד כל הזמן, אנחנו מקבלים עשרות תלונות על מצבים שבהם התלוננו האנשים כלפינו, שמישהו מתחנה לא לקח אותו עם כלב נחייה או נכה שלא היה יכול להעלות, הנהגים האלה קיבלו קנסות בתוך התחנה והועמדו במקומם.
יהודה בר אור: אנחנו כן מטפלים בתוך התחנה בכל אחד, כי זה פוגע במוניטין של התחנה, בשם של התחנה.
יהודה בר אור: זה עסק ועסק אנחנו חייבים שייתן שירות, כי אם הוא לא נותן שירות טוב, מי יזמין אותו מחר.
יהודה בר אור: אותו נכה מספר לשני גם אם עושים לו רע וכל מיני דברים.
שי שמאי גליק: הסתמכתם על רשימות שחורות?
יהודה בר אור: לא, אין רשימות שחורות.
יהודה בר אור: יש רשימות שחורות של חפרים כאלה שביניהם מעבירים- - -
יעל רון בן משה: חברים, את השיחות האלה אחר כך.
יעל רון בן משה: בבקשה נציגי משרד התחבורה.
אסי סוזנה: שלום וברכה, אני מנהל אגף רישוי הסיעים ומשק בשעת חירום, אני בעצם מטפל בכל הנושא של רישוי מוניות.
אסי סוזנה: צריך לומר, כמובן, התלונות שיש על מוניות ככלל, אנחנו מכירים אותן, יש תלונות של הפקעת מחירים ואי איסוף נוסעים.
אסי סוזנה: התלונות האלה מגיעות אלינו והן מטופלות בצורה משמעותית.
אסי סוזנה: בנושא של הנגישות, קצת נרחיב את היריעה.
אסי סוזנה: בשנת 2014 באמת תוקנו התקנות, בשנת 2016 ביצענו בדיקה מקיפה לראות כמה באמת מאותן חברות, מאותן אנשים פרטיים שרכשו את הזכויות הציבוריות, באמת מפעילים.
אסי סוזנה: בדקנו באמת היו שורה של ליקויים של חברות שלא הפעילו, מכל מיני סיבות, חלק לא היו רכבים במלאי, חלק רכבים שהיו בהתקנות ועוד כל מיני סיבות מסיבות שונות.
אסי סוזנה: אני יכול להגיד שבסוף 2016 בדקנו פייר זכות ציבורית שנמכרה ורכבים, היו תשמע מאות שבעים וחמישה רכב בתוך הזכויות האלה.
אסי סוזנה: זאת אומרת, כל זכות הצומד לה רכב, ואלו לא רכבים פרטיים שאפשר להפעיל אותם בכל מיני הסעות, אלא רכבים שיש להם סימנים מיוחדים.
אסי סוזנה: הם רכבים שעוברים רישוי כל שנה בדיקה, שיש להם את הכובע, יש את המונה ויש את כל מה שקשור בזה.
אסי סוזנה: לא רק ברישוי, גם ששוטר שעוצר מונית בודק את כל האמצעים שיש שם, ואם חסר אחד מהאמצעים, אז אותו נהג מקבל קנס.
אסי סוזנה: אז, ככה שלפחות אנחנו יודעים שמבחינת המלאי, היה מלאי של רכבים, לפחות מה שהובטח בתקנות.
אסי סוזנה: עכשיו, נכון לומר גם שיש מצוקות שונות בתוך כל העניין הזה.
אסי סוזנה: ראשית נגיד, שאותם אלה הם לא מספיקים.
אסי סוזנה: לפחות בעבודה שאנחנו עשינו, ביחס לנתונים של הביטוח הלאומי, יש עדיין פער גדול מאוד ביחס של אותם אנשים שאנחנו חושבים שיגיע להם או צריך לתת להם את השירות הזה, לעומת אותן כמויות שקיימות.
