GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון טל: הוועדה מבקשת ממנהל התכנון תוך חודש ימים התייחסות לסטיות אלה, ולשמוע כיצד מנהל התכנון רואה לנכון להחזיר את תכנית מתאר 6/13 למסגרת הנורמטיבית של תמ"א1 בחוק החופים.
אלון טל: יצויין כי שני אתרי טבע הבולטים של האזור – גבעת האירוסים וחוף פולג, ככל הנראה ייפגעו מהמשך ביצוע תוכנית 6/13, ולתוכניות מפורטות לחופי נתניה.
אלון טל: הוועדה מבקשת מהמשרד להגנת הסביבה, ורשות הטבע והגנים להציג תוך 30 יום חוות דעת בדבר השפעה סביבתית הצפויה במימוש תמ"א בקשר לשני אתרים אלה לרגל ההצהרה של מהנדס העיר שבעצם המסדרון האקולוגי הולך להתבטל, שמענו את זה באופן פומבי.
אלון טל: אני חשבתי שיש איזו יומרה שהיא כן.
אלון טל: לכן, מימוש התמ"א בקשר לשני אתרים אלה, הכוללת אמצעים שהמשרד מתכוון לנקוט, לרבות, מניעת בנייה שתפגע בערכי טבע מוגנים הנמצאים בשטחים אלה.
אלון טל: אלה הבקשות שלנו בדיון הבא.
אלון טל: אני מקווה שנקבל את הדברים האלה מוכנים.
אלון טל: וגם נשמע באזורים אחרים בנתניה שלא הצלחנו להגיע אליהם.
אלון טל: על כל פנים, אני מודה לך שהגעת.
אלון טל: אני מודה למהנדס העיר שבכל זאת הקשיב.
אלון טל: אנחנו נקבע ישיבת המשך, אבל דברים אלה נשלח.
אלון טל: תודה לחברי הכנסת, ולציבור מנתניה שהגיעו.
אלון טל: הישיבה נעולה.
יעל רון בן משה: יום ג', 24 במאי, כ"ג באייר התשפ"ב, אני פותחת את הדיון של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.
יעל רון בן משה: דיון מעקב בנושא כביש 6, פערי תמחור בין המקטעים הצפוניים והדרומיים.
יעל רון בן משה: ע"פ הנוהג שלי, אני אחזור אליו, נקריא שיר עברי, ובחרתי להיום את השיר "עוד חוזר הניגון" של נתן אלתרמן: "עוֹד חוֹזֵר הַנִּגּוּן שֶׁזָּנַחְתָּ לַשָּׁוְא וְהַדֶּרֶךְ עוֹדֶנָּה נִפְקַחַת לָאֹרֶךְ וְעָנָן בְּשָׁמָיו וְאִילָן בִּגְשָׁמָיו מְצַפִּים עוֹד לְךָ, עוֹבֵר אוֹרַח.
יעל רון בן משה: " ברשות
יעל רון בן משה: כם לפני צלילה לדיון המקצועי, אני כן רוצה להתייחס לחוק החשוב שכנסת ישראל הצליחה להעביר אתמול בלילה, חוק "ממדים ללימודים" ששם במרכז סדר היום את בנותינו ובנינו, לוחמי ולוחמות צה"ל, מעל לכל דיון פוליטי.
יעל רון בן משה: המנצחים הגדולים של הלילה האחרון, למרות שאנחנו לא ישנו, והרבה מאד מעובדי הבית הזה – שהם עובדים מאד מאד מסורים – היו איתנו כל הלילה, ועכשיו יש איזשהו קרנבל תקשורתי, המנצחים הגדולים בכלל לא נמצאים בבית הזה, הם גם בזמן הזה ובעת הזו שומרים עלינו, נמצאים בפעילויות שונות להגנה על מדינת ישראל, על אזרחי ישראל, כדי שאנחנו נוכל כאן לקיים דיונים עניינים, כדי שאנחנו נוכל לקיים שגרת חיים, כדי שילדינו יוכלו ללכת בבטחה ולחזור ממוסדות החינוך.
יעל רון בן משה: כדי שהמבוגרים יוכלו להתפרנס, לנוע בדרכים ולחיות חיים איכותיים במדינת ישראל.
יעל רון בן משה: אני חושבת שהצלחנו הלילה להוכיח שניתן לקדם נושאים מעבר לשיקולים פוליטיים.
יעל רון בן משה: הוועדה הזו משתדלת לעשות את זה בכל סדר היום שלה, ואני חושבת שגם הנושא הזה של כביש 6 צפון הוא אחד הנושאים האלה שהם מעל לכל שיקול פוליטי.
יעל רון בן משה: לא אני ולא חה"כ מופיד מרעי, ואם יצטרפו נוספים אז נציין גם את שמותיהם, מטפלים בנושא כביש 6 צפון כי יש לנו אלקטורט כזה או אחר.
יעל רון בן משה: כשנלך מכאן לדיונים בוועדת הכלכלה שעוסקים בנושא החקלאות בגבולות ישראל, זה לא בגלל שיש איזה לולן במרגלית שאולי הצביע לי או יצביע לי, או אני חצי קורצת לכיוון הזה, הבית הזה ב- 10-11 החודשים האחרונים מוכיח פעם אחר פעם שאפשר לשים נושאים ענייניים, לטפל בהם בצורה עניינית לטובת מדינת ישראל ועם ישראל בלי כותרות פוליטיות.
