GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון שילה: בוקר טוב לכולם, אני מצטער שאפילו פחות מכך אני לא אאריך לאור חסר הזמן כפי שציינת גברתי היו"ר, אני רק יציין שגם אני כמו יהודה, כחברי הנהלת פורום המנכ"לים הארצי, יכולים להגיד באותה נשימה, שרובנו ככולנו, אני רוצה להיות זהיר ולא להגיד ממש כולנו, מדווחים את אותם נתונים שאת מבקשת לראות כל שנה, הן בדוח שמגיע בתוך המעטפה של חשבון המים לתושב, ומפורט יותר בתוך האתר שלנו, עם רזולוציה מאוד מאוד ירידה של אפילו זמני ממוצע להמתנה, זמני ממוצע לטיפול וכיוצא בזה, הכל מדווח שנה בשנה כמו שאמר גם עו"ד סלונים גם לממונה, אבל גם לתושבים עצמם וזה קיים, כל נתון כזה שיצטרך לישיבה הבאה ככל שיידרש נשמח לתת.
גדעון שילה: אני מצטרף לעניין השוני שצריך, השינוי שצריך להינתן לכל ההליך של מתן ההנחות לאוכלוסיות לנזקקים, אני מצטרף גם למכובדי ברשות המים וגם ליהודה סיסו, יו"ר פורום ההנהלה, אני חושב שזה נכון שיהיה איזה שהוא שינוי כזה או אחר שייתן באמת לאותם נזקקים את הצורך שהם זקוקים לו, ולא דרך חשבון המים ובאותם קובים, וכמו שאמר כבוד היו"ר רשות המים גיורא, כמובן שצריך להימצא באיזה שהוא תקציב מתוקצב כזה או אחר שקיים דרך אגב, אבל לשמור אותו על מנת שזה לא יפגע במשק המים בהיותו משק מים סגור.
גדעון שילה: והנושא האחרון שאתייחס ואצטרף למה שנאמר, שבאמת הבעיה שאנחנו הכי מתמודדים איתה בשטח, דרך אגב לא אמרתי, אנחנו תאגיד דו רשותי, שנותן את שירותיו לעיר קריית ביאליק ולעיר טירת כרמל, ובאמת הבעיות הגדולות ביותר שאנחנו נתקלים בהם בנושא השירות עצמו, זה אותו דבר שנקרא בחלוקת אחריות הצריכה המשותפת של הבניין, שהתושבים לא כל כך מודעים לכך, לא כל כך מבינים את הצורך בתשלום הזה, ובעיקר אותם אוכלוסיות נזקקות, כמו שאמרת גברתי, בשלומי או בכל עיר אחרת גם אצלנו, קשה להם לבוא ולטפל ואפילו ועד בית הם לא משלמים, אז לשלם עכשיו תיקון צנרת שיכול לעלות אלפי שקלים ואו נזילה שהגיעה לכמה מאות שקלים ויותר, ברור שזה קשה להם, אבל אנחנו ידינו כבולות, ואלה הכללים, התאגידים הוקמו כדי לטפל בתשתיות העירוניות ועד גבול הנכס כפי שנאמר.
גדעון שילה: אבל ככל שבאמת מה שאמר עומר ואני מצטרף לכך בידיים פתוחות ובלב חפץ, ככל שבאמת יכנסו הכללים החדשים של ביצוע המצ'ינג (מימון תואם) יחד עם העיריות וגם עם חברות הדיור הציבורי, אנחנו יותר ונשמח לשתף פעולה בכך, יכול להיות שמפה יבואו חלק מהבעיות האלה ויפתרו בעזרה לאותם אוכלוסיות נזקקות, אז תודה רבה.
יעל רון בן משה: תודה רבה אדוני, בבקשה חיים, שם ותפקיד.
חיים בורובסקי: חיים בורובסקי, רכז מים וחקלאות באגף תקציבים, אני גם אהיה קצר.
חיים בורובסקי: קודם כל רק הערה קטנה על הדברים שנאמרו פה על ידי שלטון מקומי, לא אתייחס להכל, העניין של פגיעה בשירות, כמובן שנניח תאגיד מודיעין ילך וייתן שירות גם בערים אחרות, הוא יפתח שם מרכז שירות, אין הכוונה שתאגיד שהיום מטפל ברשות אחת, ימשיך להפעיל מרכז רק באותה העיר, והצמצום מתייחס מה שציינו נציגי רשות המים, לייעול ויתרונות לגודל, מכרזים משותפים, תשתיות, היום יש להם תשתיות חירום, ודברים נוספים שיכולים פשוט לייעל והמספרים כבר נאמרו.
חיים בורובסקי: בכל מה שקשור לנושא הצריכה המשותפת שהוא בעניין הזה גם פה אין לנו מחלוקת עם רשות המים, זה החור השחור של משק המים, אין אחריות לתאגידים, והאנשים הפרטיים של הבית שלהם יודעים מה קורה, ואם יש נזילות באותם אזורים של הגינה, והרבה פעמים באמת זה הרבה מאוד דירות וקשה מאוד לדעת מה קורה באזור הזה, עשינו נוהל כמו שציין עומר בעבר כדי לתת מענה למקומות באמת חלשים, לדיור ציבורי, לאותם שכונות שגיורא ציין, בבאר שבע ובמקומות סוציו אקונומי נמוך, הנוהל הזה לא צלח מכל מיני סיבות, רצינו שם מצ'ינג שיהיה גם מהרשות, גם מהתאגיד, גם אנחנו נביא.
