GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד מהרט: הם מושגים שגם אין לי מילים באוצר המילים שלי לתרגם להם, ככה שצריך להחזיק לא רק אנשים שיודעים את השפה, אלא אנשים שיודעים להסביר את המושג.
דוד מהרט: בחינוך עסקנו הרבה פעמים שאומרים חינוך מיוחד למה הם מתכוונים, למה הם מתכוונים?
דוד מהרט: גם בחינוך כשאתה הולך ומתרגם להורה ואומר לו, הילד שלך צריך לעבור עכשיו לחמש יחידות באנגלית או במתמטיקה, הורה שלא למד במערכת החינוך, הורה שאין לו בגרות ולא יודע את המשמעויות של הדברים האלה, התרגום הוא צריך להיות מקצועי ונגיש.
דוד מהרט: אי אפשר, התרגומים הטקסטואליים שכל מיני משרדים אומרים, אנחנו שמנו תרגום טקסט, תכנסו לאתר ותקראו, אז יש לו שתי בעיות: אחת, כמה מבני הקהילה יודעים לקרוא?
דוד מהרט: שתיים, כמה יודעים מה אומר כל מושג, כי הרבה פעמים גם בתרגומים, שלא מוצאים להם את המילים, כותבים אותם המושג במילה, באותיות באמהרית אבל לאף כי לא מוצאים לזה שם מדויק באמהרית או בטיגרית, ככה שהכיוון לדעתי צריך להיות, פעם הייתי בוושינגטון DC אני חושב, סיפרו לי, ואני בטוח שלא מדייק, אבל אמרו לי שבמדינה יש שם כלל, שאם יש במדינה X מסוים של אנשים, כמות מסויימת של אנשים שגרים שמה, צריך שהשירות יהיה מונגש, מגוון.
דוד מהרט: כלומר, הגופים הציבוריים צריכים להחזיק או אנשי מקצוע, נגיד בנק למשל, אם יש קופות שונות בבנק, צריך שתהיה אפשרות למישהו שיש לו קושי של שפה יוכל לגשת לבנאדם שמדבר את שפתו.
יעל רון בן משה: הנקודה ברורה, נתת גם דוגמאות, בסדר גמור.
דוד מהרט: משפט אחרון, אני אומר שאותו עקרון צריך להיות גם בבתי החולים, בישובים שיש בהם קליטה גדולה, בתי חולים שמשרתים ציבורים גדולים צריכים להחזיק אנשי מקצוע שיתרגמו לאנשים, לא רק מה הרופא אומר, אלא גם המשמעויות של הדברים שהוא אומר, וזה נכון גם לחינוך וגם לדברים אחרים.
יעל רון בן משה: אנחנו עוברים לורד אחירון מהסוכנות היהודית.
ורד אחירון: שלום, שמחה שהצלחתי להיכנס היתה בעיה, מישהי אחרת היתה אמורה להיות אז אני נכנסתי תוך כדי השיחה, אני אשמח מאוד שאני אבין מה הסוגיה ואחר כך תחזרי אלי כי רק הרגע נכנסתי.
יעל רון בן משה: אנחנו פשוט לקראת סיום לפי כללי הכנסת ב-11.00 מתחילה ישיבת מליאה ואסור לנו להמשיך בדיונים בזמן מליאה.
יעל רון בן משה: אז הנושא הוא הנגשה שפתית של שירותים ציבוריים משרדי ממשלה ונוספים כחלק משבוע העלייה והקליטה שמובילה שרת העלייה והקליטה, פנינה תמנו-שטה.
יעל רון בן משה: שמענו נציגים של משרד הבריאות, משרד העבודה והרווחה, של קופות החולים מכבי ומאוחדת, שמענו נציגים של ארגוני עולים, שמענו חברת כנסת שבעצמה היתה עולה חדשה וסיפרה מהחוויות שלה, ואם לך, כנציגת הסוכנות היהודית, יש מה להוסיף על הצורך או על השירותים הקיימים בתחום ההנגשה השפתית, אז הבמה לרשותך, ואם לא אז אנחנו נמשיך לקיים בינינו את הדיון בזמן אחר.