אסי סוזנה: לכן, מצד אחד, אני קצת חולק על מה שיהודה אומר, שאין צורך.
אסי סוזנה: אני אומר, נכון להיום יש עדיין חוסר במוניות.
שי שמאי גליק: תגיד גם איזה מספר, כמה צריך, שנדע.
אסי סוזנה: נכון להיום, כל אחד שרוצה יכול לרכוש זכות ציבורית, זאת אומרת אין מגבלה.
אסי סוזנה: בשנים שעברו היו מגבלות על הזכויות הציבוריות, זאת אומרת הייתה כמות מוגבלת.
אסי סוזנה: נכון להיום, כל מי שרוצה לקנות יכול לקנות באותו סכום של מאתיים ארבעים ושמונה אלף שקלים.
אסי סוזנה: אין נהירה לקנות את הזכויות האלה, יותר מזה אני אומר לך, גם כשיש עדיין זכויות נגישות, פרטיות, אין להם ביקוש.
אסי סוזנה: אנשים מתקשרים ומתעניינים ולא מעניין אותם.
אסי סוזנה: צריך גם לומר בדבר הזה, אנחנו שמענו באמת את הצד של צורכי השירות או מבקשי השירות, אבל צריך גם להבין שכשאנחנו הסתכלנו על השירות כשירות נגיד, אז יש הרבה בעיות, זה לא דומה, בוא נגיד ככה.
אסי סוזנה: אנחנו רוצים לתת שירות של מונית לכל דורש גם לבעלי מוגבלויות, אבל זה לא אותו שירות.
אסי סוזנה: למה זה לא אותו שירות?
אסי סוזנה: כי יושב אצלי נהג ואומר, תשמע, אני כנהג מונית לא קם מהכיסא.
אסי סוזנה: מגיע למקום, אדם עולה, יורד, נוסע, עולה יורד וכו', אבל כאשר אני רוצה לתת שירות לבעל מוגבלויות, אני מגיע לשם, אני ממתין עד שהוא יגיע, אני צריך לקום מהכיסא, אני צריך לפתוח את הבגאז', להעלות אותו, לרתום אותו, לסגור, לחזור, לשבת ולנסוע וכו'.
אסי סוזנה: השירות הוא שירות שונה, וצריך לקחת את זה בחשבון.
אסי סוזנה: לכן, גם כמות הנסיעות, אותה הכמות של, בוא נגיד, האפשרות שאותו אדם יכול להפיק מאותו יום עבודה שלו, היא הרבה יותר נמוכה.
אסי סוזנה: אבל, בסדר נגיד שפיצנו אותו על העניין הזה.
יעל רון בן משה: לא, בוא נדבר על זה.
אסי סוזנה: כן, בסדר אני אומר שצריך לקחת את זה בחשבון, זה משהו שאני אומר שצריך לשים על השולחן.
אסי סוזנה: אנחנו רוצים לתת שירות, אבל השירות הוא שירות שונה.
אסי סוזנה: צריך להבין שהשירות הוא שונה, זה לא אותו דבר.
אסי סוזנה: גם כאשר אנחנו באים ואומרים, אוקיי בואו נעלה את המחיר, אז מצד שני, אתה אומר אוקיי אנחנו נפצה את אותו הנהג שעובד אחרת, עובד יותר קשה, לכאורה, מצד שני אתה אומר רגע, אתה רוצה לתת שירות שוויוני.
יעל רון בן משה: אז מה הפתרון שאתה מציע?
יעל רון בן משה: אתה הגורם- - -
אסי סוזנה: נכון.
אסי סוזנה: אני רק רגע מעלה, אני רוצה לתת את כל היריעה ואחר כך אנחנו נביא את הפתרונות.
אסי סוזנה: בכל מקרה, אלה הדברים, זה לא כזה פשוט.
אסי סוזנה: עכשיו, בחלוקה שאנחנו בדקנו, לפחות לפי אזורים בארץ, אני יודע שיש מחסור, זה נכון, זה נאמר על ידי קודם.
