GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אופיר כץ: אז להיות עם ילדים ועגלות ומשפחות בתוך אוטובוס עם כל כך הרבה אנשים, למה לעשות להם את זה?
אופיר כץ: למה לא לרווח, למה לא לשים יותר קווים, יותר אפשרויות, שייסעו בצורה נורמלית, כמו שבני אדם צריכים לנסוע בתוך אוטובוס בנסיעה כל כך ארוכה.
אופיר כץ: אז גם להוסיף קווים, גם לשנות את המסלולים שלא יהיה כל כך ארוך.
אופיר כץ: ומלבד הנושא הכלכלי, אני זוכר שישראל כץ, כשהוא היה שר התחבורה, היה לו את החזון שהוא הגשים על תחנות הרכבת בדרום.
אופיר כץ: ואז קמו אנשי האוצר, "מה פתאום?
אופיר כץ: זה לא כלכלי, לא ייצא מזה שום דבר".
אופיר כץ: והנה הוכח שזה גם כלכלי, וזה גם שינה, לטובה כמובן, את חייהם של תושבי הדרום.
אופיר כץ: היום כשיש להם את הרכבות האלה מהדרום לתל אביב, שמע זה שינה להם את החיים.
אופיר כץ: גם מבחינת אם צריך בדיקה רפואית, אם הם עובדים, אם הם לומדים.
אופיר כץ: היום הם עושים את זה בצורה סבירה, כמו שאמור להיות.
אופיר כץ: לנו לצערנו בצפון אין את הרכבת הישירה לתל אביב, צריך לנסוע דרך חיפה, אבל זה רק מוכיח שאנחנו כן צריכים לשמוע, ואיפה שיש את הבעיות האלה להעלות אותן, ומשרד התחבורה צריך כן לאפשר, זו המדיניות שלכם.
אופיר כץ: הנסיעות האלה שלהם הן פשוט סבל, יש מקום מסוים שיש אוכלוסייה מסוימת שנוסעת לאותם יעדים, ואם אני מבין נכון בעיקר בסוף שבוע, למה לא לתגבר?
אופיר כץ: למה לא להקל על האזרחים?
ישראל אייכלר: אני חושב, בדרך כלל אנחנו נותנים לפונים לדבר ראשונים, אבל היות וזה כבר דיון שני אני רוצה לאפשר ליובל רזין, אתה מנהל תחום המערכים התחבורתיים הבינעירוניים, אולי אתה תביא איזו תובנה או בשורה.
יובל רזין: תודה רבה.
יובל רזין: אני אתייחס בעצם לנושא הבוער, שזה קו 955, קו נוף הגליל לירושלים, שבעצם ככל שאני מבין יש שתי בקשות לגביו.
יובל רזין: הבקשה הראשונה זה בעצם הסטת המסלול שלו, שיהיה ישיר יותר, שלא יעבור דרך ואדי ערה ויעבור דרך כביש 6 החדש, בזה אני מצטרף כמובן לקריאה שלך ושל היו"ר, אין פה שום עניין גזעני ואנחנו לא מעוניינים לפגוע, מבחינתנו כל אדם הוא אדם.
יובל רזין: בחודש ספטמבר הקרוב אמור להיפתח המקטע החדש של הכביש, שנמצא בעבודות קשות מאד בשנים האחרונות, בין יקנעם לעין תות, למחלף של כביש 6, וברגע שהמקטע הזה ייפתח אנחנו נעשה בחינה של זמני הנסיעה, השרה מעורבת בזה באופן אישי, וככל ואנחנו נראה שזמני הנסיעה קצרים יותר ושאנחנו נצליח לאתר תקציב בשביל לתת לתושבי ואדי ערה נסיעות לירושלים בקו מקביל, אנחנו נבחן בחיוב את ההסטה הזאת.
אופיר כץ: מה קרה מנובמבר בעצם?
אופיר כץ: כשהיה הדיון הראשון.
יובל רזין: גם בנובמבר, אחרי נובמבר, השרה נתנה את התשובה הזאת.
יובל רזין: כשייפתח מקטע הכביש, אנחנו נבחן את זה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להדגיש שאני לא רוצה שיורידו אפילו אוטובוס אחד לתושבי ואדי ערה, רק להוסיף.
ישראל אייכלר: להוסיף קווים, להוסיף תחבורה.
יובל רזין: ודאי.
יובל רזין: אנחנו חיברנו את הקו מעפולה, בסוף תושב ואדי ערה לא מעניין אותו מאיפה האוטובוס הגיע, מעניין אותו לאן האוטובוס הולך, והוא ממשיך לירושלים.
יובל רזין: ככל ואנחנו נאתר תקציב, ונמצא שזמני הנסיעה - - -
ישראל אייכלר: מבחינה תקציבית אני חושב שזה חסכון גדול מאד של שעות אוטובוס.
ישראל אייכלר: המסלול הישיר חוסך, לפי החבר'ה שבדקו את זה, כמה זמן זה חוסך?
יעקב ליצמן: בערך 10 קילומטר.
ישראל אייכלר: הקילומטרים, אבל בשעות על הכביש?
ישראל אייכלר: כמעט שעה על הכביש.
ישראל אייכלר: האוטובוס על הכביש עולה כסף, זה דלק, זה נהג, זה המון כסף.
ישראל אייכלר: זה חסכון, זו אפילו לא תוספת.
ישראל אייכלר: אתם בעד הדבר הזה?