יעל רון בן משה: ואני מאד מאד מקווה שגם בדיון הזה אנחנו נצליח לקיים דיון שהוא ענייני, הוא מצריך מכולנו טיפה יותר עומק והתעמקות בנתונים, ומהצד השני קצת יותר גמישות מחשבתית, חלק מהנוכחים סביב השולחן הם אנשי כספים וחלק אנשי כלכלה וחלק אנשי חברה וחלק אנשי משפט, הבקשה שלי זה שכל אחד יידע שכנראה יש תמיד עוד דרך, לפחות אחת, לנתח את המצב ולהציע פתרונות.
יעל רון בן משה: ההתנהלות של כל אחד מאיתנו במה שהיה, ומה שקיים היום, היא לא שיטה מוצלחת לקדם את מדינת ישראל, וגם את זה הלילה הזה הוכיח.
יעל רון בן משה: והנושא הזה שהוא לכאורה תשתיתי, כלכלי, אולי אפילו שולי, כי עוד רגע תגידו, "מה כביש 6 צפון עכשיו?
יעל רון בן משה: אתם יודעים כמה פקקים היו היום מרעננה לתל אביב?
יעל רון בן משה: כמה מסה קריטית של אוכלוסייה גרה שם?
יעל רון בן משה: " ואני אומרת לא, אנחנו נשנה את סדר היום, כדי שאנחנו לא נשב פה ובמשרדי הממשלה ובשלטון המקומי וברשויות אחרות בעוד 10 שנים או 20 שנים ונתפוס את הראש ונגיד: איך לא ראינו שהנגב והגליל הם ההזדמנות של מדינת ישראל?
יעל רון בן משה: הם העתיד של מדינת ישראל, אנחנו צריכים להתחיל להשקיע שם עכשיו.
יעל רון בן משה: טוב היה אם היינו מתחילים להשקיע לפני עשר שנים, אבל גם עכשיו זה זמן טוב.
יעל רון בן משה: כי לא יהיו לנו פה בחדר הזה פתרונות לפקק שבין רעננה לתל אביב.
יעל רון בן משה: יהיו מספיק דיונים על זה במסגרת חוק התקציב, ובטח בוועדת הכספים עסקנו אינספור שעות במס גודש, ובמטרו, וטוב שכך, אבל אנחנו צריכים לשים יותר ויותר על סדר היום של הבית הזה את האתגרים של הנגב והגליל, את האתגרים של מדינת ישראל, את פיתוח המרכזים הכלכליים החדשים של מדינת ישראל שהם לא יהיו במרכז הארץ, הם לא יהיו באזורי הביקוש.
יעל רון בן משה: התפקיד שלנו בקואליציה הזו ובממשלה הזו זה לייצר מרכזי ביקוש חדשים, ותשתית כבישים זו אחת הדרכים לכך.
יעל רון בן משה: לנציגי משרד התחבורה שכאן אני אגיד, כמו שאמרתי כבר בדיונים הקודמים, אמרתי גם פה, גם בוועדת כלכלה, גם בוועדת הכספים, זה בסדר גמור שהפכתם את הפירמידה שקודם כל תתועדף התחבורה הציבורית, אנחנו לא נעשה תחרות מי יותר נוסע בתחבורה ציבורית אני או אנשי משרד התחבורה, אני אנצח אגב, אנחנו לא נעשה תחרות מי יותר "ירוק" בהתנהלות היומיומית שלו, כי עם כל הצניעות גם בזה אני אנצח, אבל אנחנו כן נשאל שאלות קשות כמו איפה התחבורה הציבורית בצפון אמורה לנסוע אם אין תשתית כבישים?
יעל רון בן משה: נסיעת רכבת כבדה כבר יש, מטרונית כבר יש, אבל הכל עומד בפקק, כל השאר.
יעל רון בן משה: ואם רוצים להוסיף אוטובוסים וגם מסילת רכבת, אפשר לדבר, לצד כביש 6 במקטעים המתוכננים בהמשך, אי אפשר להסביר שזה לא מתועדף כרגע.
יעל רון בן משה: כי לא תעדפתם את כביש 6, זה כמו להגיד לא תעדפנו את התחבורה הציבורית.
יעל רון בן משה: מבחינתי זה הולך יחד.
יעל רון בן משה: והציפייה שאנשים יילכו ברגל או ייסעו באופניים במקום כביש 6 היא לא להבין את השיח, אבל לחלוטין.
יעל רון בן משה: בטח לא לגבי הצפון והמבנה הטופוגרפי, המרחקים וכו'.
יעל רון בן משה: אז ברשותכם, אני מעבירה את זכות הדיבור לחה"כ מופיד מרעי, אם תרצה להתייחס עכשיו, אם תרצה אז בהמשך, ולאחר מכן נקיים את הדיון המקצועי.
מופיד מרעי: אני אתייחס עכשיו קצר, תודה גברתי היו"ר.
מופיד מרעי: אני רוצה להצטרף למה שאמרת.
מופיד מרעי: אתמול, המרוויחים העיקריים מהחוק שעבר בלילה, "ממדים ללימודים", אלה החיילים, אלה הלוחמים שנותנים שלוש שנים.
מופיד מרעי: ואני חושב שאתמול נעשה מעשה באמת מבורך, והתעודות שלו לא איחרו לבוא - אנשים שמחים.