חיים בורובסקי: אני כבר אומר פה, אנחנו נייעל אותו, נפשט אותו, גם אם זה אומר שהתקציב יצטרך לשאת על עצמו קצת יותר, זאת אומרת אנחנו נעשה פה מהלך שיאפשר.
יעל רון בן משה: תרחיב רגע על הדבר הזה.
חיים בורובסקי: הנוהל נועד במקור, כולם נהנים מזה, אז אנחנו חשבנו שאנחנו נאגם תקציב, תקציב המדינה ייתן חלק, תאגיד המים ייתן חלק והרשות המקומית תיתן חלק.
יעל רון בן משה: זה יהיה קול קורא של משרד הפנים?
חיים בורובסקי: קול קורא שרשות המים מוציאה, נוהל תמיכה, תאגידי מים יכולים לבוא ולהציע, נניח יש בתאגיד המים בבאר שבע יש אזור של דיור ציבורי שהוא יודע שהוא בעייתי, ישן, שיש מקום לטפל בו, יבוא, יציע אותו, יקבל את המצ'ינג, יוסיף קצת מהחלק שלו ויבצע את התשתית.
יעל רון בן משה: משרד הפנים, הרשות המקומית ורשות המים או תאגיד המים?
חיים בורובסקי: עומר לדעתי משרד הפנים לא היה שם אם אני זוכר נכון?
עומר ורדי: משרד הפנים רק נתקלנו בזה שהוא חסם מבחינת שחרור תקציבים לדעתי.
חיים בורובסקי: בדיוק, זה היה משולש, רשות מקומית נגיד עיריית באר שבע, משרד האוצר דרך רשות המים, ותאגיד המים מי שבע, זה היה המשולש שאמור כל אחד לשים חלק.
יעל רון בן משה: מרכז שלטון מקומי, זה בסדר מבחינת
יעל רון בן משה: כם המודל הזה, אתה מכיר את זה?
עמיחי דרורי: אני לא.
חיים בורובסקי: אנחנו יזמנו, זאת אומרת ברגיל צריך להגיד, זה לא איזה שהוא זכות קנויה לאף אחד, אנחנו אמרנו בוא ניתן פה כסף כדי לשפר את התשתית הזאת.
יעל רון בן משה: אני מבינה, אני מברכת על זה, אני רק אומרת אם בסוף זה יגיע לרשויות מקומיות בסוציו 1, 2, 3 שאין להם את המצ'ינג, אנחנו רואים את זה עם שירותים אחרים.
עומר ורדי: אני אציין שאני שוחחתי עם מנכ"לי עיריות ברשויות דווקא חלשות, וכולם מאוד מאוד בעד, בלונג ראן זה חוסך לכולם את הכסף ואל הטרחה ואת התשומות ומשפר את השירות לצרכן, אנחנו נשמח להכיר את זה יותר.
יעל רון בן משה: שתף את מרכז השלטון המקומי.
חיים בורובסקי: נשתף אותם.
יעל רון בן משה: בסוף מה זה בלונג ראן, קיימנו פה דיון בוועדה לפני כחודש לדעתי, לא קשור אליכם מקרה אחר, ניידות טיפול נמרץ, האמת גם אמבולנסים לבנים וגם הצהובים, מסתבר שיש מקומות שבהם מבקשים מהרשות המקומית השתתפות, כי לא כלכלי להחזיק אמבולנס וצוות.
יעל רון בן משה: זה חיי אדם, זה יותר מכסף, אתה אומר מה, רשות מקומית לא תשים את המצ'ינג שמה?
יעל רון בן משה: היא לא תשים מצ'ינג, אז אני אומרת יכול להיות שאתה מציע פה מודל נהדר, נפלא, אבל בסוף אם הרשות המקומית לא תדע לשים את המצי'נג שאני לא יודעת בכמה זה מסתכם, זה מיליוני שקלים?
יעל רון בן משה: זה מאוד מיליוני שקלים?
יעל רון בן משה: אני לא יודעת מה זה אומר עכשיו בקריית שמונה לעשות חידוש עכשיו של כל הצנרת בבניינים.
עומר ורדי: אני מסכים איתך, אחד זה נכון, זה מאוד תלוי בהיקפים, אגב המצ'ינג בנוהל הקודם היה כנראה גבוה מידי כי הייתה פחות היענות של רשויות מקומיות.
יעל רון בן משה: אז בבקשה לפני שמפרסמים את זה, לעשות חשיבה ושיתוף עם מרכז שלטון מקומי וראשי הערים.
חיים בורובסקי: עניין אחרון שאתייחס אליו שדובר פה, אמרת גם שתקיימי על זה דיון נפרד, זה הסיפור של הסיוע לאוכלוסיות מוחלשות, אני רק אגיד שהתקיים על זה דיון אצל יו"ר ועדת הכספים, היה דיון שהשתתף בו סמנכ"ל הסדרה ברשות המים, גם אני, ואחר כך קיימנו דיון אצל יו"ר הוועדה, דיון מצומצם, הועלו שם כמה חלופות, הנושא נדון אצלו, הוא ביקש שהות לחשוב על זה.