אסי סוזנה: יש מחסור אמיתי במוניות, גם נגישות וגם מוניות רגילות, גם צריך לומר כל מי שדורש מונית או מחפש מוניות גם בתל אביב בשעה שמונה בבוקר, יהיה לו קשה מאוד למצוא מונית רגילה, לאו דווקא מונית נגישה.
אסי סוזנה: יש עדיין מחסור בקטע הזה של המוניות וגם את זה צריך לקחת בחשבון בתוך הסיפור הזה.
אסי סוזנה: בהתייחס למה שיובל אמר, שהציע בעלי המוגבלויות יהיו גם אותם נהגים, גם על הפתרון הזה חשבנו.
אסי סוזנה: אבל, מצד שני, כאשר אתה אומר לעצמך, אוקיי, אבל סוג השירות אינו מתאים לאותם בעלי מוגבלויות.
אסי סוזנה: היינו רוצים, הלוואי, זה באמת החלום שלי לתפור את הפתרון עם הבעיה, אבל מצד שני, אתה צריך להבין שאותו נהג צריך לתת שירות, צריך לרתום אותו, צריך לקחת אותו, אז זה קצת לא מסתדר.
אסי סוזנה: אז, גם את הקטע הזה בחנו.
אסי סוזנה: בכל מקרה, נאמר ככה, כאשר אנחנו מסתכלים על העתיד אנחנו רואים לפנינו שב-2020 ו-2024 ההבנה היא שכל מי שרכש מ-2014, לפחות ההנחה המחמירה שלנו, הוא יהפוך את המספר שלו למספר רגיל.
אסי סוזנה: גם לזה צריך לומר, המספרים של החמישים אחוז הנחה והתשעים אחוז הנחה לא היו מספרי אצבע, נעשו חישובים כלכליים של כל כמה זמן כמה עולה מעלון.
אסי סוזנה: אדם שרוכש רכב ומתקין מעלון, אז ברכבים גדולים אין בעיה להתקין מעלון, אפשר לפרק אותו אחר כך, אבל ברכבים קטנים חותכים את הרכב על מנת לשים את אותו מעלון.
יעל רון בן משה: אסי, אני רוצה שנתכנס.
יעל רון בן משה: עכשיו אמרת משפט מאוד משמעותי, אם הנחת העבודה, אומנם המחמירה שלכם, שב-2024 כל מי שרכש את המספר, יהפוך את המספר שלו לרגיל, מה התכנית?
אסי סוזנה: אז, יפה, אז אנחנו מבחינתנו כבר עומלים על תכנית שכזו---
אורי מקלב: כל התשע מאות ב-2014 יקבלו או שיש כאלה שנכנסו באמצע?
אסי סוזנה: לא, יש מ-2014 עד 2016 אלו שנתיים של חילופים, אנשים נכנסו בטפטופים.
גבי נבון: אחרי עשר שנים, הרב, אז הוא---
אורי מקלב: אני יודע, אנחנו יודעים את זה.
אורי מקלב: אתה אומר הם עברו מבחן טסט והם אומרים שיש להם כובע, השאלה אם הם פעילים?
אסי סוזנה: לא, הם פעילים.
אורי מקלב: איך אתה יודע שהם פעילים.
אסי סוזנה: תראו, אנחנו לפחות בודקים אחת לשנה לא רק שמגיעים---
אורי מקלב: מה אינדיקציה שלך לפעילות?
אורי מקלב: זה שהוא בא לעשות טסט על רישיון?
אורי מקלב: איזו אינדיקציה יש לך?
אסי סוזנה: ראשית, אנחנו מגיעים לתאגידים עצמם.
אסי סוזנה: חוץ מזה שאנחנו מגיעים לתאגידים עצמם, אנחנו גם מזמינים את השירות, עושים את אותם מבחנים שאנשים עושים פה לאותן חברות.