מופיד מרעי: בסופו של דבר מדברת איתי היום אשה שהיא בעלת תפקיד בכיר, אומרת לי "אני שמחה מאד מאד שהחוק עבר, הבן שלי היה בהתלבטות.
מופיד מרעי: מצד אחד לא רוצה להישען על ההורים שלו, מצד שני אין לו איפה לקבל מלגה, והתלבט אם ללכת ללמוד או לא.
מופיד מרעי: והחוק הזה פתר לו את הבעיה, שחרר אותו מהמחשבות האלה, והוא בדרך ללימודים אקדמאיים, שאנחנו בסוף נרוויח מהתוצאות של הלימודים שלהם.
מופיד מרעי: אז כל השקעה בחיילים מבורכת, גם עכשיו כמובן, אנחנו נקבל את התמורה של זה בעתיד.
מופיד מרעי: היינו פה כבר לגבי כביש 6.
מופיד מרעי: היינו כאן בדיון בפעם הקודמת, וכל הסוגייה של תשתיות, לא רק כביש 6, תשתיות לצפון, מבחינתנו זה אוויר לנשימה, זה החמצן.
מופיד מרעי: אם לא יהיו לנו כביש 6, ולא יהיו תשתיות לרכבת, במקביל לכבישים - כבישים לתחבורה ציבורית, רכבות, אני לא יודע, אפילו כבישים למוניות, על מנת שנקל על עצמנו.
מופיד מרעי: בשבוע שעבר לקח לי מחורפיש עד לירושלים 4 שעות נסיעה על כביש 6, אבל יצאתי ב- 04:00, אני בדרך כלל יוצא בשעות שאין בהן עומס תנועה, אני רוצה להגיע לפה ב- 07:00, אבל לא הצלחתי.
מופיד מרעי: כי כביש 6 היה עמוס במרכז, ואי אפשר שהמדינה תהיה במרכז.
מופיד מרעי: טוב שהוועדה עושה מעקב.
מופיד מרעי: לא בגלל שאני ויעל מהצפון, הרי אנחנו רוצים שבסופו של דבר הצפון והדרום יהיו מחוברים למרכז ושכל המדינה תהיה מדינה אחת, אני חושב שהוועדה הזו חייבת וממשיכה לעסוק בעיקר בפיתוח התשתיות לצפון, והדברים שעלו כאן בזמנו, דיברו כאן על קנסות כן או לא, יש לי שאלה פה, אולי מישהו יכול לתת לי תשובה, כשאני נוסע צפונה אני מגיע למקטע הצפוני של כביש 6, ה- Waze מוריד אותי לעוקף קריות, לא יודע למה.
מופיד מרעי: אני מתעקש ונוסע, תמיד אני חוסך שלוש דקות כשאני נוסע ישר.
יעל רון בן משה: בטבעון, בצומת ג'למה.
מופיד מרעי: כן כן, לכולם.
מופיד מרעי: למה זה אני לא יודע, מה עוד שהנסיעה ישר היא טובה יותר.
מופיד מרעי: אמרו לי כביש אגרה, אמרתי כן, אבל אנחנו אין לנו בעיה עם כבישי אגרה.
יעל רון בן משה: היו"ר: משהו בהסכם של ה- Waze אולי, תבדקו את זה.
מופיד מרעי: עכשיו אני אומר את זה כי זו נקודה שהיא באמת מעניינת, היא גם משפיעה עלינו בתנועה.
מופיד מרעי: היום אנחנו שמים את ה- Waze ואנחנו אומרים לו.
מופיד מרעי: עכשיו, אנחנו הפקודים של ה- Waze, זה לא שאנחנו נותנים לו פקודות, אנחנו מבצעים את מה שהוא אומר.
מופיד מרעי: וכבר מתחילים לחשוש שאם לא תיסע עכשיו על פי ה- Waze, יכול להיות שאחר כך ניתקע בפקק.
מופיד מרעי: אז אני מבקש אולי פה מישהו יאיר את עינינו, הסנכרון של המערכות האלקטרוניות, איך הן משפיעות עלינו בסופו של דבר?
מופיד מרעי: שוב תבורכי, יעל, וביחד אנחנו נמשיך לעבוד ולפתח את הצפון.
יעל רון בן משה: יופי, תודה רבה חה"כ מופיד מרעי.
יעל רון בן משה: אם אפשר ברקע של הדיון, אני לא יודעת אם משרד התחבורה או משרד האוצר או כביש 6, תציגו רק את הרקע להחלטה על איך מקימים את כביש 6 חוצה צפון, למה זה ב- BOT ומה בדיוק המשמעויות התקציביות של זה, אני לא יודעת למי להסתכל, מי רוצה, כי זה מה שיוביל אותנו פה בסוף לדיון על פערי התמחור.
יעל רון בן משה: אני יכולה להציג את זה אם אתם רוצים, שבדרום זה לא בתשלום כי זה בוצע מתקציב המדינה באופן מלא.
יעל רון בן משה: מישהו יודע להגיד את ההיסטוריה?
יעל רון בן משה: בבקשה, רק שם ותפקיד בבקשה.
אסתר אמבאו: שמי אסתר אמבאו, אני נציגת חשכ"ל, הרעיון להקים בעצם את כביש 6 חוצה צפון בשיטת BOT זה בעצם בגלל המורכבות של המקטע הזה, יש שם מנהור נורא מורכב, ובעצם בחרנו לעשות את זה בשיטת PPP, מצאנו שזה מתאים יותר לעשות את זה בשיטה הזאת ולא בשיטה התקציבית.