חיים בורובסקי: אני לא זוכר את המועד המדויק, אבל זה היה ממש בחודש אולי חודשיים אחרונים, הוא ביקש שהות נוספת לחשוב על זה, זאת אומרת התהליך מתקיים, זה לא דבר שנזנח, הוצגו שם גם הנתונים של משרד מבקר המדינה ואחרים, הצגנו לו חלופות אפשריות, הנושא בטיפול.
יעל רון בן משה: בבקשה חברת הכנסת מזרסקי לקראת סיכום.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: בקצרה, תודה גברתי יו"ר, אני אתייחס קודם כל למיצוי זכויות, הצעה לשפר מנגנון כפי שזה נעשה עם חשמל והוצאות חשמל, שהכסף הועבר ישירות לחשבון של האזרחים, אזרחים ותיקים או אנשים עם מוגבלויות, התשלום מתבצע דרך המערכת של ביטוח לאומי, אז ההצעה גם להשתמש במערכת של ביטוח לאומי.
יעל רון בן משה: חיים, אתם בוחנים אפשרויות כאלה?
יעל רון בן משה: בדיון שהיה אצל יו"ר ועדת הכספים.
חיים בורובסקי: זה נבדק, זה מסוג הדברים שבאמת נשמעים מאוד קלאסיים, גם אני כמי שלא בממשלה הייתי אומר שזה מאוד הגיוני, במערכות בירוקרטיות כאלה של משרד הרווחה לאתר ולעשות את זה, זה מאוד מאוד מאוד מורכב, אני חושש, קם היום המנגנון של העברה כמו גיורא ציין, סובסידיה לנצרך ולא למצרך, היא מבחינה כלכלית לא רצויה, אבל זה יטבע בים של, כבר היום יש המון המון הנחות, זה יטבע שם, אף אחד לא יראה את זה, זה כבר היום אומנם לא הרבה כסף, אבל להכניס את זה לסל של המיליארדים, עשרות מיליארדים.
יעל רון בן משה: האזרח יראה את זה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפיתוח ממשק התכנון אתה מתכוון?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: כפי שיש מערכת של קופת חולים שמחוברת לממשק של ביטוח לאומי ומופיע מעמד או סטטוס של כל מטופל, של כל לקוח, אותו דבר לעשות, פשוט התשלום מתבצע, המדינה תעביר את התשלום ישירות לביטוח לאומי ולא לרשות המים ולתאגידים, זאת ההצעה הראשונה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להתייחס לדבר שלא שמעתי היום, שכל תאגיד גם שאין מערכת אחידה לטיפול בפניות הציבור, אין מערכת אחידה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: דבר שני שאין תעריף אחיד, יש תאגידים שחלשים יותר, חזקים יותר, אבל התעריף שהם רוכשים מים ממקורות זה לא אותו תעריף, אז יוצא שתאגיד גדול יותר וחזק יותר, יש לו הרבה יותר הוצאות, גם קונה מים ממקורות לפי תעריף גבוה יותר, וגם יש לו יותר הוצאות להנהלה וכלליות עבור השירות שהוא מעניק לצרכן, אז למה יש תעריפים שונים?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: ואם אנחנו הולכים לכיוון תהליך התאגדויות, אז לדעתי גם ההתאגדות צריכה להיות בין היישובים ההומוגניים, אי אפשר להפיל על תאגיד שכבר מטפל ביישוב חזק, להפיל עליו, לספח לו עוד יישובים שהם חלשים יותר, עם פערים בטיפול בתשתיות, זה צריך להיות משהו הומוגני ושלא תהיה פגיעה בתאגידים שכבר חזקים ופועלים ונותנים שירות למופת.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: על שירות למופת אני רוצה לנצל הזדמנות ולשבח את הפעילות של תאגיד המים עין הכרמים בכרמיאל, אני מציינת גם כצרכנית כתושבת העיר, וגם כסגנית ממלא מקום ראש עיריית כרמיאל לשעבר, באמת התאגיד נמצא עם הפנים לקהילה, ונותן שירות מקסים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם יש איזה עבודות תשתיות, תושבים מקבלים סמסים אני לא מדברת על נוחות תשלום עבור צריכת המים, את התאגיד מנהל מקצועית, יש פיילוט שהתחיל ומתרחב שיתוף פעולה עם שירותי הרווחה, איתור קשישים בודדים, שאם יש איזה הצרה ושינוי בצריכת המים, יש כבר כמה וכמה עשרות לקוחות קשישים בודדים, שאם הצריכה פחתה או נעצרה, אז עובד סוציאלי מגיע ובודק מה קורה עם הלקוח, אם חס וחלילה קורה משהו עם בן אדם קשיש שמתגורר לבד, אז רוצה לשבח ולהגיד כדי שילמדו ותעשו השתלמויות שכולם יתנהגו כמוהם, מדהים מדהים, ושאפו תמשיכו יישר כוח.
יעל רון בן משה: בבקשה הערה אחרונה ואני אחרי זה מסכמת.