ורד אחירון: אז אין בעיה, אני כמובן שאני לא הייתי בדיון כולו, אבל אין כמו הנגשת השפה, אגב בכל הפרמטרים.
ורד אחירון: אם זה בתחום הרפואה, בתחום החינוך, בתחום התעסוקה.
ורד אחירון: כאחת שעוסקת שנים עם העולים, במיוחד עם העולים מאתיופיה, ברוב המקומות יש קושי ומי שבעצם יכול לסייע להם אצלנו ובתוך מרכזי הקליטה זה הצוות הסמך, שמסייע להם בלהנגיש את השפה וקבל טיפול או להפיק את הצורך שלהם בפני המוסדות השונים.
ורד אחירון: אבל בהרבה מקומות אנחנו רואים שאין.
ורד אחירון: הנציגים האלה מטעם המוסד, אם זה בבתי המשפט, ואם זה במקומות אחרים, יש חוסר מאוד מאוד מאוד גדול בלהנגיש את השפה לעולה בשפת האם שלו, כדי שיוכל לקבל את הטיפול ואת הסיוע שלו הוא זקוק.
ורד אחירון: ולא להסתמך על תרגום של ילד שהוא יצטרך לתרגם להורה שלו וכדומה, אשר פוגע גם במעורבות וגם בסמכות ההורית, ובסופו של דבר לא נותן בעצם טיפול נכון לצורך של העולה.
ורד אחירון: אז הנגשת השפה בכל המוסדות הרלבנטיים, שבאים במגע עם העולה, אני חושבת שצריך להיות בסדר עליון של כל מוסד כזה או אחר, שיהיה לו דובר השפה, או מגשר השפה לצורך טיפול הולם של העולה.
יעל רון בן משה: במסגרות של הסוכנות היהודית, את יודעת להגיד שכך פועלים?
ורד אחירון: בכל המסגרות, בכל מרכזי הקליטה, כחלק מהתווית הקליטה יש לנו דוברי השפה.
ורד אחירון: ברוב התפקידים.
ורד אחירון: אם זה גם עובדים סוציאליים או רכזי חינוך, חברה ותרבות בתחום החינוכי.
ורד אחירון: אנחנו משתדלים שהם הצוות שמטפל, הצוות המקצועי יהיה דובר השפה במידה ולא דוברי השפה, יש לנו צוותים שהם דוברי השפה, שהם יכולים לתרגם לעו"ס או לרכז תרבות, או למנהלת, או לאם בית.
יעל רון בן משה: עלה פה מאוד חזק הצורך שבעצם התרגום פעם אחת איכותי, לא מישהו שאולי למד ויודע מעט, ופעם שניה, מוטה נושא.
יעל רון בן משה: שאם התרגום צריך להיות בתחום הרפואי, אז שיהיה אדם שיודע להסביר את המושגים הרפואיים, כי מדובר בהתוויות שיכולות לחרוץ גורלו של אדם בין חיים למוות, אם הוא לא מבין את מינון התרופה או סיטואציה רפואית אחרת, אני יכולה להוסיף, זה יכול להיות גם לגבי החלטות כלכליות, צריך שהתרגום יהיה באמת כזה שהמתורגמן יודע את המושגים המתאימים ושלא יהיה בלבול בין המושגים, מעברית לשפה שאליה מתרגמים כי גם במרכזי הקליטה שהסוכנות היהודית שותפה להם, או במפעלים אחרים שאתם שותפים בהם, אני מניחה שהעולים החדשים נתקלים בנושאים שהם מכל תחומי החיים וכדאי שבאמת התרגום יהיה לא שטחי ולצאת ידי חובה, אלא באמת מוטה נושא עם המומחיות הנדרשת, ואני בטוחה שאתם ערים לדבר הזה ומשקיעים בו.