אורי מקלב: זה לא מקצועי, הם עשו את זה מקצועי, אתם יכולים שנייה לשמוע בטלפון שאתם מפרסמים, חלקם טלפונים לא פעילים, הם לא בכלל---
יעל רון בן משה: בוא נשמע גם מה עולה בבדיקות שלהם ומה עושים עם זה.
אורי מקלב: אז איך זה יכול להיות או שיש לכם מספרים אחרים שאתם לא מפרסמים אותו.
יהודה גוטמן: אני יכול להגיד רק מילה אחת, אני בדקתי לפני שכתבתי את ההצעה לסדר באתר שלכם, של משרד התחבורה, באזור ירושלים יש אחד עשרה, מתוכם שמונה חברות בירושלים או פרטיים ושלוש מבית שמש מתוכן.
יהודה גוטמן: יש שם מספרים בכלל לא מעודכנים, עם שש ספרות, אין עם מי להתקשר.
יהודה גוטמן: התקשרתי לכולם, אחד ענה שהוא מכר את הרכב ואחד ענה שהוא לא יכול, כל השאר לא קיימים ולא רלוונטיים וכו'.
יהודה גוטמן: עכשיו, גם באתר שלכם במשרד התחבורה יש פה שמות כמו אבנר טוויטו ואדם אקספרס, לא כתוב לאם יש מונית אחת, אם יש חמישים מוניות.
יהודה גוטמן: האתר שלכם, אני לא רוצה להגיד לא שווה.
יהודה גוטמן: אני אגיד ככה, באמת הפרסום שלנו הוא באמת פרסום ישן, הוא פרסום מלפני הקורונה.
יהודה גוטמן: אני, אישית, בגלל שאני יודע שיש בעיה בפרסום, אני חושב שחלק מהבעיה היא הוא הפרסום לאנשים.
יהודה גוטמן: אנשים לא ממש יודעים מי נותן את השירות ואיזה שירות מגיע להם.
יהודה גוטמן: אבל, אני אישית עשיתי פגישות עם כל בעלי התאגידים, לקחתי מהם את כל הטלפונים---
יעל רון בן משה: נראה שאתה צריך לעשות פגישה עם אחראי על אתר האינטרנט של משרד התחבורה.
יהודה גוטמן: לא, לא, לא, זה באחריותי, זה העניין.
יעל רון בן משה: נו, אז עשית פגישות, רשימת טלפונים.
יהודה גוטמן: המספרים האלה גם לפני הקורונה לא היו זמינים, כמו שידידי שי גליק בדק לפני שנתיים, אז עוד לא הייתה קורונה.
יהודה גוטמן: דבר שני, אתה יכול לראות פה, לא ניתן לראות כמה מוניות יש לכל אחד, בקיצור זה לא משהו שהוא עובד.
אורי מקלב: הם לא מפעילים שיש להם חמישים.
יהודה גוטמן: לא כתוב בכלל כמה יש, מי חברה, מי פרטי, שום כלום.
גבי נבון: אמרתי שנכון, הפרסום הוא לא טוב, הוא לא מדויק והוא לא עדכני.
גבי נבון: אני מתחייב לעדכן אותו בחודש הנוכחי.
גבי נבון: תוך חודש יהיה פרסום אחר, כולל כמה כמויות יש לכל אחת.
גבי נבון: אחרי בדיקה שאני אישית עשיתי, אני יושב פה ואני אומר לכם---
אורי מקלב: אבל כל אלה הם חברות הסעות, כל אלה חברות הסעות, שאותם טנדרים משמשים גם כהסעות.
אורי מקלב: צריך להבין כאן על מה אנחנו מדברים, אנחנו לא מדברים על מוניות שכל היום הן עובדות על נכים, אלו מוניות שיש להם גם, שמשמשים לעוד דברים.
אורי מקלב: זאת אומרת, זה גם אתה יודע מזה, אותן חמישים חברות.