יובל רזין: בעד זה, צריך לעבור את ה- - -
ישראל אייכלר: ספטמבר ייגמרו העבודות שם באליקים.
אופיר כץ: למה, היום אין כבישים?
אופיר כץ: אין חלופות לוואדי ערה לנסוע, שצריך לחכות לזה?
יובל רזין: החלופה הזו של יקנעם-עין תות שהיא בעבודות, מי שנוסע שם יודע, אלה עבודות שנמשכות הרבה שנים, זה אמור להיפתח בספטמבר הקרוב.
ישראל אייכלר: אז אולי אפשר לגבי ימי ששי ומוצאי שבת, שזה פחות עמוס, אני מכיר את הכביש הזה כי ביום חמישי אחה"צ או כל יום אחה"צ, עד עין תות באמת מאד עמוס.
ישראל אייכלר: אגב אני מעדיף לנסוע דרך ואדי ערה בשעות האלה, כשאני נוסע ברכב פרטי לצפון.
אופיר כץ: תלוי לאן בצפון.
אופיר כץ: אם זה בעפולה, אז עדיף בדרך.
ישראל אייכלר: אצלנו צפון זה מירון.
ישראל אייכלר: אז אני מעדיף ככה.
ישראל אייכלר: אבל ביום ששי ומוצאי שבת, אין כל כך הרבה עבודות בכביש, אין עבודות בכביש.
יובל רזין: הכביש עצמו הוא בהסדרי תנועה זמניים ומצומצמים.
יובל רזין: יש פקקים נוראיים בשישי.
ישראל אייכלר: אתם יכולים כבר להתחיל פיילוט.
יובל רזין: אנחנו בהחלט חיוביים לבחון את זה, עם פתיחת הכביש החדש.
ישראל אייכלר: בספטמבר אתה מתכוון.
יובל רזין: לא, בספטמבר הוא נפתח.
ישראל אייכלר: מתי החגים?
יובל רזין: ערב ראש השנה, ה-25 לספטמבר.
ישראל אייכלר: אני מתכוון לשאול האם זה לפני החגים, כי בחגים זה קטסטרופה.
יובל רזין: זה לא יהיה לפני החגים.
יובל רזין: שוב, זה צריך להיפתח, אנחנו צריכים לראות זמני נסיעה של קווים מקבילים שכן עושים את המסלול.
ישראל אייכלר: יש היום קווים מקבילים.
אופיר כץ: אבל זה אתם יכולים לעשות היום, למה אתה צריך לחכות שזה ייפתח?
אופיר כץ: כשזה נפתח, האוטובוס צריך להיות כבר על הכביש.
יובל רזין: אבל זמני הנסיעה יהיו קצרים יותר, ואנחנו צריכים להוכיח שזמני הנסיעה של קו 955 - - -
אופיר כץ: בלי לבדוק, אני מניח שזה יהיה הרבה יותר קצר מהנסיעה שהם עושים היום.
אופיר כץ: אתה לא חושב ככה?
אופיר כץ: אתה צריך לבדוק את זה?
אופיר כץ: זה ייתן לך על השנייה, אבל - - -
יובל רזין: צריך לבדוק את זה, כי היום יש שם פקק נוראי בגלל העבודות.
ישראל אייכלר: אחה"צ בימות השבוע, בעיקר ביום חמישי, זה נורא ואיום.
אופיר כץ: למה, בוואדי ערה גם יש לך את אותו פקק במוצאי שבת.
אופיר כץ: יש לך פקק מצומת הסרגל ועד העלייה לעירון.
ישראל אייכלר: וחוץ מזה, כביש ואדי ערה תמיד עמוס.
יובל רזין: שוב, אני לא אעשה הסטה אם זה - - -
ישראל אייכלר: לא, מה שמבקש חה"כ אופיר כץ, שברגע שזה ייפתח בספטמבר, כבר יוכלו לנסוע על הכביש, לא רק אז לבחון.
יובל רזין: אנחנו נוכל לבחון.
אופיר כץ: זה עוד חצי שנה עכשיו אתה מדבר.
יובל רזין: לא לא, שבוע-שבועיים.
יובל רזין: לבחון את זמני הנסיעה הממוצעים של קווים מקבילים שעושים את המקטע הזה, אם נצליח להוכיח שזה מקדים, ונצליח את מה שאמרתי, לתת נסיעות חלופיות לתושבי ואדי ערה, אנחנו נבחן את זה בחיוב.
ישראל אייכלר: עכשיו לגבי הקו הישיר לאשדוד.
ישראל אייכלר: זה ממש קריטי, כי האוכלוסייה הסוציו-אקונומית שהולכת להר יונה, זו אוכלוסייה שבאה בעיקר מאשדוד, מבית שמש, מהפריפריה.
ישראל אייכלר: וההורים שלהם גרים באשדוד, והם נוסעים לאשדוד, ובאים מאשדוד, מה הסיבה שאתם לא יכולים לעשות קו ישיר לאשדוד?
ישראל אייכלר: למה אתם צריכים להעמיס על בני ברק, להעמיס על תל אביב, שממילא עמוסים?
יובל רזין: הנושא הזה של הקו לאשדוד עלה גם בישיבה הקודמת, בנובמבר, התייחס לזה עמיחי, מנהל אגף תחבורה ציבורית.