אבי סלונים: אני רק רוצה להגיד שלתאגידים מדגם מייצג, רובם המוחלט של התאגידים עובדים נהדר, חשוב להגיד את זה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: מעולה, יישר כוח.
עמיחי דרורי: אני רק אתייחס למה שאמרה גברתי חברת הכנסת לגבי הסוג של הומוגניות במתווה התאגוד, באמת זו סוגייה מאוד בעייתית, אנחנו במרכז שלטון מקומי הצענו כבר למדינה כבר לפני שנים, מתווה שגם עומד בדרישות החוק מצד אחד, ומצד שני שגם מסודר עם האספקט הזה, וגם כאמור אין בו פגיעה בשירות, וגם אין בו פגיעה באיתנות פיננסית, באוצר הסגנית הממונה על התקציבים הקודמת, אמרה כבר לפני שנתיים שהם צריכים להתקדם במתווה הזה, לצערנו האוצר וגם רשות המים, עשו קצת פליק פלאק לאחור, מכל מקום יש מתווה, הוא על השולחן, ואני חושב שזה נכון לקדם אותו ולתת מענה להכל.
יעל רון בן משה: תודה רבה, אדוני בבקשה התייחסות אחרונה.
עומר ורדי: אני ארצה להתייחס לנושא אבל בהמשך לדברים של חברת הכנסת הנכבדה, אני פשוט מבין את הרלוונטיות של האמירה שלך בשלב הזה לעומת מה שהיא ציינה, ואני כן רוצה לציין בכל מה שקשור למערכת האחידה לטיפול בפניות הציבור.
עומר ורדי: ה- DNA של רשות המים הוא DNA שירותי, השירות לצרכן וזה לא סלוגן זה לא קלישאה באוויר, זה משהו שהוחלט ברשות המים בעזור האחרון לקדם ולפתח, ואם מי שיפתח את כללי תאגידי מים וביוב אמות מידה לשירות, על כל השם המסובך הזה, ילמד שיש פה רגולציה ברזולוציה חסרת תקדים.
יעל רון בן משה: עשיתם סקר שביעות רצון מתישהו אם זה המוטו?
עומר ורדי: אני מסכים שרשות המים לא ביצעה סקרי שביעות רצון וכאלה.
יעל רון בן משה: אוקי אז זה סיסמה.
עומר ורדי: לא לא לא.
יעל רון בן משה: כן כן כן.
עומר ורדי: השביעות רצון מחד.
יעל רון בן משה: ארגון ששם את זה כיעד שלו ולא מודד את עצמו, אז זה יעד במצגת, אני אתייחס לזה בסוף דבריי.
עומר ורדי: שוב, רמת השירות ורמת הרגולציה מאוד מאוד גבוהה, אני מסכים שיש נרטיב ציבורי שצריך לטפל בו, הוא מוזן ומתודלק מכל מיני כיוונים, לאו דווקא מקצועיים, אבל גם בהם צריך לטפל, אי אפשר להתעלם מהם אני מסכים איתך לחלוטין.
עומר ורדי: מה שאני כן רוצה לענות לחברת הכנסת אבל, שמערכת הכללים ה- Grand Rules (חוקים עיקריים) וה- Guidelines (קווים המנחים), מאוד מאוד אחידה, ומאוד מאוד שקופה, אבל יש עדיין עבודה לעשות, ואנחנו נבצע אותה, והכללים האלה מתוקנים כל כמה שנים.
יעל רון בן משה: מעולה תודה רבה, אני מסכמת.
יעל רון בן משה: נקודה ראשונה, מנגנון סיוע לאוכלוסיות מוחלשות, ממה שאני מבינה, ככל הנראה הבעיה היא לא באפשרות של האזרח למצות זכויות, אלא בקריטריונים עצמם, במנגנון עצמו, אני מבקשת שאנחנו נבחן, גברתי מנהלת הוועדה, יחד עם יו"ר ועדת הכלכלה, שזו הוועדה שמוסמכת לדעתי לעסוק בהכל, נכון?
חיים בורובסקי: ועדת הכספים.
יעל רון בן משה: זה משרד התשתיות, האנרגיה והתשתיות?
חיים בורובסקי: הדיון האחרון היה בוועדת כספים אצל חבר הכנסת קושניר.
יעל רון בן משה: בסדר, אבל בוועדת כספים אנחנו דנים כל יום, אתמול דנו בפינוי אסבסט, זה לא אומר שזה לא בוועדת פנים והגנת סביבה.
חיים בורובסקי: חוץ מזה שהתקיים על זה כבר דיון לפני חודשיים, אם אני זוכר נכון.
יעל רון בן משה: אז בוא חיים אין שום בעיה, אם התחלתם תהליך עם יו"ר ועדת כספים, אז אני מבקשת לדעת מתי מתקיים על זה דיון פתוח בוועדה, כמובן עם חומרים מכינים, על מה היתרונות של המנגנות הקיים היום, מה החלופות שמוצעות, אני כחברה בוועדת הכספים גם כמובן אפנה ליו"ר הוועדה לוודא שזה מתקדם.