אורי מקלב: חברה שלקחה חמישים זיכיונות כאלה, זה לא שעכשיו כל החמישים האלה עובדים עם בהסעות נכים, הם עובדים בהסעות עם אותם רכבים, לא בתור מוניות.
יהודה גוטמן: זו טענה שאני שומע הרבה פעמים.
יהודה גוטמן: אני מעולם לא פגשתי חברה כזו, ולצערי תמיד הטענות הן טענות בלי שם.
יהודה גוטמן: אני אשמח לקבל שם ולבדוק את זה אישית.
אורי מקלב: "א.
אורי מקלב: ס הסעות", מה זה?
אסתר קרמר: הם זכיינים של עיריית ירושלים.
אורי מקלב: תביני, הם גם לוקחים ילדים בבוקר.
יעל רון בן משה: הסעות רגילות.
אורי מקלב: הסעות של נגישות, גם יכול להיות.
אורי מקלב: הסעות בחינוך המיוחד הם עושים את זה, בתי ספר שצריכים.
אורי מקלב: עכשיו, מה קורה הוא עובד בהסעות.
יעל רון בן משה: לא, כן, של החינוך המיוחד, אבל אז זה לא נגיש לאוכלוסייה הכוללת.
אורי מקלב: אני אעשה בדיקה הכי פשוטה, תיקח את החברות האלה, שהם מבקשים מוניות, הם הן זכות גם במרכז של עיריית ירושלים, הם צריכים להביא את המספרים ותראה איך המספרים עובדים, לא צריך לעשות עבודת מחקר.
אורי מקלב: קח את אותם טנדרים שהם היום זכו אצלך בזיכיון, תביא אותם ותשאל האם הם נמצאים בעיריית ירושלים במכרזים של הסעת נכים שיש לבתי ספר, אם הם לא נמצאים עם אותם מספרים ונראה מי אין לו.
אורי מקלב: כך תראה אם הם עובדים במוניות לכלל הציבור או שהם עובדים בהסעות נכים, אתה תראה שזה כך.
אורי מקלב: יהודה וכל אלה, צריך לחשוב, שיכול להיות שמי שמוכח להם שהם לא עבדו בזה, יכול להיות שהם לא צריכים לקבל עוד עשר שנים את המספר.
אורי מקלב: אסור לעשות מוטיבציה שלילית, מוטיבציה השלילית הזו גורמת לכשל והונאה.
אורי מקלב: אני אומר, זה פיילוט חדש, שפעם ראשונה- - -, אבל צריך שם לעקוב אחריהם אם הם באמת עומדים ביעדים.
אורי מקלב: אני לא רוצה להביך אותה שלא הגשת, אפילו דוח אחד על האנשים האלה שלא עמדו בזה, אני מבין את זה גם.
אורי מקלב: האכיפה והרגולציה, אין גורם הרתעה, אפילו אחד לא.
אורי מקלב: אתה לא צריך להגיד, אפילו דוח אחד או סנקציה אחת לא עשית, כל אלה שהם לא עושים ולא עונים ומפקיעים מחיר, אין לנו את זה.
אורי מקלב: לכן, קצת צריך רביזיה מהתחלה.
יהודה גוטמן: עוד מילה אחת אני רוצה לומר לגבי המספר, אתם דיברתם על תשע מאות, כיום יש בסביבות שלוש מאות אלף בעלי תג נכה מתוך כשני מיליון רכבים בכלל, זאת אומרת שחמש עשרה אחוז מהציבור הוא נכה.
יהודה גוטמן: עכשיו, אם יש עשרים אלף מוניות צריך להיות בסביבות שלושת אלפים מוניות נגישות בשביל לענות על הצורך.
יעל רון בן משה: בסדר, אנחנו נשמע בפתרונות מה היעד.
אסי סוזנה: אנחנו הסכמנו שבאמת יש חוסר שכזה.