יובל רזין: כמובן, הרשת התחבורתית לא מסוגלת לתת מענה מכל מקום לכל מקום, בטח במרחקים אדירים כמו מנוף הגליל לאשדוד, וזו רשת שצריכה להיות מבוססת על מעברים.
יובל רזין: אחד המעברים שכן אנחנו חושבים שיהיה חזק יותר זה בני ברק, ששם יש היום קו, אמנם בנסיעה אחת ביום, כן יש לנו מאד רצון לתגבר את הקו הזה ליותר נסיעות ביום, אני לא יודע להגיד עדיין כמה.
ישראל אייכלר: למה אתה לא יודע?
ישראל אייכלר: אתה ידעת שיש דיון.
יובל רזין: ידעתי שיש דיון, אבל צריך לאתר לזה תקציב, צריך לתקצב את המפעיל לדבר הזה.
ישראל אייכלר: זה תקציב של רווח, אתם מרוויחים מזה, אנשים משלמים.
ישראל אייכלר: זה עמוס, זה לא קווים ריקים.
יובל רזין: זה עמוס, זה לא אומר שזה ברווח.
יובל רזין: עדיין צריך לאתר תקציב לסבסוד הקו.
יובל רזין: ובעצם כשאנחנו נתגבר את הקו לבני ברק, זה ישרת יותר טוב גם את תושבי אשדוד.
יובל רזין: אבל קו ישיר לאשדוד, כרגע לא מדברים על זה.
ישראל אייכלר: כי אם רוב האנשים גרים שם, ויש פה עצומה של מאות אנשים, ממש מאות אנשים שהולכים לגור שם, גם השבוע, כמה, 60 משפחות חדשות?
ישראל אייכלר: אני חושב שאם זה מצדיק, וזה מצדיק כי יש הרבה אנשים שצריכים את זה, אז אי אפשר להגיד שאשדוד זה מדי רחוק.
ישראל אייכלר: שדרות יותר רחוק.
אופיר כץ: אדרבה, בגלל שזה רחוק.
יובל רזין: בגלל שהצרכים התחבורתיים מבחינתנו הם אדירים.
ישראל אייכלר: אתה יודע מה זה בני ברק.
ישראל אייכלר: להיכנס לבני ברק ולצאת מבני ברק, זה עומס על בני ברק ועומס על הנוסעים.
מופיד מרעי: אתה יכול להגיע לאשדוד בזמן הזה.
ישראל אייכלר: רק בשביל להיכנס לבני ברק, אתה מגיע לאשדוד.
ישראל אייכלר: שוב, האוטובוס עולה, הנהג עולה, הדלק עולה.
אופיר כץ: זה באמת ככה.
יובל רזין: בגלל שהצרכים הם אדירים, ואנחנו מכירים אותם, ומכל הארץ הופעלו לחצים מכולם, בעצם יש רשת תחבורתית, שמגדירה לנו את מה נכון מבחינה תחבורתית.
אופיר כץ: מה אתם יודעים על הצורך של נוף הגליל לאשדוד?
יובל רזין: אנחנו מכירים את הצורך.
אופיר כץ: מה, מה ההיקפים, מה אתם מכירים?
אופיר כץ: איך אתם מודדים צורך?
אופיר כץ: לפי מה אתה קובע שהצורך שקיבלתם בין תל אביב לחולון הוא יותר מהצורך של תושבי נוף הגליל?
אופיר כץ: לפי מה אתה קובע את הצורך?
קריאה: הרי אין קו ישיר שאפשר למדוד לפיו.
יובל רזין: אז יש לנו אמצעים של סקרים למשל, סקרים סלולאריים.
ישראל אייכלר: אנחנו יכולים לקבל את הנתונים של הסקרים האלה?
אופיר כץ: זה קצת בעיה הסלולארי, עם אוכלוסייה שלא משתמשת.
קריאה: יש אוטובוסים לאשדוד, אוטובוסים פרטיים, זה אומר שצריך.
יעקב ליצמן: לילדים שלי אין פלאפון.
ישראל אייכלר: סליחה, אני רוצה לבקש דבר פשוט.
ישראל אייכלר: אם יש לכם מסמכים או נתונים, תעבירו אותם לוועדה, אנחנו נלמד אותם.
ישראל אייכלר: אם אין לכם, תעשו.
יובל רזין: אין בעיה להעביר את הנתונים, כמובן שהקונטקסט הוא הקונטקסט הרחב יותר.
יובל רזין: אי אפשר לבחון רק את אשדוד.
ישראל אייכלר: אני רוצה לבחון רק את אשדוד, איך אני אדע?
יובל רזין: נגיד שהביקוש אליו הוא 70, אני סתם זורק מספר, בלי להגיד את הקונטקסט של שאר הביקושים בכל שאר הארץ, בין תל אביב להרצליה, בין חיפה לתל אביב.
אופיר כץ: אין בעיה, אז תביא לנו את הביקושים.
יובל רזין: בסוף אנחנו בעולם של תעדוף, אנחנו צריכים לתעדף.
אופיר כץ: אנחנו מבינים שאתם פחות מתעדפים את הפריפריה, את זה אנחנו מבינים גם מהמדיניות של השרה, אבל תביא לנו גם את מה שביקשנו וגם את הקונטקסט במרכז, למה שם אתם מעדיפים לתגבר ובפריפריה לא?
ישראל אייכלר: אתה יודע מה, אני מוכן לקבל עם ההקשר.
ישראל אייכלר: אני אלמד משהו על תל אביב-הרצליה.