אסתר אמבאו: בעצם הכביש בבעלותו של הזכיין לפרק זמן מסוים, עד 2049, והוא בעצם אחראי גם להקים את הכביש, גם לתחזק אותו וגם לתפעל אותו ברמה גבוהה.
אסתר אמבאו: וזה באמת הרעיון הכלכלי שעומד מאחורי זה, שזה מתאים מאד ל- PPP וזה יעיל.
יעל רון בן משה: אז ברשותך, אני רגע רוצה לנסות לפשט את העניין למי שהוא לא איש ניהול פרויקטים.
יעל רון בן משה: מדובר בפרויקט תשתיתי יקר ומכיוון שהמדינה לא רצתה לעכב אותו עד השגת התקציב כולו ממקורות של המדינה, היא החליטה להוציא את זה למכרז, שהכביש יבוצע על ידי יזם פרטי שיוכל אחר כך גם לגבות עליו תשלום, ובכך בעצם להפוך את העסקה כדאית גם ליזם שהשקיע את התקציבים.
יעל רון בן משה: המדינה שמחה, היזם שמח, הנוסעים בכביש פחות שמחים.
יעל רון בן משה: אבל זה בעצם מה שזה אומר.
יעל רון בן משה: אני אגיד עוד כמה משפטים על הדבר הזה, ותקני אותי אם אני טועה, אבל אם אנחנו שמים שתי חלופות אחת מול השנייה, חלופה אחת אומרת – המדינה תבצע את הכביש, את הכנת הכביש, את המנהרות, את הגשרים, מה שזה לא יהיה, מתקציב המדינה – בעצם המשמעות היא שזה מהמיסים שמשלמים האזרחים, החברות.
יעל רון בן משה: מזה מורכב תקציב המדינה, רובו.
יעל רון בן משה: מכיוון שזה פרויקט יקר, המדינה אומרת – היזם יממן אותו, וכדי שזה יהיה לו כלכלי, כי הוא גם צריך שזה יהיה כדאי לו להיכנס לדבר הזה, מי שיממנו בעיקר את הפרויקט הזה הם תושבי הצפון, שפעם אחת משלמים מיסים לסל הכללי, לביצוע של פרויקטים תשתיתיים במקומות אחרים, ופעם שנייה הם ישלמו על נסיעה בכביש האורך כמעט היחידי שקיים איפה שהם גרים, זה לא שיש להם איזושהי חלופה.
יעל רון בן משה: למעשה המדינה אומרת - "בגלל שזה לא מתועדף אצלנו, אז נשית מס צפון על תושבי הצפון".
יעל רון בן משה: לשמחתי, תושבי הדרום קיבלו פטור מהמס הזה וכביש 6 שם נסלל מתקציב המדינה שממומן גם על ידי תושבי הצפון, וזה בסדר גמור, אני חושבת שכך צריך להיות.
יעל רון בן משה: המדינה צריכה לעודד אוכלוסיות לגור גם בדרום, גם בצפון.
יעל רון בן משה: ונכון שהפרויקט בדרום אולי היה זול יותר, כי אין מנהרות או אין אחזקה אחרת, ותנאי השטח הם אחרים.
יעל רון בן משה: אבל אם המדינה החליטה שהיא רוצה שאנשים יחיו גם בצפון, ותנאי השטח הם כאלה שהתשתיות יקרות יותר, אני אומרת כבר את סיכום הישיבה: אני חושבת שהמדינה היתה צריכה לממן את זה.
יעל רון בן משה: הדבר הבא שיקרה שיגידו לנו שלצפון יותר יקר להביא חשמל ומים, וגם אולי מורים ורופאים, אז נשית את זה על האזרחים.
יעל רון בן משה: נביא קבלן שיפעיל את בתי הספר, הוא יודע להביא מורים, נעשה מכרז כזה.
יעל רון בן משה: אני חושבת שזה היה רעיון לא טוב כשהמדינה יצרה אותו, הוא תקדים מסוכן, ובעצם מבחינתי המטרה של הדיון הקודם, של הדיון הזה ובהמשך, זה לראות איך אנחנו מבטלים את ההחלטה הזו והמדינה תממן את זה.
יעל רון בן משה: אנחנו נגיע לזה בהמשך הדיון הזה או הבאים.
מופיד מרעי: אגב יעל, זה מתבטא בכל התחומים כמעט.
מופיד מרעי: אתה רוצה לעשות הכשרה לשכונת חיילים משוחררים, העלות אצלנו, בגלל השטח הטופוגרפי, גבוהה יותר.
מופיד מרעי: אז בסוף מי משלם את זה?
מופיד מרעי: האזרח.
מופיד מרעי: הזכיין במישור החוף משלם פחות, אתה רוצה עכשיו לעשות תשתית תקשורת?
מופיד מרעי: זה עולה יותר.
יעל רון בן משה: אולי יש מדיניות חדשה שאנחנו לא יודעים עליה, שכולם יגורו במישור החוף, ועדיף גם במרכז הארץ.
יעל רון בן משה: אבל אם זו לא המדיניות, אז אנחנו נעשה גם תכניות עבודה ותקציב בהתאם למדיניות שאני מכירה של פריסה דמוגרפית תוך עידוד של התיישבות בגבולות.