ורד אחירון: אני רק יכולה להגיד, נכון, הצורך של דובר השפה הוא לא רק אם הוא באמת מדבר אמהרית או מדבר צרפתית, או מדבר אנגלית, אלא אם הוא מבין את המונחים המקצועיים, אם זה בתחום הרפואי, אם זה בתחום החינוך, כדי באמת להסביר לעולה, ולא העיקר אתה דובר את השפה.
ורד אחירון: אז אחד הפעמים במיוחד הקורונה עכשיו שיש שם מושגים שהם חדשים גם לדוברי השפה שנמצאים אצלנו במרכז הקליטה, אז בתחום הזה אנחנו באמת פנינו לאנשי המקצוע, אם זה לתן לבריאות, אם זה לרופאים דוברי השפה כדי שיעשו הכשרה לצוותים שלנו במונחים ובמילים שהם חדשי וגם לדובר השפה שנמצא שנים ויודע, זה מונח חדש לו, וכל הזמן אנחנו מנסים להיות עם מתרגמן או להעביר שזה מקצוע, זה לא משהו שאתה לוקח אם אתה יודע, צריך להכשיר אותו וצריך ללמד אותו כי זה מקצוע שמצריך שהרבה פעמים לא תכניס את השיקולים ואת חוות הדעת שלך והפרשנות שלך, אלא באמת לתרגם את מה שהעולה מדבר.
ורד אחירון: אם זה עם העובדת הסוציאלית, אם זה לרכז התרבות ואם זה לכל גורם אחר ולכן זה מקצוע שבאמת צריך ללמוד אותו וצריך לשים לב את העין ולשים נורות אזהרה אדומות ולחפש את האנשים שבאמת יש להם יכולת של תרגום נטו ולא העברת ביקורת או העברת מידע בצורה שטחית.
יעל רון בן משה: תודה רבה ורד.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: ורד, שירבו כמוך.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מכירה את ורד משנת 2004, עבדנו ביחד במרכז הקליטה בכרמיאל.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: שיהיה המון המון הצלחה.
יעל רון בן משה: ברשותכם, הדובר האחרון, כדי שנספיק גם לסיים.
יעל רון בן משה: רונן פוקסמן, מנהל חטיבת קשרי ממשלה ותעסוקה, רק תציג באיזה ארגון בבקשה.
רונן פוקסמן: שלום, צהריים טובים, כאמור שמי רונן פוקסמן מארגון "נפש בנפש" ארגון שמייצג ומטפל בעלייה של יהודי צפון אמריקה, ארצות הברית וקנדה.
רונן פוקסמן: אני באמת מצטרף לכל הדברים, אני אשתדל לא לחזור, למרות שבאמת נאמרו פה דברים שיש להדגיש.
רונן פוקסמן: אני אגיד שני דברים: א') אני חושב שההנגשה השפתית, מעבר לפן הטכני שבה והחשוב היא באמת מראה שאנחנו רואים אתכם.
יעל רון בן משה: סליחה רגע, אתה מאותו ארגון של דוד שדיבר קודם?
רונן פוקסמן: ממש לא.
רונן פוקסמן: אנחנו בעצם הזרוע הארוכה של משרד הפנים ומשרד הקליטה והסוכנות היהודית בצפון אמריקה, אנחנו אמונים על כל נושא עידוד העלייה וגם לאחר מכן, יש לנו שירותי, מה שאנחנו קוראים, פוסט עליה, מאוד מאוד ענפים בשיתוף כמובן משרד הקליטה, אנחנו נתמכים ע"י משרד הקליטה ועובדים בשיתוף פעולה.
רונן פוקסמן: אז אני אחזור שבאמת הנושא הזה של שרואים אותנו, ומתחשבים בנו וגם אם אני לא אקבל בדיוק את אותה נקודה שאני מחפש כרגע, אבל אחר כך ייצור איתי קשר נציג של אותו מוקד, או של אותו משרד, בשפה שלי, זה באמת מראה שמישהו פה מבין את החשיבות של הנושא הזה.