ישראל אייכלר: זה מאד חשוב לי.
ישראל אייכלר: כי אני לא רוצה שאנשי הרצליה יידחסו באוטובוסים.
יובל רזין: יש באינטרנט, אבל אנחנו גם נעביר.
ישראל אייכלר: תעבירו לנו אם אפשר.
אליעזר ישעיהו בק: שיבדקו את זה עכשיו, בוועדה הקודמת אמרו שיבדקו מה הצרכים של אשדוד, ונקבל תשובות.
יובל רזין: לגבי אשדוד?
יובל רזין: אני צפיתי בוועדה הקודמת, נאמר חד משמעית על ידי עמיחי לוי, מנהל אגף תחבורה ציבורית, שזה לא עומד על הפרק.
אליעזר ישעיהו בק: הוא אמר שיבדוק את הנתונים של אשדוד.
ישראל אייכלר: אז אנחנו עכשיו מבקשים לבדוק את זה, ואנחנו נרפה מהעניין של אשדוד, כי ההתפתחות של היישוב בנוף הגליל תלויה במציאות שאנשי אשדוד יוכלו ללכת לגור שם.
ישראל אייכלר: אשדוד מפוצצת, אשדוד יקרה, היא עיר בנויה, כבר אין שם מקום.
ישראל אייכלר: המקום של להתפתח זה נוף הגליל, ולכן יש צורך מאד חשוב.
ישראל אייכלר: זה עניין של מדיניות, זה לא רק עניין של תעדוף תקציבי.
ישראל אייכלר: קודם כל כיבד אותנו חה"כ מופיד מרעי, אני רוצה לכבד אותו בבקשה.
מופיד מרעי: תודה אדוני היו"ר.
מופיד מרעי: משהו לא מסתדר לי פה בהצגת הנתונים ובסדרי העדיפויות.
מופיד מרעי: אתה בא ואתה אומר, אנחנו מקבלים החלטה, מנחים אותנו מה לעשות, אין לנו בסיס נתונים, אין לנו מידע, אין לנו מודיעין.
מופיד מרעי: לנו במקרה בוועדה הזאת ובכלל בכל ועדה, אולי לא חשוב איך אתם אוספים את המידע.
מופיד מרעי: אם זה באמצעות GPS, אם זה באמצעות מערכת סלולארית, ואתם עוקבים אחרי אנשים, אגב, אני לא יודע אם יש לכם יכולת כזו.
אופיר כץ: באמת, איך אתם עוקבים אחרי מי שאין לו טלפון מדור מתקדם?
ישראל אייכלר: אולי עם פגסוס.
אופיר כץ: לא באמת, איך אתם יכולים לדעת?
מופיד מרעי: תנו לי בבקשה.
מופיד מרעי: אני לא יודע איך אתם יודעים לעשות את זה, אני גם לא יודע איך אתם יודעים לעשות את ההפרדה בין מגזר כזה או אחר, ולהתאים לו את חליפת הנסיעה וחליפת האוטובוסים שלו?
מופיד מרעי: אז על פניו, הבסיס שאתה בא ומציג כאן, הוא בכלל נתון לדיון אחר לגמרי בוועדת פניות הציבור.
מופיד מרעי: ובסופו של דבר אתם באמת צריכים לקבל החלטות, כשמדובר כאן באוכלוסייה מסוימת, עם ייעוד מסויים, עם צרכים מסוימים, ומדברים עכשיו על נסיעה, במקרה הזה, מנוף הגליל לאשדוד.
מופיד מרעי: אל תיקחו אותם עכשיו לכל מיני מקומות.
מופיד מרעי: אני זוכר כשהיינו ילדים קטנים, במה אנחנו אהבנו לנסוע?
מופיד מרעי: חיפשנו לנסוע באקספרס, במהיר.
מופיד מרעי: כל הזמן לחסוך לעצמנו את הזמן.
מופיד מרעי: אתם באים ואומרים לא, אנחנו נכניס אותם לפה, נוציא אותם לשם.
מופיד מרעי: השיקולים, לפחות אלה שהוצגו כאן, לנו הם לא ברורים.
מופיד מרעי: ומן הדין, כשאתם מוזמנים לוועדה כזו, בואו תציגו את כל הנתונים, כדי שיו"ר הוועדה יידע גם לקבל החלטות.
ישראל אייכלר: אני חושב באמת שאתה צודק, ואני הדגשתי לפני שבאת לפה שאני לא רוצה בשום פנים ואופן, בעיקרון, שיורידו ממישהו קו כדי לתת למישהו אחר.
ישראל אייכלר: כמה קווים שיש, שיהיו, אנחנו רוצים להוסיף.
ישראל אייכלר: והאבסורד הוא כל כך גדול, כי כל המדינה מדברת, לוקחים מאנשים כסף בשביל ניילונים, שאני מתנגד לזה מאד לכל הסיפור הזה, למה?
ישראל אייכלר: כדי למנוע את הזיהום העולמי, הגלובאלי, בטקסס, בברזיל, עם יערות האמזונס, שהם בסכנה.
ישראל אייכלר: פה, אין דבר יותר חסכוני, יותר טוב לסביבה ולדת הסביבה, מאשר להוריד אנשים מרכבים פרטיים, להעביר אותם לאוטובוסים, ולעשות קווים ישירים כדי שלא יהיה עומס בבני ברק או בתל אביב, או בעפולה, בכל תחנת ביניים.