יעל רון בן משה: אתם רוצים להתייחס?
יעל רון בן משה: שם ותפקיד.
שמעון אברהם: בוקר טוב, תודה על ההזמנה.
שמעון אברהם: שמי שימי אברהם.
שמעון אברהם: מבלי כרגע לקבוע מסמרות מי צריך לשלם מה, אני יכול לומר את דעתי האישית אבל אני לא חושב שזה כרגע תפקידי כאן.
יעל רון בן משה: בוא, אני מזמינה אותך.
שמעון אברהם: מאה אחוז, אני רק אתייחס ואחדד שתיים מהנקודות שהעלו עד כה.
שמעון אברהם: עלות, אם ניקח את הקטעים הצפוניים שכרגע גברתי שאלת עליהם – אני שם בצד כרגע את העלות של קידום זמינות והפקעות שצריכות להיעשות בכל פרויקט מהסוג הזה – עלות התכנון, המימון ההקמה וההפעלה של פרויקט מהסוג הזה, במיוחד במורכבות גבוהה, שיש, יחסית היא גבוהה לאין ערוך מזרם התקבולים שמשלמים בעצם המשתמשים שהם אגרה של בסך הכל – משלמים אגרה, אין שאלה, נקודה – בסך הכל אגרה שנקבעה כאגרה בסביבות בין 2.5 ש"ח ל- 4 ש"ח, משהו כזה.
שמעון אברהם: זה עדיין כסף, לא מזלזלים, דין פרוטה כדין מאה, אבל תקציב המדינה והמסים שאזרחי ישראל משלמים, אני מספיק בטוח להגיד את זה, אין לי כרגע את הפילוח המדויק, אבל משלמים את החלק הארי של העלויות האלה.
שמעון אברהם: כלומר, המשתמשים לא מממנים את כלל הפעילות הזו.
שמעון אברהם: כלומר, יש נתח מסוים שאכן נקבע בהחלטה של ממשלת ישראל באישור הכנסת, של תשלום אגרה בשיעור נמוך, החלק הארי לטעמי, שוב, אני מסתייג אבל אני מספיק בטוח לומר את זה, משולם כן על ידי מדינת ישראל.
יעל רון בן משה: אתה יכול להציג את הנתונים, המספרים?
שמעון אברהם: אני מעדיף לבדוק את זה ואני אחזור אלייך בצורה מדויקת יותר.
יעל רון בן משה: זה מאד משמעותי, ואני אגיד לך, כשאנחנו מדברים רק על "דין פרוטה", אני יכולה לשאול את דעתך למה בצפון המקטעים האלה הם בתשלום, ובכניסה לירושלים המנהרות לא.
שמעון אברהם: אני רק רוצה, בכל זאת זה מתקשר גם לשאלה כרגע, רציתי אולי להוסיף עוד דבר אחד: אם שוב ניקח את הקטעים הצפוניים, קודם כל בתכולת הזיכיון עצמו יש קטעים נרחבים וגדולים שהיתה בהם השקעה רבה שהם חינם אין כסף.
שמעון אברהם: כלומר הם שודרגו, לטעמי ברמה בינלאומית, אם אנחנו לוקחים את התוואי של מה שהיה צומת התשבי עד הכניסה למקטע השני של 6 חוצה צפון.
שמעון אברהם: התלבשנו בעצם על כביש 70 והפכנו אותו לכביש 6.
שמעון אברהם: שודרג, יש שם לדעתי שלושה נתיבים לכל כיוון אם אני לא טועה, כביש מדהים לדעתי, חלק מתכולת הזכיון הזה, והשימוש הוא חינם אין כסף.
שמעון אברהם: כלומר, כלל הציבור נהנה מחלק לא קטן מהזיכיון הזה ללא תשלום.
שמעון אברהם: התשלום הוא על המעבר במנהרות בלבד, כאשר למנהרות הללו קיימת אלטרנטיבה.
שמעון אברהם: אפשר להתדיין אם האלטרנטיבה יותר טובה, פחות טובה, בהגדרה היא קצת פחות טובה, אחרת אף אחד לא היה נוסע ב- 6 חוצה צפון במקטעי האגרה, אבל עדיין יש אלטרנטיבה, ואלטרנטיבה טובה.
שמעון אברהם: זה מה שרציתי להוסיף, תודה.
יעל רון בן משה: אולי בגלל זה Waze לוקח אותנו שרק במנהרה אחת אתה עובר, ואז את השאר למעשה לא, אפילו Waze ממליץ.
שמעון אברהם: זה לא באזור הזה.
יעל רון בן משה: זה כן באזור הזה, אני יודעת בדיוק איפה.
מופיד מרעי: צומת עין תות, מוריד אותך כבר ליקנעם.
שמעון אברהם: לאן?
שמעון אברהם: 722?
יעל רון בן משה: כן כן, בדיוק.
שמעון אברהם: באופן קבוע או נקודתית?
יעל רון בן משה: לא לא, קבוע.
יעל רון בן משה: מסכימה.
שמעון אברהם: את יודעת מה, יש לי אפילו דעה למה זה קורה, אבל אני לא רוצה להיכנס למקומות האלה, אני לא מייצג את Waze ולא נמצא בתוך האלגוריתם שלהם.