יעל רון בן משה: הנושא השני, כל מה שקשור לפניות הציבור ואופן הטיפול בהם, אז אם יש לכם על זה נתונים, וכל נתון משני שביקשתי, משך הזמן לפניות לפי חלוקה של תאגידים, של סוציו, כל נתון נוסף שיש לכם בבקשה להעביר לוועדה.
יעל רון בן משה: סקר שביעות רצון שציינתי עכשיו, אם עשר שנים לא בוצע סקר כזה, אני חושבת שצריך לקיים, אני הייתי אומרת אפילו מחקר שביעות רצון, עמוק, בשפות, גם בערבית, גם ברוסית, גם באמהרית, גם בעברית, גם ביישובים קטנים, גם ביישובים גדולים, כדי שיהיה איזה שהוא רפרנס, משהו שאפשר יהיה להתחיל להתייחס אליו, יכול להיות שהתאגידים עצמם עושים, זה בסדר אבל לא במקום.
יעל רון בן משה: כל הנושא של חלוקת אחריות הצריכה המשותפת, נושא שאני חושבת שהוא כבד ביותר, אני שמחה שיש על זה חשיבה יחד עם האוצר, ושהם רוצים לפרסם את המסלול תמיכות או מבחן תמיכות, לראות שהמרכז השלטון המקומי מעורב בזה, כל מה שמצריך מצ'ינג של הרשות המקומית, אני אומרת את זה מראש וגם כחברה בוועדת הכספים, זה אתגר גדול, אולי גדול מידי עבור רשויות מקומיות, בסכומים המדוברים, אני מניחה שאנחנו מדברים על מיליונים של שקלים שלא יוצאים היום מהרשות המקומית, היום האזרח משלם את הפחת או הצריכה העודפת, אנחנו רוצים עכשיו בעצם שהרשות המקומית מתקציבה תתקן את התשתית, אני לא נגד, אני רק אומרת צריך לבחון את זה, האם זה ישים הדבר הזה.
גיורא שחם: אני רוצה רק לעדכן שהתיקון שנעשה ב- 2018 לחוק תאגידי המים והביוב בדצמבר 2018, ניתנה הגבלה או תיקרה לכמות צריכה משותפת, כדי שזה לא יגיע לעשרות אלפי שקלים, זאת אומרת זה יגיע למיטב זכרוני ל- 100 קוב, ומעבר לזה ישלמו שקל לקוב.
עומר ורדי: בגין נזילה.
יעל רון בן משה: כן אבל אנחנו לא רוצים להשאיר את זה בגין נזילה.
גיורא שחם: נכון, אין ספק שצריך לטפל, אבל עדיין זה לא יכול להגיע למיליונים כמו שאמרת.
יעל רון בן משה: אני לא יודעת, תשתית לבניין, אני לא יודעת.
עומר ורדי: אגב, תיקון תשתית בנכס, אם אני זוכר נכון, איתי פה מנהל אגף מפעלי מים וביוב עירוניים, מדובר על 50 אלף שקלים לבניין לדעתי.
יעל רון בן משה: בסדר, אבל אם יש עשרה בניינים כאלה, עשרה בקרית שמונה וזה 500 אלף שקלים וצריך להחליט אם עושים עוד פרויקט עבור הציבור או את זה, אני לא יודעת מה יתועדף, וזה לא משרת את המטרה כולה, שמשק המים בישראל יהיה יעיל יותר, והצרכן יהיה מרוצה.
יעל רון בן משה: כל הנושא של הקריאה מרחוק, אני מבקשת גם אחת לחצי שנה לעקוב אחר סטטוס הביצוע עד שנת 2026, ואני רוצה גם מעקב אחרי המכרזים והתוצאות שלהם.
יעל רון בן משה: כל תאגיד מפרסם מכרז, מכרזים למיליונים, מי עושה על זה איזה שהוא פיקוח?
עומר ורדי: עבדך הנאמן.
יעל רון בן משה: אז אני רוצה לראות את הנתונים.
עומר ורדי: בשמחה, איזה נתונים אתם צריכים, לגבי איזה מכרזים יצאו?
עומר ורדי: איפה?
עומר ורדי: כמה?
עומר ורדי: למה?
יעל רון בן משה: כן, והתוצאות שלהם, לעשרת אלפים שעונים, או אני לא יודעת מה המונח המקצועי, זה המחיר ליחידה בתאגיד המים תל אביב, וזה המחיר בתאגיד המים בכרמיאל.
אבי סלונים: דרך אגב, זה לא אמור להשפיע על התעריף כי ההקראה היא נורמטיבית, כלומר שהם עושים מכרז.
יעל רון בן משה: מי משלם בסוף על החלפת השעון?
יעל רון בן משה: כסף ציבורי.
אבי סלונים: לא, הנקודה היא שההקראה היא נורמטיבית, ולכן אם התאגיד מצליח נניח לשים במרכז מחיר יותר זול, בעלי המניות בתאגיד אם הם מצליחים להכות את הנורמה, אז הבעיה מהבחינה הזו - - -
יעל רון בן משה: אתה יכול להגיד את זה אבל על כל מכרז של שירות ציבורי, של פינוי פסולת באותו אופן, בסוף זה כסף ציבורי, אין סיבה שיהיו פערים גדולים במחירים וזה מגיע למיליונים של שקלים, אתם עושים על זה פיקוח מצוין, אני רוצה גם לראות את הנתונים.