מופיד מרעי: הם ידעו לעשות את זה אגב, אנחנו מהצפון, מהר מירון ידעו לעשות הסעות לכל מקום בזמן הנכון.
מופיד מרעי: גם פה אפשר לעשות את זה, לבנות את הפתרון האידיאלי.
מופיד מרעי: מהר מירון, כמה אוטובוסים יוצאים ומתפצלים לכיוון ירושלים?
מופיד מרעי: אנחנו משתמשים בהם.
מופיד מרעי: כלומר, האזרח הפשוט עולה על האוטובוס, מי שרוצה לנסוע מחורפיש לירושלים, עולה לצומת הר מירון, עולה לאוטובוס ומגיע ישר לירושלים.
ישראל אייכלר: כן, ולכן זה טוב לכולם.
ישראל אייכלר: טוב לתושבים וטוב לאחרים.
ישראל אייכלר: דיבר חה"כ מרעי על האופי של האנשים, האופי של התחבורה.
ישראל אייכלר: אדם שיש לו שני רכבים פרטיים במשפחה, כמה הוא צריך אוטובוס, או בשביל ילד שרוצה לנסוע, שאין לו עוד רכב, או במקרים נדירים.
ישראל אייכלר: פה מדובר על אנשים שהם תלויי תחבורה ציבורית, ראשית; ושנית יש להם הרבה ילדים קטנים, עם עגלות, וזה עומס אדיר.
ישראל אייכלר: ולהגיד קו ישיר בשביל משפחה כזאת, אי אפשר להגיד "תעברו ארבעה אוטובוסים".
ישראל אייכלר: זה לא איזה בחור צעיר, סטודנט, שעובר מרכבת לאוטובוס ומאוטובוס לרכבת.
ישראל אייכלר: אלו אוכלוסיות שמאד קשה להן לנסוע, ואין להן שום אפשרות.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין, אופיר, את ראש עיריית נוף הגליל, שהיה מנכ"ל הכנסת, רונן פלוט, שנדמה לי שהוא אחד מראשי הערים היחידים בארץ שאומרים בפירוש, אנחנו רוצים אוכלוסייה חרדית כמו כל אוכלוסייה אחרת, ואנחנו רוצים אותם שם.
ישראל אייכלר: לכן הסיבה שכולם הולכים לנוף הגליל, כי שם יש זמינות, וזה אשדודים וזה 'בית-שמשים', וכל הארץ.
ישראל אייכלר: עכשיו לגבי ירושלים, מגיעים לירושלים, ואתה יודע שמגיעים מאוחר, ואין אוטובוסים.
ישראל אייכלר: למה שלא תעשו את זה, תחנה אחת לפחות, בהר חוצבים?
ישראל אייכלר: שזה כבר עכשיו קולט את כל האוטובוסים שהורידו מרחוב בר אילן, אתה מכיר את זה, אז למה שהאוטובוסים מנוף הגליל לא יעצרו גם בהר חוצבים, תחנה אחת?
יובל רזין: גם הנושא הזה נידון במשרד, הקו כיום מסתיים בתחנה המרכזית בירושלים, להכניס אותו לציר בר-אילן זה בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: לא לא, לא צריך.
ישראל אייכלר: אפשר ישירות להר חוצבים.
יובל רזין: הציר הזה לא זז.
יעקב ליצמן: אני הייתי מציע פתרון הרבה יותר פשוט, כמו שעמיחי אמר בדיון הקודם, שהוא חייב לסיים בתחנה מרכזית, אבל שייכנס מהר חוצבים דרך הנת"צ החדש ישירות לתחנה מרכזית.
יובל רזין: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים להימנע ממנו.
יובל רזין: כי הציר הזה מפוצץ.
יעקב ליצמן: אבל עכשיו אתם מסיטים לשם עשרות ומאות אוטובוסים.
יעקב ליצמן: ומבר אילן אליו.
יעקב ליצמן: זה מה שראיתי שפורסם היום.
ישראל אייכלר: לא, הוא מדבר על בר-אילן ואתה מדבר על הר חוצבים.
ישראל אייכלר: אני מדבר על הנת"צ שחוצה את רחובות אוהל יהושע, שמגר, ירמיהו, שפע חיים.
יובל רזין: אני אגיד לגבי הר חוצבים ששוב, מבחינתנו זה הסתיים בתחנה מרכזית ירושלים, או בהר חוצבים, יש שם בעיה של תשתית כרגע, להכניס לשם פיזית עוד קווים.
ישראל אייכלר: כמה קווים אתה נותן שם, שני אוטובוסים?
ישראל אייכלר: שניים במוצאי שבת, ואחד ביום.
ישראל אייכלר: זה צחוק.
יובל רזין: ארבע נסיעות.
ישראל אייכלר: ארבע נסיעות.
ישראל אייכלר: אני כתושב האזור, שעומד שמה שעות בהר חוצבים ובמה שהכניסו עכשיו בבר אילן, אומר לך שארבעה אוטובוסים זה אפילו לא טיפת מים.
ישראל אייכלר: ולכן אני מבקש שתרשום לך, תבקש ממשרד התחבורה, שמבחינה מקצועית, פשוט מאד, כדאי לכם יותר, בפרט בלילה, לסיים לפחות בהר חוצבים, אם אי אפשר להכניס לתוך השכונות.
יובל רזין: אנחנו נבחן את זה.