יעל רון בן משה: מישהו ממשרד התחבורה או החשכ"ל כן יכול להציג נתונים של מה עלות הפרויקט הזה, איך היזם מתחשבן עם המדינה לאורך שנות הזיכיון, אותי מעניין בעצם לדעת מה הפער התקציבי שנשאר כדי לסיים התחשבנות עם היזם ולפתוח את הכביש לשימוש לציבור.
אסתר אמבאו: אני אתן נתונים מדויקים, אבדוק הכל ואתן בהמשך אולי באופן כתוב, אבל אני רק אתייחס לדיון לפני להגיד שבצפון, כביש 6 חוצה צפון, הנהגים שם באמת מקבלים איכות מאד טובה של כביש, להבדיל מהמקטעים בדרום.
אסתר אמבאו: וגם בצפון יש איזושהי תחלופה שהנהגים לא מוכרחים לנסוע על כביש 6, יש להם חלופה על כביש 70.
אסתר אמבאו: בדרום כביש 6 מתלבש ממש על כביש 40, ואין שם אלטרנטיבות לנהגים.
אסתר אמבאו: זה אחד השיקולים גם שהתקבלה החלטת ממשלה לעשות את זה ככביש אגרה.
יעל רון בן משה: טוב.
יעל רון בן משה: תרשי לי לשאול אותך דווקא מתוך כבוד רב לאנשי המקצוע, היית שם?
יעל רון בן משה: ראית את זה?
אסתר אמבאו: את כביש 6 צפון?
אסתר אמבאו: כן, יצא לי.
יעל רון בן משה: ואת האלטרנטיבות.
אסתר אמבאו: אני מטיילת בצפון.
יעל רון בן משה: אזור יקנעם וצפונה, ללא כביש 6, המקטעים שכבר פועלים, הוא אזור בכשל תחבורתי מוחלט ועל זה אין ויכוח עם משרד התחבורה.
יעל רון בן משה: והאזורים הצפוניים יותר, שעדיין אין בהם כביש 6, הם גם היום בכשל תחבורתי ואין אופק לדבר הזה.
יעל רון בן משה: אני לא יודעת אם נשקלה האלטרנטיבה לעשות כביש שהוא לא בסטנדרט בינלאומי.
יעל רון בן משה: אני לא כל כך יודעת לאן אתם מכוונים את הדיון הזה, כאילו בואו גם נעשה צבא שהוא לא בסטנדרט בינלאומי, ומערכת חינוך כזו שהיא בינונית, מה אתם רוצים מתושבי הצפון שרק רוצים לחיות, ליישב, להתפרנס?
יעל רון בן משה: מה, שהם ייסעו בחצי כביש?
יעל רון בן משה: שלא יהיה לו שוליים?
יעל רון בן משה: שלא תהיה תאורה?
יעל רון בן משה: מה, אני לא מבינה את השיח הזה בכלל, סליחה.
יעל רון בן משה: זה שיח של אנשים שאני לא יודעת, אולי לא יצאו מירושלים או מתל אביב הרבה מאד זמן, הרבה מאד זמן.
יעל רון בן משה: וגם בדרום יש לי מה להגיד, אבל מתי נחנכו המקטעים הדרומיים?
יעל רון בן משה: אם הם לא ברמת אחזקה טובה, אז תעלו את רמת האחזקה.
יעל רון בן משה: מה אתם רוצים מתושבי הצפון?
יעל רון בן משה: מה הם קשורים לדבר הזה?
יעל רון בן משה: מדינת ישראל קיבלה החלטה שהיא רוצה ליישב את הצפון, צריך שתהיה תשתית כבישים, כמו שצריך תשתית אינטרנט.
יעל רון בן משה: תארי לך ששר התקשורת היה יושב פה, או מי מאנשי המקצוע, והיו אומרים "לא, סיבים אופטיים לצפון זה יקר, שם שלא יהיה אינטרנט.
יעל רון בן משה: כשאנחנו שולחים את התלמידים ללמוד בזום מהבית, שלא ילמדו, זה צפון, זה יקר.
יעל רון בן משה: " לא יעלה על הדעת, לא יעלה על הדעת.
יעל רון בן משה: ולכן אני מבקשת שנעזוב את התיאוריות שאני לא יודעת באיזו פקולטה לכלכלה לומדים, זה לא רלוונטי למדינת ישראל שעוד צריכה שיהיו בה אנשים שיגורו בגבולות, ואי אפשר לעסוק בעיור, עיור, עיור, זה לא יעבוד במדינת ישראל, אנחנו לא נוכל לשמור ככה על העליונות הביטחונית שלנו, לא כלפי חוץ ולא כלפי פנים.
עדי ברכנו: אני יכולה להוסיף משהו?
יעל רון בן משה: תעזרי לי לקדם את הדיון הזה, אבל בואו נגיע לנתונים.
יעל רון בן משה: על כמה כסף אנחנו מדברים?
יעל רון בן משה: כמה נגבה עד עתה ומה עוד יש?
יעל רון בן משה: וגם אם תוכלו רק, מי שמתייחס, להתייחס לעניין של עד מתי יש לחברה שמפעילה את הזכיון.
יעל רון בן משה: אני זוכרת שבדיון הקודם דובר על 2029, עכשיו אמרת 2049, מתי זה קרה הדבר הזה?
יעל רון בן משה: איפה זה אושר?
אסנת אלגום מזרחי: אם היתה הארכה.