רונן פוקסמן: ואני רוצה לנצל דווקא את שני הכובעים שלי שאני גם מתעסק עם קשרי הממשלה אבל גם מתעסק עם ניהול נושא התעסוקה אצלנו, יש פה הזדמנות פז להעסיק עולים ואז אנחנו ברווח משולש, שהעולים מוצאים עבודה, גם אם אנחנו יודעים, זה לא עבודה הכי מכניסה, אבל בטח לסטודנטים יוכלו להיכנס לשוק העבודה, להכיר את משרדי הממשלה, לא להיות עובדי קבלן.
רונן פוקסמן: ופה הבאנו מישהו שדובר את השפה ובוודאי דובר את התרבות, כמו שצוין פה מקודם והוא יוכל לעשות את העבודה הזאת בצורה הכי טובה, ואני חושב שאין שבוע יותר מתאים, ואם אני מתחבר גם מה שאמרה הנציגה של מכבי, של מבחני התמיכה, אנחנו מדברים באמת על תקציב לא מאוד גדול שייתן דחיפה מאוד מאוד גדולה לכל הנושא הזה, והרווח יהיה כפול.
רונן פוקסמן: הן של העולים שיעבדו שם, שיעסקו שם, שבעצם יפיצו את הבשורה, ועל אחת כמה וכמה, של משתמשי הקצה, של העולים שמתקשרים אל המוקדים האלה או אל אתרי האינטרנט ומרוויחים את הידע.
רונן פוקסמן: אני אגיד רק מילה אחת על אתרי אינטרנט.
רונן פוקסמן: יש איזה שהיא מגמה של להשקיע את הכל באתר אינטרנט, ואז כמו שאמר פה ידידי, דב ליפמן, המוקדנים פחות יודעים את השפה, מקסימום הם יפנו לאתר, אז כפי שכבר נאמר, בטח בדור המבוגר יותר שהם צריכים את היחס האישי ולדבר עם מישהו שיסביר להם, אז זה דוגמא האתר של ביטוח לאומי באנגלית הוא מדהים.
רונן פוקסמן: הוא בשפה מאוד גבוהה, איכותית, מתעדכן תמיד במקביל.
רונן פוקסמן: לא תראי מצב שבו האתר בעברית מתעדכן והאתר באנגלית מתעדכן בעוד ארבעה-חמישה חודשים, כמו שקורה לא פעם.
רונן פוקסמן: לעומת זאת, המוקד הדברים קצת יותר צולעים ואוכלוסיית הגיל השלישי שבדרך כלל היא זאת שמתקשרת למוקד מאוד מאוד מתקשה.
רונן פוקסמן: אז כמו שאמרו הוא לוחץ על ה- PRESS 2, ומגיעים למישהו שכביכול אמור לדבר אנגלית ואו שהוא יודע אנגלית ישראלית ממוצעת, או שבמקרה הוא גם לא נמצא במשמרת ואז השיחה או מתנתקת או מישהו שלא מדבר אנגלית ובעצם השיחה מגיעה למבוי סתום.
רונן פוקסמן: אני חושב שכל הדיון הזה באמת העלה את החשיבות ואת ההבנה שצריך פה משהו קצת יותר הוליסטי שרואה את העולה כמשתמש קצה, שראוי לקבל את השירות ברמה הגבוהה ביותר האפשרית.
יעל רון בן משה: תודה רבה רונן.
יעל רון בן משה: תודה לכל מי שהשתתף.
יעל רון בן משה: הייתי שמחה להמשיך ולשוחח ולבחון באמת לעומקם של דברים את הנושאים שעלו כאן ואיך כל אחד מתפקידו, במקום שהוא נמצא, יכול לתת עוד מאמץ כדי שנגיע לתוצאות ענייניות.
יעל רון בן משה: לצערי זמננו קצר, אבל אני מאוד מאוד שמחה שאנחנו יכולים לקחת חלק בשבוע העלייה והקליטה, להיות חלק מהעלאת המודעות לנושא הקליטה שהוא בלתי נפרד מנושא העלייה ונמשיך לעקוב אחרי הדברים.