יעל רון בן משה: הנושא האחרון זה כמות התאגידים או אופן התאגוד, ראשית אני חושבת שהשלטון המקומי הוא השלטון החזק במדינת ישראל, הוכיח את עוצמתו במשבר הקורונה, בסוף ראשי הרשויות, מנכ"לי הרשויות עובדים בשלטון המקומי, הם אלה שסיפקו את כל השירותים, יחד כמובן עם פיקוד העורף וארגוני רפואה שונים לאזרחים בקורונה, יש להם את היכולת להתארגן, לבצע שירות גם בשגרה וגם בחירום.
יעל רון בן משה: אני כמובן מאוד מאוד תומכת בכל הנושא של האצלת סמכויות לשלטון המקומי.
יעל רון בן משה: יחד עם זאת, אני גם לא יכולה להתעלם מזה שבמדינת ישראל יש הרבה יותר מידי רשויות מקומיות, ובטח כשאנחנו מתרחקים מתל אביב, אני תושבת במחוז הצפון, במחוז הצפון חיים 1.2 מיליון תושבים ויש 95 רשויות מקומיות, לדעתי למעלה מ- 20% מהרשויות הם פחות מ- 5,000 אזרחים, זה לא שני רחובות ברעננה, זה לא שכונה ברעננה 5,000 אזרחים, ועכשיו הרשות המקומית הזו צריכה לספק את כל השירותים של התושב, יש מקומות שזה קורה נהדר, יש מקומות שזה קורה פחות טוב, ולא צריך לטאטא את זה צריך לטפל בזה.
יעל רון בן משה: אני הייתי מנכ"לית אשכול רשויות במשך שש שנים, אשכול הרשויות הראשון שהוקם בארץ, אשכול גליל מערבי, מכירה את כל ההתנגדויות של מרכז השלטון המקומי לאירוע הזה של האשכולות, הייתי חלק מהובלת החקיקה יחד עם משרד הפנים, לכך שאשכולות היום הם איגוד ערים ויש להם סמכויות רבות, ואני לא חושבת שאמורה להיות בעיה גם בנושא מים וביוב, לייצר את האורגן המתאים במסגרת תאגיד מים, במסגרת אשכול רשויות שינהל אזור שלם.
יעל רון בן משה: גם כשהתחלו לפנות פסולת ברשויות אז אמרו לי, גברת בבית ג'אן זה לגמרי אחר מנהריה, ובכל זאת האשכול הוא זה שמנהל את פינוי הפסולת בהתאמה, גם בבית ג'אן עם הרחובות הצרים, עם העליות, עם המשאית הקטנה, וגם בנהריה שהיא העיר הגדולה באשכול שניהלתי.
יעל רון בן משה: באשכול שכן לנו בגליל המזרחי, כשהתחילו להפעיל שירות וטרינריה משותף, אז אמרו זה לא יעבוד, זה קריית שמונה, זה רמת הגולן, מה קשור וטרינר אזורי, זה עובד, זה עובד טוב, זה עוד צריך להשתפר בחלק מהדברים, אבל זה מקפיץ את רמת השירות לאזרח, והרבה הרבה יותר כלכלי, כוח הקנייה של רשות עם 7,000 תושבים, לא דומה לכוח הקנייה של רשות עם 70 אלף תושבים.
עמיחי דרורי: אבל היום גברתי, הרשויות הקטנות כבר אין מצב שבו רשות עם 7,000 תושבים תיקח.
יעל רון בן משה: אני מבינה, אני מבינה, אני אומרת את זה רגע ברקע הכללי לגבי איחוד שירותים, אני לא מדברת כמובן על איחוד רשויות, אני בכלל לא בשיח הזה.
יעל רון בן משה: ולכן אני אומרת, עשינו את קפיצת המדרגה הזו בשירותי פינוי פסולת, בשירותים וטרינריים, בשירותי חירום כולל מוקד 106 אזורי, כשאמרו מה אבל אלה דוברי ערבית, ואלה מרקם כפרי, בסדר, אז המוקד כמו מוקד עריית ירושלים שמשרת 900 אלף אזרחים, ויודע לשרת גם את שכונת מאה שערים, וגם את שכונת בית צפאפא ככה המוקד האזורי בגלל המערבי יודע לתת מענה ל- 17 רשויות עם אולי חצי מיליון אזרחים, אני לא זוכרת כרגע את המספר.
יעל רון בן משה: והנה אנחנו רואים, כמה תאגידי מים יש בירושלים אחד הגיחון, נכון אני לא טועה?
יעל רון בן משה: נותן שירות ל- 900 אלף אזרחים, העיר החרדית הגדולה ביותר, העיר הערבית הגדולה ביותר, באמת עיר מאוד מאוד מורכבת עם ההתאמות הנדרשות, התאגיד הזה מצליח לתת את השירות הזה.
גיורא שחם: וגם למבשרת וגם לאבו גוש.
יעל רון בן משה: תודה על ההשלמה, ולכן אני לא נבהלת מזה שאומרים לי זה מגוון, זה אחר, בואו תעשו עבודה אמיתית, תבחנו את זה לעומק, אתם, משרד הפנים, רשות המים, איך אפשר לתת שירות לאוכלוסייה גדולה, לשפר את השירות לאוכלוסייה, וכן להקטין את העלות.