עדי ברכנו: שמי עדי, אני נציגה ממשרד התחבורה.
יעל רון בן משה: מה תפקידך?
עדי ברכנו: תקציבנית פיתוח תשתיות.
עדי ברכנו: קודם כל אני חייבת לציין שאני שמחה לדעת שיש באמת ועדה כזאת, שעוסקת בפניות הציבור, ובאמת דואגת להנגיש כביש מהיר, כדי שאנשים בסופו של יום ייהנו מכביש מהיר ונטול עומס, ואני אומרת את זה בתור אחת שכל בוקר יוצאת, ולא מהמרכז אלא מירושלים, כל בוקר יוצאת וחווה את כל העומס שיש בכבישים.
עדי ברכנו: אני יכולה להגיד שמאז שאני נמצאת במשרד התחבורה, המדיניות באמת של המשרד היא לדאוג לתושבי הצפון כמו תושבי הדרום.
עדי ברכנו: זאת אומרת תושבי הצפון לא פחות, כתושבי הדרום.
יעל רון בן משה: אם כבר עושים השוואות, וביחס לתושבי המרכז וגוש דן?
מופיד מרעי: יש עוד מרחק.
עדי ברכנו: גם, אותו הדבר.
עדי ברכנו: אין סיבה שלא.
יעל רון בן משה: אותו הדבר.
יעל רון בן משה: אז אנחנו מפה נעביר את הדיון לכלכלה, ואחר כך לכספים, ונראה איך זה בא לידי ביטוי בתקציב 2023.
עדי ברכנו: אין סיבה, לא צריך להיות הבדל.
יעל רון בן משה: אז זה מה שאני אומרת, בואו ננתח את המספרים.
עדי ברכנו: אני יכולה להגיד שמאז שאני נמצאת במשרד התחבורה, באמת יש פה מדיניות שדואגת שכביש 6 יהיה נטול אגרה, גם לאפשר לאנשי הצפון להגיע, לקרב אותם למרכז, ושיגיעו לעבודה שלהם, לבית שלהם, כמו תושבי המרכז, אותו דבר.
עדי ברכנו: אבל אני, כתושבת המרכז, סובלת מפקקים לא פחות מהצפון, וזה אותו דבר.
יעל רון בן משה: זה בסדר גמור, זה רק לא נושא הדיון.
עדי ברכנו: אז אני אומרת, המדיניות שהמשרד שלנו דוגל בה, שוב, מאז שאני נמצאת בתפקיד, היא מדיניות שתאפשר גם לתושבי הצפון ליהנות מכביש 6 בלי אגרה.
יעל רון בן משה: יופי, אז בואו נתקדם בכיוון הזה.
יעל רון בן משה: אני כן הייתי מתקנת את התפיסה, התפיסה של משרד התחבורה צריכה להיות מחוברת לאסטרטגיה הכללית של מדינת ישראל, והיא שיהיה פיזור אוכלוסייה.
יעל רון בן משה: שיהיה פיזור דמוגרפי ושאנשים יגורו בכל קצוות הארץ.
יעל רון בן משה: ואחרי ששלחנו אנשים לגור במקומות האלה, אנחנו צריכים לאפשר להם את כלל התשתיות.
נעה סגל: התפיסה היא שזה של שוויון הזדמנויות, זה פחות שוויון אלא שוויון הזדמנויות.
יעל רון בן משה: נעה, בואי תצטרפי אלינו.
יעל רון בן משה: יופי, תודה שהצטרפת אלינו, רק שישמעו אותך גם.
יעל רון בן משה: תציגי את עצמך.
נעה סגל: נעה סגל, סמנכ"ל משרד התחבורה.
נעה סגל: רק רציתי לתקן אותך, שאמרת מה התפיסה של המשרד, והתפיסה של המשרד היא של שוויון הזדמנויות.
יעל רון בן משה: הצגתי את האסטרטגיה של מדינת ישראל ושאני מקווה שהמשרד פועל לאורה.
יעל רון בן משה: בסוף גם אנשים צריכים כבישים, אני אומרת המטרה היא לא הכביש, הכביש הוא הדרך תרתי משמע.
נעה סגל: כמו למשל שוויון.
יעל רון בן משה: יופי, אז עכשיו איך אנחנו מתקדמים?
מופיד מרעי: יעל, אני צריך לזוז.
מופיד מרעי: אני רוצה משפט אחד כדי לעצבן אותך.
מופיד מרעי: לאתגר אותך.
מופיד מרעי: אם אנחנו כבר מדברים על תשתיות בגליל, כל עוד לא יקום הפרויקט שאני ואת מכירים אותו, שהוצג לנו בזמנו כשאת היית באשכול גליל מערבי ואני בראשי הרשויות, כביש מנהרות שמתחיל ממעלות דרך הכרמל, דרך סח'נין, בעיקר סח'נין, ומסתיים בעפולה, העורק שבאמת מחבר את כולם, אני חושב שעל זה שווה לעשות דיון.
יעל רון בן משה: כן, כביש אדם קולמן.
יעל רון בן משה: ננסה לראות איפה זה עומד.
יעל רון בן משה: תודה חה"כ מרעי.
יעל רון בן משה: אם אפשר כן ברשותך לצלול למספרים.