אסי סוזנה: בכל מקרה, ככה אנחנו בחנו ובדקנו בעולם אילו פתרונות קיימים, לפחות לנקודה שאנחנו נמצאים בה, יש פתרונות באמת מאוד מאוד טובים החל מלהפוך את כל המוניות למוניות נגישות, זה גם אפשר לעשות.
אסי סוזנה: זה יעלה המון המון כסף, אבל לכאורה אפשר לעשות את זה, אבל לפחות בשביל ההתחלה, חלק מהרעיונות שהיו לנו הוא באמת להשתמש באותן תחנות.
אסי סוזנה: אחת הבעיות שיש לנו הוא שאנחנו לא יכולים לקחת את יהודה ולתת לו לחלק למי שהוא רוצה, זה בשביל התחלה, כי אני לא חושב שזה לא שוויוני וצריך לחלק לכולם.
אסי סוזנה: הבעיה האחרת בתחנות זה שהן לא מרושיינות, זאת אומרת אני לא יכול להכריח ולאכוף מהלך שלהכריח תחנה שיהיה לה רכב נגיש, הלוואי ויכולתי.
אסי סוזנה: אם יהודה יבוא איתנו ויגיד שאני מוכן שתחנות המוניות יהיו מרושינות, אז מצוין.
אורי מקלב: אני מקצה חמש מאות של זיכיונות למוניות, עכשיו שיגישו.
אורי מקלב: אתה צריך בשביל זה כמה תנאים, שתהיה פריסה, אתה צריך לציין לך באילו מקומות וערים ואז יהודה יגיד, שיש לו מתחרים או לא מתחרים.
גבי נבון: עוד חמש מאות או עוד אלף, לא חשוב כמה.
אורי מקלב: זה מהרצון הטוב שלכם, אבל שם אתה לא נותן לו, למישהו ספציפי, אתה בא ועושה מכרז לחברות או לתחנות.
אורי מקלב: הוא צריך להגיש הכל לכל הארץ, הוא צריך להגיד שיהיה לחברות מוניות, ולא סתם ואז יש לנו כתובת, יש לנו אנשים מיומנים.
גבי נבון: הכתובת הזו, מה שאנחנו נרצה לעשות, אם נעשה את מה שאנחנו אומרים, יש לנו כמה הצעות.
גבי נבון: קודם כל, אנחנו רוצים לעשות הסכמים עם אותם נהגים, תאגידים או תחנות.
גבי נבון: קודם כל, יהיה הסכם בין הממסד אליהם, יהיה רפרנט, כמו שיש באוטובוסים סנקציות על הפרה, גם פה יהיה סנקציות על הפרה.
גבי נבון: שנית, נרצה לעשות את זה באמצעים טכנולוגיים, זאת אומרת להביא איזה שהוא סימון או איזו אפליקציה, כל הזמנה כזו תהיה מתועדת בישומון הזה, שנוכל לדעת, הוא הזמין ולא קיבל שירות או הוא הזמין ואיחר לו או כל מיני דברים כאלה.
גבי נבון: אנחנו נרצה תמיד להדק את הקשר בין המשרד לבין אותו מקבל ההטבה או נותן השירות, זה דבר אחד.
גבי נבון: דבר הנוסף שחשבנו עליו, אנחנו חושבים על זה גם כן, לתת את הזכויות הציבוריות האלה לאיזו שהיא חברה מנהלת ותנהל את המוניות הנגישות, ואז כל מי שירצה לבקש מונית מתקשר לחברה ולא לאותו נהג, בוא תאסוף אותי.
גבי נבון: אז, האינטראקציה היא ביני לבין החברה ובין ההסכם שלי איתה, כמובן הכל יהיה באמצעים טכנולוגיים.
אורי מקלב: אפילו אתה יכול מחוז גם, זאת אומרת שלושה מחוזות.
גבי נבון: נכון, שלוש או שניים, כן.