יעל רון בן משה: אתה אומר אחוז אחד, הוא אומר תשעה אחוזים, חמישה שישה, אני לא מזלזלת גם באחוז אחד, גם באחוז אחד אני לא מזלזלת, ואני אומרת לך שעלויות המעטפת הם גבוהות יותר, זה השכר של המנכ"ל ושל היועץ המשפטי, ושל הגזבר, ושל המהנדס, תאמין לי חווינו את זה בהרבה מאוד שירותים אחרים שאמרו לנו, אין סיכוי, זה רק הרשות המקומית יודעת לנהל, מי יודע לנהל יותר טוב מראש העיר, האשכולות האזוריים הם של הרשויות המקומיות, הם לא של מישהו אחר, תחליטו ללכת על פורמט אשכולות אזוריים, אשכולות אזוריים, תחליטו על תאגידי מים, תאגידי מים.
יעל רון בן משה: המחוקק כשאישר את הרפורמה בשנת 2001, או 2011, לא התכוון ל- 56 תאגידים, לא התכוון ל- 56 תאגידים, זה באמת, שוב זה ניחוש פראי שלי, אבל ככל שאנחנו מתרחקים מאזורי הביקוש, אנחנו נמצא יותר תאגידים, יותר ג'ובים, יותר משרות ופחות יעילות.
עומר ורדי: זה הפוך.
יעל רון בן משה: בזה לא?
יעל רון בן משה: אוקי אז הפוך מהשלטון המקומי, בתל אביב ובירושלים כמובן אנחנו נמצא עיר אחת מתפקדת, בגליל על 1.2 מיליון אזרחים, ירושלים, 95 רשויות מקומיות, אתה לא תשכנע אותי שיש בזה היגיון, לא תשכנע אותי, זה כמו להגיד שבירושלים יהיו 90 ראשי ערים, לא תשכנע אותי.
יעל רון בן משה: ולכן אני אומרת בואו נבחן בסוף את האזרח, לא את התפקיד שלי, ולא את התפקיד של ראש העיר, אני כמי שהייתי מנכ"לית בשלטון המקומי, מה נכון לאזרח, ואני אומרת לך ש- 56 תאגידי מים זו לא הייתה הכוונה, זה לא הדבר הנכון וצריך לראות איך פותרים את זה.
יעל רון בן משה: כן זה חייב להיות בהסכמה עם השלטון המקומי, אנחנו באשכול גליל מערבי כשרצו לעשות את ההשתתפות באשכולות אזוריים כחובה, התעקשנו, שלמה בוחבוט שהיה יו"ר האשכול, אמר זה יהיה רק וולנטרי, וזה היה הכוח של אשכול גליל מערבי, אני חושבת שגם היום זה כוחו, רק רשות שרוצה, משלמת דמי חבר, חברה באשכול, והאשכול רק הולך ומתחזק מהעניין הוולנטרי, שבו יחד, תראו איך מוצאים את הפתרון, צריך לעשות פיילוט, תעשו פיילוט ואתם תראו שהיה רק שיפור לאזרח.
יעל רון בן משה: הנושא האחרון, המועצות האזוריות, לא הבנתי למה צריך לגעת במה שעובד טוב ולא דרוש תיקון, אני מבינה שכל ארגון רוצה להעצים את כוחו, ורשות המים להעצים את כוחה, והתאגידים, המועצות האזוריות, ברובן, ב- 54 המועצות האזוריות הנושא של המים והביוב עובד טוב מאוד, חיים כשנפגש על זה בוועדת כספים במסגרת חקיקה כזו או אחרת, אני אומרת שאני אתנגד לדבר הזה, אלא אם יוצג שם משהו פנומנלי, והעבודה שנעשתה בערים, איננה רלוונטית למועצות האזוריות, אתה גר בכינרת, אתה בוודאי יכול לראות במועצות האזוריות סביבך, זה לא רלוונטי, אתם תצטרכו לעבוד מאוד מאוד קשה כדי לשכנע את חברי הכנסת הנוכחית, חברי ועדת כספים הנוכחיים שזה הדבר הנכון שצריך לעשות.
יעל רון בן משה: ברכות אדוני על סיום תפקידך, תודה על השירות של המדינה והאזרחים, הרבה בהצלחה בהמשך הדרך.
יעל רון בן משה: שלום מכובדיי כולם, שלום ליו"ר הכנסת, ח"כ מיקי לוי שנמצא איתנו, מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור מר מתניהו אנגלמן, הגברת ד"ר עו"ד אסתר בן חיים, מנהלת נציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה.
יעל רון בן משה: אנחנו פותחים את הדיון המיוחד לרגל הגשת דו"ח נציב תלונות הציבור מס' 48 לשנת 2021.
יעל רון בן משה: באופן סדיר ותקין הגשת הדו"ח הייתה אמורה להתבצע בוועדה לביקורת המדינה, למצער, זו פעם שניה שיו"ר הכנסת ואני כיו"ר הוועדה לפניות הציבור מקבלים את הדו"ח הזה, מכיוון שהוועדה לביקורת המדינה לא פעלה במהלך הכנסת ה-24.