יעל רון בן משה: מה בעצם היה תקציב הפרויקט, לכמה תקציב עוד המדינה מחויבת ליזם הזוכה, מה המשמעות אם נרצה כן למצוא מקורות תקציביים אחרים כך שהמקטעים הצפוניים יהיו חינמיים, אני מדברת על המקטעים הקיימים כרגע, על המקטעים שבתכנון אנחנו נצטרך לדון בנפרד.
נעה סגל: אז את לא מדברת על עד כברי.
יעל רון בן משה: לצערי עדיין לא.
יעל רון בן משה: אנחנו צריכים לפתור קודם את עניין מעין תות צפונה.
יעל רון בן משה: אנחנו מכירים בעצם גם את החלטת הממשלה שאפשרה לחברת כביש 6 – דרך ארץ, לגבות תשלום עד כמות מסוימת של מקטעים, ועד סכום מסוים, ואז הפטנט שעל זה הרכיבו, של "טוב, אז נקים כביש חדש ונוציא את זה למכרז חדש, ונתייחס בסוג של זלזול גם למחוקק ובעיקר לאזרחים", ואת הלקונה הזו אני חושבת שכדאי שנפתור.
נעה סגל: אוקיי, אז אני כן אתקן, כי אני חושבת שגם העמדה של עדי וגם שלי, דיברנו על המקטעים שהם קדימה.
נעה סגל: ברגע שאנחנו בהתקשרות בתור מדינה מול זכיין, זה מאד בעייתי לפתוח את זה.
יעל רון בן משה: אני רוצה אבל לראות את המספרים, ביקשתי את זה גם באוגוסט ואני מבקשת את זה עוד פעם.
אסנת אלגום מזרחי: אז אני רוצה להוסיף בדיוק ברשותך, גברתי היו"ר, אסנת אלגום-מזרחי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אסנת אלגום מזרחי: בדיוק השאלה הזאת, זו שאלה שכבר לפני שנה, אני חושבת באוגוסט 2021 - -
יעל רון בן משה: אוגוסט כבר קיימנו את הדיון, המסמך נכתב לפני.
אסנת אלגום מזרחי: - - קיימנו את הדיון הראשון, נכון, וכתבנו את מסמך הרקע, ועמדנו בקשר עם גורמים גם מחשכ"ל, גם מהאוצר, גם מהתחבורה, וביקשנו לקבל נתונים לשאלה מאד פשוטה.
אסנת אלגום מזרחי: ביקשנו לקבל נתונים גם על היקף התקציבים שהוקצו על ידי המדינה להקמת המקטעים הדרומיים בשנים האחרונות, לעומת התקציב שהושקע על ידי הזכייניות בסלילת המקטעים החדשים, הצפוניים יותר.
אסנת אלגום מזרחי: ועד היום בעצם, על אף מספר פניות שקיימנו, לא קיבלנו לצערנו ממשרד האוצר את הנתונים.
אסנת אלגום מזרחי: בהתחלה נאמר לנו שאלה נתונים ישנים, מכיוון שהמקטעים הדרומיים נבנו כבר, אנחנו מדברים על לפני שני עשורים אם אני לא טועה, ונאמר לנו שצריך לשלוף את זה מהמערכות.
אסנת אלגום מזרחי: אבל מאז ועד היום לא קיבלנו את המספרים, אפילו לא של המקטעים הדרומיים כדי להבין כמה השקיעה המדינה בזמנו שם לעומת ההשקעה של הזכייניות.
אסנת אלגום מזרחי: יכול להיות שהנושא של הזכייניות הוא יותר בעייתי, מכיוון שמדובר בחברות פרטיות.
אסנת אלגום מזרחי: אבל אני מניחה שלגבי המקטעים הדרומיים לפחות, משרד האוצר, וחשכ"ל שמעורב בנושא, יכול לתת את הנתונים.
יעל רון בן משה: בוודאי שלחברי כנסת הוא מחוייב לתת את הנתונים.
יעל רון בן משה: אני מניחה שאם חלילה מאיזושהי סיבה לא ניתן יהיה לנסוע במקטעים הצפוניים, נגיד איזשהו סגר בגלל מגפה עולמית, לא משהו שאפשר לחשוב עליו, וכל ההכנסות ייעצרו, אז אנחנו הרי כן נפגוש את כל יושבי השולחן הזה בוועדת כספים, ויבקשו שאני אצביע בעד שיפוי הזכיינים, ואז כמובן יציגו את הנתונים.
יעל רון בן משה: אז אני מציעה להציג את הנתונים גם כשאני כחברת כנסת מבקשת לדעת במה הדברים אמורים.
יעל רון בן משה: ולדעתי זה עוד מלפני אוגוסט, המסמך הוא כבר מאוגוסט.
יעל רון בן משה: לדעתי כבר ביולי התחלנו לבקש, כמעט שנה.
יעל רון בן משה: אבל אין לנו מספרים, אנחנו מדברים כאילו - - -
אסתר אמבאו: אני אבדוק מה אפשר לעשות בנדון, ואנחנו באמת נחזור עם תשובה.
יעל רון בן משה: כן, מעבר ללשמוע אם מישהו רוצה להגיד עוד משהו אין לי איך לקדם את הדיון הזה, זה עוד דיון שלא קיבלנו נתונים, אין לי מה להגיד בנושא יותר.
יעל רון בן משה: אז אם מישהו עוד רוצה להתבטא, משהו שחשוב לכם שנגיד לפני שאני סוגרת?