יובל רזין: צריך לזכור גם שהקו לא משרת רק אוכלוסיית חרדים, שהיעד שלה הוא האזור של הר חוצבים.
ישראל אייכלר: מנוף הגליל?
יעקב ליצמן: בשעות הערב, בעיקר את הציבור הזה, ועל זה אנחנו מדברים.
יעקב ליצמן: בסופי שבוע.
ישראל אייכלר: בוא נאמר שאתה צודק, שיש אחד שצריך, ויש מאה שצריכים פה.
ישראל אייכלר: אז למה אתה נותן לאחד ולא למאה?
יובל רזין: לא, אני לא יודע להגיד את היחס.
ישראל אייכלר: אני כן יודע.
ישראל אייכלר: היחס הוא מאה אחוז אוכלוסייה שבאה לאזור הזה.
יובל רזין: הנקודה המרכזית להחלפת התחבורה הציבורית העירונית לירושלים בשעה הטובה ביותר, היא תחנה מרכזית בירושלים.
יעקב ליצמן: לא קיים אוטובוסים מתחנה מרכזית בערב שבת, כשאנחנו מגיעים ציבור עם ילדים ומזוודות.
יובל רזין: עכשיו במסגרת השינוי שאנחנו עושים שבו אנחנו מתגברים גם את - - -
יעקב ליצמן: אבל זה שינוי קוסמטי.
יובל רזין: אני מוכן לבחון אותו.
ישראל אייכלר: תבחן אותו, כי זה ממש קריטי בשביל המשפחות האלה.
יעקב ליצמן: אז מה עשיתם בחצי שנה האחרונה?
יעקב ליצמן: היינו בטוחים שאנחנו מגיעים לדיון עם נתונים כבר.
ישראל אייכלר: עכשיו אני אתן לאנשים לדבר, פה מדובר באנשים שחיים את זה על בשרם, יש פה איזה עוול מסוים.
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על אנשים שמתגלגלים באוטובוסים.
אופיר כץ: העוול זועק לשמיים.
אופיר כץ: זה באמת עצוב.
אופיר כץ: זו גם אוכלוסייה כמו שאמרת, ושאומר ראש העיר, לא רק אוכלוסייה חרדית, גם כל העלייה עכשיו של יהודי אוקראינה, אתה יודע שמשרדי הממשלה באו אליו ללמוד איך לעשות את כל תהליך הקבלה, הוא עשה שם עבודה יוצאת מן הכלל.
יעקב ליצמן: אוקראינה, ובני המנשה.
אופיר כץ: ובני מנשה שהוא הביא.
אופיר כץ: כן, הוא באמת פועל, שר העלייה המקומי שלנו.
אופיר כץ: ובאמת, אבל סליחה, זה לא רציני.
אופיר כץ: אם היה פה דיון לפני חצי שנה, אנחנו באים יושבים פה עוד פעם אחרי חצי שנה, והתשובה היא 'אני אבחן את זה בחיוב'.
אופיר כץ: זה לא רציני.
אופיר כץ: אני מרגיש שאני לא עושה את העבודה שלי כחבר כנסת כשאזרחים פונים עם מצוקה, אחרי חצי שנה מקבלים דיון שני, שאומרים להם – אני אבחן את זה, אני אביא לכם את הנתונים בהמשך.
יובל רזין: צריך להגיד שהדיון לפני חצי שנה, לא נאמר בו שהקו ייבחן לעבור להר חוצבים.
יובל רזין: זה לא נאמר.
אופיר כץ: הדיון שהיה זה שיש לנו מצוקה.
אופיר כץ: יש לנו בעיה, ועכשיו כולם אמרו את המצוקה גם מבחינת מאיפה הקו נוסע, גם מבחינת כמות האוטובוסים שיוצאים, לוחות הזמנים, ובאמת הסבל הזה, בשביל נסיעה, לבקר את המשפחה.
אופיר כץ: יודעים את האוכלוסייה, יודעים את השעות שלהם, מתי יש את העומס, למה לא לשרת את אזרחי המדינה?
אופיר כץ: למה אחרי חצי שנה עוד פעם "נבחן את זה".
אופיר כץ: זה לא רציני, באמת.
יובל רזין: אני חייב להגיד שלכל סוגיה היתה תשובה.
אופיר כץ: תשובה זה לא פתרון.
יובל רזין: חלק מהתשובות הן באמת אותן תשובות, כי מה לעשות שמנובמבר עד היום לא נפתחו מחלפים שיכולנו לבחון, לכן אמרנו גם שנבחן את זה, ואנחנו בוחנים את זה גם היום.
יעקב ליצמן: מה קשור הכביש באליקים לשכונות הצפוניות למשל?
יובל רזין: אני אמרתי.
יובל רזין: לגבי הר חוצבים - - -
יעקב ליצמן: הר חוצבים.
יעקב ליצמן: להיכנס לשכונות זה לא משנה.
ישראל אייכלר: כדי לסכם את הנושא הזה של הר חוצבים אני רוצה להיעזר באסף אברהמי, אני מבין שהוא בזום.
ישראל אייכלר: אסף אברהמי, תפקידו זה סמנכ"ל חטיבת תחבורה ציבורית, תכנית אב לתחבורה בירושלים, אני רוצה להתמקד בזה כרגע, ואחר כך נדבר גם על מקומות אחרים.
ישראל אייכלר: אסף אברהמי, אתה איתנו?