גבי נבון: אלו שני הפתרונות שאנחנו חושבים עליהם כרגע, אנחנו באמת רוצים לסגור את זה.
אורי מקלב: תאריך יעד, מתי?
אורי מקלב: אנחנו הכל מוכנים ואני מסכים להכל.
גבי נבון: אז, תראה אנחנו מביאים את הרעיונות האלה להנהלת הרשות לקראת סוף חודש מרץ ומיד אחר כך זה תלוי בהנהלה.
אורי מקלב: עוד אין מנהל נבחר, נכון?
גבי נבון: זה תלוי מנכ"ל לבין משרד התחבורה.
גבי נבון: אז, אנחנו שם איתו וכמובן המנכ"לית במשרד והלאה, משרד האוצר, תקציבים והטבות.
אורי מקלב: אני יודע שזה פוליטקלי קורקט, אבל יכול להיות שכמו שלוקחים על מזוודה עוד כסף, יכול להיות, סכום מסוים של עשרה אחוז או חמישה, שתהיה מוטיבציה---
יעל רון בן משה: שמי ישלם את זה?
אורי מקלב: אם לוקחים נכה עם עגלה- - -
יעל רון בן משה: אני מתנגדת לזה בתוקף.
אורי מקלב: אנחנו מתנגדים לזה, אבל בסופו של דבר הם לא זה ולא זה.
יעל רון בן משה: אז צריך יהיה למצוא פתרון.
אורי מקלב: הם משלמים מאתיים אחוז, אף אחד לא רוצה אותם.
יעל רון בן משה: צריך להיות פתרון שלא נהג המונית יהיה זה שיספוג את זה, אבל אני מתנגדת לזה שהנוסע- - -
גבי נבון: רק דבר אחד, כמובן שזה תלוי בתקציבים וכל הדברים ממשרד האוצר, זה נושא- - -
אורי מקלב: אני אומר זה בהתייעצות, צריך להתייעץ עם הארגונים המייצגים אותם.
אורי מקלב: זה לא יהיה.
אורי מקלב: למה שהוא יעשה את זה אם יש לו מונית רגילה?
אורי מקלב: עוד תמריצים אחרים.
יהודה בר אור: במצב של היום שאין עבודה ופרנסה, יש אלפיים ארבע מאות מספרים מופקדים שאין להם דורש, אתה רוצה להוסיף עוד על מוניות?
יעל רון בן משה: אדון, בר אור, לא אנחנו צריכים להתכנס לסיום.
גבי נבון: אני רוצה להוסיף רק דבר נוסף לסיום, דיברנו עכשיו על מוניות נגישות, גם דיברו קודם על בין עירוני נגיד באוטובוסים, אז הבשורה שלי היא שאנחנו כן התחלנו לעשות את הפיילוט.
גבי נבון: השנה הזו אנחנו הולכים להביא עוד ארבעים ושניים אוטובוסים מונגשים בין עירוניים, אנחנו מחלקים אותם למאפיינים שונים.
גבי נבון: אנחנו מתחילים עם מספר קווים בארץ, אני הולך לקראת בשנתיים, שלוש הקרובות להביא מאה שלושים אוטובוסים שיפרסו בכל הארץ.
גבי נבון: לגבי אוטובוס בין עירוני מונגש, כמו שעשינו בקו 470 בין ירושלים לבאר שבע.
גבי נבון: אנחנו נמצאים על זה, כבר המפעילים מחדשים צי רכבים שלהם ואוטובוסים בין עירוניים מונגשים.
יעל רון בן משה: התחנות יונגשו בהתאם?
גבי נבון: כן, כן ברור, התחנות המרכזיות והכל.
יעל רון בן משה: מה צפי זמן ביצוע?
גבי נבון: הפריסה הראשונית, המנה הראשונה, עוד תשע חודשים צריך להביא את האוטובוסים, להביא את האוטובוס חדש ולהכין אותו זה בערך זמן של תשעה חודשים.