יעל רון בן משה: עד אתמול עוד קראנו לאיוש הוועדות, כרגע כנראה שאנחנו כבר בתרחיש אחר ומקווים שנוכל להמשיך ולשרת נאמנה את מדינת ישראל, החברה בישראל ואזרחי ישראל.
יעל רון בן משה: תודה אדוני היו"ר שאתה נמצא כאן.
יעל רון בן משה: בבקשה זכות הדיבור שלך.
מיקי לוי: תודה רבה לך אדוני מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור מתניהו אנגלמן.
מיקי לוי: אני רוצה להקדים ולהגיד שישבנו כמה דקות כרגיל אצלי במשרד ודנו בדו"ח הזה, קצת פירטנו אותו, כי יש לזה חשיבות.
מיקי לוי: אני אוסיף כמה מילים לאחר מכן.
מיקי לוי: מנכ"ל המשרד ישי וקנין, מנהלת הנציבות ד"ר עו"ד אסתר בן חיים, המשנה למנהלת הנציבות עו"ד רונית זנדברג, ראשת מטה מבקר המדינה אהובה נבו, גבירתי יו"ר הוועדה ח"כ רון בן משה.
מיקי לוי: מכובדיי כולם, ברוכים הבאים.
מיקי לוי: אמרה יעל משהו בנושא הוועדות, ועדת הכנסת שבהיעדר ועדת הכנסת זה מתגלגל, חלק מהדו"חות אינם מטופלים, וזה נכון, למצער זה המצב שהיה בשנה האחרונה.
מיקי לוי: בחודשיים-שלושה האחרונים מצאתי פתרון חלקי וניסיתי לנתב את הדו"חות מכלל המגזרים, לא רק בנושאים האלה, לוועדות הכנסת השונות, כאשר הטלתי על יו"ר ועדות הכנסת כדי לבוא ולטפל בדו"חות עצמם.
מיקי לוי: כי כאשר דו"חות מונחים על שולחננו ואנו לא מטפלים בהם, אין תכלית לאותן ביקורות שהשקיעו ימים לילות, שעות של עבודה, עם תוצרים בלתי רגילים, וזה חבל.
מיקי לוי: האשמה היא עלינו ואני מצר על כך.
מיקי לוי: דיברתי גם עם מבקר המדינה שלא חשוב מה יקרה פה בסיבוב הבא, חשוב שהדו"חות האלה יגיעו לאותן ועדות, יגיעו לוועדת הכנסת כדי לטפל בהם, אחרת הם יישארו על המדף, ולא זו כוונתנו.
מיקי לוי: לפני כ-50 שנים הקים המחוקק הישראלי את נציבות תלונות הציבור.
מיקי לוי: הנציבות מהווה כתובת לכל האזרחים, בפניה הם יכולים להתלונן נגד עוולות מצד מערכות ציבוריות, ומערכות ציבוריות גדולות הן giant, הן מפחידות את האזרח הקטן.
מיקי לוי: הן מטילות אימה.
מיקי לוי: איך הוא יכול לבוא ולהתמודד כי הן חזקות מאוד, וזה בהחלט לא פשוט היום להילחם נגד ארגונים ציבוריים גדולים ללא סיוע מן הצד, זה לבטח לא היה פשוט אז וגם לא פשוט היום.
מיקי לוי: במיוחד למי שחיו בשכונות עוני, למי שעלו לישראל ושוכנו במעברה ולמי שעברית לא הייתה שפת אימם.
מיקי לוי: הקמת הנציבות היא מהצעדים החשובים ביותר שעשתה הכנסת עבור האזרח הקטן, מהצעדים שהעצימו את כוחו של כל אזרח ובהחלט את הדמוקרטיה הישראלית.
מיקי לוי: הנציבות פרוסה לאורכה ולרוחבה של המדינה ומקדישה מאמצים רבים כדי להקל על האזרח להתלונן בפניה, וטוב שכך.
מיקי לוי: יותר מ-19,000 תלונות מתקבלות בנציבות מדי שנה.
מיקי לוי: בכל אחת מהן מטפלים עובדי הנציבות במסירות, מקצועיות, אדיבות ומתוך תחושת שליחות.
מיקי לוי: בתפקידיי הקודמים נתקלתי גם בחושפי שחיתות שהיו צריכים את ההגנה של משרד מבקר המדינה, גם מתלוננים על השירות הציבורי, גם מתלוננים באשר הם, ועצם הקמת הנציבות והכתובת שהיא מהווה, חשובה בעיני מאוד.
מיקי לוי: מכובדיי כולם, אני גאה לראות נציבות עצמאית, חזקה, מקצועית שמגינה על זכויות הפרט.
מיקי לוי: נציבות המוערכת בכל העולם והמבטאת את עוצמתה הדמוקרטית של מדינת ישראל.
מיקי לוי: אדוני, מבקר המדינה וח"כ יעל רון בן משה, זה לא היה יכול להתקיים במדינה שהיא איננה מדינה דמוקרטית, ואני מברך על כך שאנחנו מדינה דמוקרטית ונציבות חזקה מוערכת בכל העולם שמבטאת את העוצמה הזו.