ישראל אייכלר: אנחנו מתמקדים עכשיו בתחנת ההורדה בירושלים, אחרי כל הסבל שאנשים עוברים, ובתקווה גדולה שבאמת מה שאמר פה יובל רזין, שבספטמבר אולי תוכלו כבר להתחיל עם הקו הזה שייסע דרך כביש 6, לפחות התוספות שתיתנו, להגיע לירושלים.
ישראל אייכלר: הבעיה בירושלים, בעיקר בלילות ובימי ששי, שמגיעים לתחנה המרכזית, ואני יודע שבהר חוצבים עכשיו יש המון תחנות של אוטובוסים, וארבעה אוטובוסים של נוף הגליל לא יוסיפו המון עומס, וזה יעזור המון המון למשפחה שבאה עם עגלות ועם נשים וילדים קטנים.
ישראל אייכלר: מה אתה אומר על הדבר הזה?
אסף אברהמי: קודם כל אני שמעתי את הדיון.
אסף אברהמי: אני חושב שחסרים לכם כמה פרטים, ואני אנסה לדייק.
אסף אברהמי: קודם כל, לגבי כל הנושא הזה של נוף הגליל, זה פחות קשור אליי לגבי התדירות או הדרך שתהיה יותר מהירה, דרך כביש 6 או דרך מעקף אחר, אין לנו שום בעיה עם זה, זה בסדר גמור, כמו שיובל ציין, הם יבחנו את זה.
אסף אברהמי: לגבי ירושלים, חשוב שתדעו.
אסף אברהמי: בירושלים קורה משהו מאד גדול, בונים רכבת קלה, באחד הצירים העמוסים ביותר בארץ, בטח של תחבורה ציבורית.
אסף אברהמי: אנחנו ביום רביעי הקרוב אמורים להעביר, לעשות משהו היסטורי, את כל קווי הציר החרדי, או חלקם, לא את כולם, למה שנקרא נת"צ שפע חיים.
אסף אברהמי: הרב אייכלר, אתה היית איתנו הרבה בלא מעט דיונים בנושא הזה, כי זה עובר קרוב גם לאזור מגוריך ואתה מכיר את זה באופן אישי, שפע חיים ושמגר.
אסף אברהמי: צריך להבין שהנת"צ הזה הוא נת"צ חלופי, הוא נת"צ ימני, הוא לא בנפרד, ויש לו קיבולת מסוימת.
ישראל אייכלר: מותר לי בסוגריים להודות לכם על הדבר הזה, שעשיתם נת"צ ימני ולא אמצעי?
ישראל אייכלר: כי בעיניי זה ענין של פיקוח נפש, דיברנו על זה הרבה.
אסף אברהמי: נכון, אז זה גם ענין של פיקוח נפש, וזה גם, עוד פעם אני אומר, לכם היה חלק מאד חשוב בהחלטות האלה, וכיוון שאנחנו בסך הכל רוצים לפתח את המרחב העירוני, אז מאד חשוב גם הדעה של הציבור ושל האוכלוסייה שגרה שם, אבל אתה רואה, הנת"צ נראה טוב, שדרגנו גם את הרחוב, יש מצלמות אכיפה.
אסף אברהמי: באמת משרד התחבורה ועיריית ירושלים השקיעו, לא חסכו פה בשום דבר.
אסף אברהמי: אבל יש לנת"צ קיבולת.
אסף אברהמי: הקיבולת שלו היא X נסיעות בשעה ואי אפשר להכניס יותר, ולכן קבענו איזשהו כלל.
אסף אברהמי: הכלל אומר שדווקא הקווים עם הזיקה יותר, עם התדירות הגבוהה ביותר, הם אלה שייסעו מהנת"צ, ולא במבואות, ואני רוצה להסביר גם למה, כי אם אותם קווים היו מורידים לי, קווים של 5 או 6 נסיעות בשעה, או בכלל בסופי שבוע מדובר על 30 נסיעות בשעה לקו, אם הם לא היו מורידים את כל זה לתחבורה העירונית, לא היינו יכולים להרחיב את כל הדבר הזה, ולפזר ציבור גדול.
אסף אברהמי: ונכון, אני אומר עם הרבה כבוד לכל הקווים, אבל הקווים הצפוניים, שבתוכם גם נכללים נוף הגליל וקווים נוספים מצפת, רוב הקווים האלה ייעצרו חלקם, מי שעד היום יצא בעתירות מדע ימשיך לעצור בעתירות מדע.
אסף אברהמי: צריך להבין, יובל נגע בזה, התשתית שלנו שם, הרב אייכלר, היא מאד מוגבלת, והיא בחוסר מאד גדול.
אסף אברהמי: לכן כשאתה אומר רק ארבע או חמש נסיעות בשעה בסופ"ש - - -
ישראל אייכלר: לא בשעה, בשבוע.
אסף אברהמי: בשבוע, אני אחדד את זה.
אסף אברהמי: זה אומר שהאוטובוס הזה, ברגע שהוא מגיע, הנהג הזה, האוטובוס, זה מגיע מרחוק, זמן השהייה שלו ברציף הוא הרבה זמן.
אסף אברהמי: ואתה חייב לספק גם לנהג, וגם לתת את כל התנאים מסביב, שאני אוכל לפחות לתת לו שתיים-שלוש חניות.