יעל רון בן משה: עלה פה באופן מאוד מאוד חזק הנושא של שירותי בריאות ורווחה.
יעל רון בן משה: פחות שמענו ומעניין יהיה לשמוע, איך אנחנו מוצאים הנגשה שפתית במשטרה, במערכת המשפט, מקומות שלא פעם אנשים בגלל העדר הנגשה שפתית מוצאים את עצמם מסתבכים בדברים, שאם רק היה מי שמסביר להם את מצבם, את הזכויות שלהם, יכול להיות שהנושא היה נפתר בצורה טובה יותר, גם לאדם, לאזרח, אבל גם לציבור ולמדינה.
יעל רון בן משה: הנושא של הנגשה שפתית במערכת החינוך שהוא עולם ומלואו, גם פחות עלה כאן, אז זה לא אומר אבל שהנושאים האלה לא קיימים, זה אומר שבזמן הקצר שהיה לנו, באמת המיקוד היה על מערכות אחרות.
יעל רון בן משה: עלה מאוד חזק של אוכלוסיות בתת מיצוי זכויות.
יעל רון בן משה: זה שיש אתר אינטרנט קיים זה לא ראי הכל, צריך לבחון את הנושאים גם בהנגשת האתר עצמו, כדי שאנשים ידעו שקיים שמה מידע, החיפוש באתר, גם במוקדים הדיגיטליים או הטלפוניים האחרים, וגם בשטח עצמו, בקופת החולים עצמה, במרכז הקליטה ובכל מקום שעולה נדרש ונצרך לשירות.
יעל רון בן משה: בתי חולים נאמר כאן, אבל כמובן במקומות נוספים.
יעל רון בן משה: איכות השירות, איכות התרגום.
יעל רון בן משה: אנחנו לא נותנים שירות כדי לעשות וי ולהגיד עשינו, גם בפני מבקר המדינה חברת הכנסת, לא במשמרת הזו.
יעל רון בן משה: ובאמת הנושא של הנגשה הוא פעם אחת עבור העולה עצמו, פעם שניה עבור המדינה שבסך הכל נהנית מזה שאנשים צורכים את שירותיה, ופעם שלישית בשביל הציבור בכלל.
יעל רון בן משה: חלק מעוצמתה וחוסנה של מדינת ישראל הוא הגיוון שלה והיכולת לקבל את האחר גם אן הוא עולה חדש, דובר שפה אחרת, או יש לו אתגר או קושי אחר, זה חלק מהעוצמה שלנו.
יעל רון בן משה: .. וציבור שמגיע לקופת חולים, לבנק, לבית חולים, למשטרה, למוסד אקדמי ומסביבו יש שפות, אני חושבת שזה עוצמה, זה עושר וצריך לברך על כך, אז זה נושא שהוא בעיני ייחודי ומעניין לכלל החברה הישראלית.
יעל רון בן משה: אני מברכת את למעלה מ-20,000 העולים והעולות החדשים של שנת 2021, מעל 20,000.
יעל רון בן משה: זה מספרים משמעותיים, צריך להתייחס לזה בכובד ראש, אני בטוחה שמשרד העלייה והקליטה, בראשות השרה פנינה תמנו-שטה, ימשיכו את המאמץ האדיר הזה, ואת הגל המבורך הזה, גם בשנת 2022.
יעל רון בן משה: אנחנו רואים את זה בתכניות העבודה לשנת העבודה הקרובה, העלייה היא בעצם מימוש החזון של מדינת ישראל ושל העם היהודי לאורך ההיסטוריה, וכך פתחתי את דברי, אני בוחרת גם לסיים בזה, עם החזון הזה של קיבוץ הגלויות, העלייה מכל קצוות העולם, המאמץ עוד לא תם, אנשים בכל קצוות העולם רוצים להגיע לארץ ישראל, ואנחנו רוצים שהם יגיעו לכאן, יגיעו בטוב, נקבל אותם, נחבק אותם, נדרג להם, זה המשמרת שלנו, זו המשימה שלנו, אני קוראת לכל מי שהשתתף בדיון להמשיך לעשות את העבודה החשובה שאתם עושים ועוד קצת.