אסף אברהמי: גם אם זה נראה לך "רגע, אבל זה לא הרבה נסיעות", אז נכון, באמצע שבוע יכול להיות שזה לא הרבה נסיעות, אבל, אתה מסתכל על כל השבוע, זה אומר שאין לי תשתית, אני מוכן לעשות איתכם סיור שם במקום ולהראות לכם, בקושי יש לי תשתית להכיל את מה שיש היום.
אסף אברהמי: ולגבי תחנה מרכזית, אני חושב שתחנה מרכזית זה מקום ראוי.
אסף אברהמי: כל מי שיורד בתחנה המרכזית, יש לו את מגוון הקווים.
אסף אברהמי: אני רוצה לדבר על מה שאמרת על שעות הלילה.
אסף אברהמי: יש משהו שאולי אתם לא יודעים, אבל אנחנו בעקבות הפעימה הנוכחית, עשינו מהלך בעזרתו האדיבה של משרד התחבורה, ייאמר לזכותם שהם עזרו לנו לקדם את זה.
אסף אברהמי: אתה צודק, יהיו קווים, כמו שאתה אומר, שמגיעים אחרי שעת השירות שיש בירושלים.
אסף אברהמי: ביום ששי, אין דבר כזה.
אסף אברהמי: האוטובוס האחרון נכנס לירושלים, ויש גם אוטובוס עירוני שאמור לצאת ולהסתנכרן אליו.
אסף אברהמי: אין דבר כזה שהאוטובוס הבינעירוני מגיע לפני העירוני, הסיום של העירוני.
אסף אברהמי: בבינעירוני בכל השבוע זה קרה, אוטובוס שמגיע מצפת, או אוטובוסים שמגיעים ב- 1 בלילה, שיצאו מבני ברק מחתונות, אתה מגיע מירושלים, היינו צריכים לתת לזה מענה.
אסף אברהמי: ולכן הארכנו עד שתיים בלילה, יציאה של שתיים בלילה, שלושה קווים בירושלים: קו 68 שנותן את כל שרי ישראל ובר-אילן, קו 67 של כל אזור גבעת שאול, ונותן את תחנה מרכזית שרי ישראל, ונותן את הקשר לירמיהו, בר-אילן.
ישראל אייכלר: עכשיו סגרתם את בר אילן, לאיפה הוא יילך?
אסף אברהמי: זה קו עירוני.
ישראל אייכלר: אתה מדבר על שרי ישראל?
אסף אברהמי: כן.
ישראל אייכלר: מהתחנה המרכזית, לאן הוא מגיע?
אסף אברהמי: שרי ישראל, ירמיהו, בר אילן ופונה שמאלה.
ישראל אייכלר: אבל בר-אילן סגור.
אסף אברהמי: בר אילן כרגע לא סגור.
אסף אברהמי: כשבר אילן ייסגר יהיה לו מעקף.
אסף אברהמי: יש לנו עוד כמה - - -
ישראל אייכלר: אתה מוריד לשמגר שפע חיים את כל האוטובוסים מבר אילן.
אסף אברהמי: רגע הרב אייכלר, הקו הזה שהתכוונתי זה קו שמחבר את גבעת שאול ונותן שירות לכל האנשים שיורדים באזור הזה.
אסף אברהמי: בנוסף לכך קו 54 שאתה מכיר אותו שהוא די חדש גם אותו תגברנו, וזה קו שאתה מדבר עליו שעושה את המסלול מעתירות מדע-שפע חיים-שרי ישראל-תחנה מרכזית-כניסה לעיר-גבעת שאול, וזה יהיה בתדירות גבוהה.
ישראל אייכלר: כולל בלילות?
אסף אברהמי: כולל בלילות, ייצא ב-2 בלילה, ולכן תפרנו את הנקודה הזאת.
אסף אברהמי: אז כל האנשים שיגיעו הם יוכלו להתפזר בעזרת הקווים העירוניים שתגברנו אותם, ואם נראה שצריך לתגבר יותר או לתת עוד מענה – נעשה את זה.
אסף אברהמי: אנחנו שם ולא נפקיר.
אסף אברהמי: גם ערב שבת נתנו עד גמר שירות את האוטובוסים האלה.
ישראל אייכלר: תודה רבה לאסף אברהמי, אנחנו נהיה בקשר, נטרטר אותך עוד הרבה.
ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לתת לאורחים שהגיעו מהר יונה לספר.
ישראל אייכלר: אז בואו נמשיך – לא לחזור על מה שהיה כבר פעם קודמת, אלא דברים חדשים.
אליעזר ישעיהו בק: אני אליעזר בק.
אליעזר ישעיהו בק: אני באמת קצת הולך לחזור - - -
אליעזר ישעיהו בק: אני גר בנוף הגליל, אני גר שם שלוש שנים.
ישראל אייכלר: מאיפה אתה במקור?
אליעזר ישעיהו בק: אני מאשדוד.
אליעזר ישעיהו בק: פעם קודמת הייתי פה בתור נציג קהילה היום אני פה בתור נפגע טראומה מהקווים של אשדוד.
אליעזר ישעיהו בק: ביקשתי אתמול מאשתי לשמוע מה היה, רשמתי, היא כמעט בכתה כשהיא סיפרה לי את זה.
אליעזר ישעיהו בק: בסביבות פורים, היא היתה צריכה לנסוע לאשדוד.
אליעזר ישעיהו בק: אציין גם שאשתי מינקת.
אליעזר ישעיהו בק: היא היתה צריכה לנסוע לאשדוד בשביל למדוד בגד לחתונה של אחותה, שם יש השכרת שמלות.