יעל רון בן משה: תודה רבה לכולם, הדיון נעול.
יעל רון בן משה: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את דיון הוועדה המיוחדת לפניות הציבור ליום 16 בנובמבר, י"ב בכסלו תשפ"ב, בעצם דיון מעקב בנושא כביש 6.
יעל רון בן משה: הדיון הקודם התקיים בתחילת חודש אוגוסט.
יעל רון בן משה: לאחר מכן יצאנו לפגרה או שזה היה תוך כדי הפגרה, ודיוני תקציב שהיו לאחר מכן ושאבו את הזמן של כולנו, גם של חברי הכנסת, גם של עובדי המשכן וגם של משרדי הממשלה.
יעל רון בן משה: בעת הזו בעצם הייתה הזדמנות לכולנו ללמוד יותר לעומק את הדברים, אולי אפילו כבר להפיק לקחים ולנסות להטמיע אותם, כי כבר בדיון הקודם עלו פערים מאוד משמעותיים מבחינת הציבור.
יעל רון בן משה: אני גם אגיד שבתקופה הזאת שעברה מאז, התקבלו אצלנו בוועדה מאות פניות בנושא, אולי כבר עברנו לדבר באלפים.
יעל רון בן משה: אני מאוד שמחה גם על הסיקור התקשורתי הנרחב של הנושא הזה.
יעל רון בן משה: זה נושא שפשוט מעניין את הציבור, את האזרחים.
יעל רון בן משה: הדיון היום בעצם מתחלק לשניים.
יעל רון בן משה: הנושא הראשון יהיה בנושא גבייה ואכיפה בכביש 6 חוצה צפון, והחלק השני יתמקד בהבדלים בתעריפים בין המקטעים הצפוניים למקטעים הדרומיים החינמיים, אבל רגע לפני שאנחנו צוללים לסדר-היום, כהרגלי, הקראה קצרה של שיר עברי לבקשת האזרח אלון ספיר -"שלום לך ארץ נהדרת", שכתב אילן גולדהירש.
יעל רון בן משה: אני מקריאה רק חלק קצר.
יעל רון בן משה: "מימיה הכחולים של הכנרת והרקיע התואם מעל והרגשת הבית המוכרת בתוך עורקיי זורמת כמו חשמל.
יעל רון בן משה: הרי הגליל והשומרון, הפרדסים שבשרון, וילדים בגן המושבה, את הכרמל ואת הים אחד-אחד ואת כולם, תמיד קורצים, אומרים ברוך הבא.
יעל רון בן משה: שלום לך ארץ נהדרת, עבדך הדל נושא לך שיר מזמור, גם אם לעיתים נודד אני על דרך, מה טוב לנדוד, אך טוב יותר לחזור".
יעל רון בן משה: אז תודה לאלון על הבחירה היפה הזאת.
יעל רון בן משה: גם מחבר אותנו לארץ ישראל.
יעל רון בן משה: בכל זאת יש פה מכנה משותף גם בבית הזה, כמו שאמר לי חבר הכנסת מרגי שקיבל אותי כשנבחרתי בקדנציה הקודמת - רב המשותף על המפריד.
יעל רון בן משה: אני מאמינה בזה, וגם פה בשולחן הזה, וגם באמת המרחבים והצורך בחיבור כדי שנוכל לחיות פה יחד.
יעל רון בן משה: אנחנו עוברים לסדר-היום.
יעל רון בן משה: תודה לכולם על ההגעה ועל ההקשבה.
יעל רון בן משה: אני מציעה שאנחנו נתחיל מהתייחסות של משרד התחבורה.
יעל רון בן משה: הייתה פנייה אליי גם מהמנכ"לית.
יעל רון בן משה: אני אתמול קיבלתי ללשכתי בעצם התייחסות של מנכ"לית המשרד.
יעל רון בן משה: אם אתם תירצו, אני אציג את זה בהמשך.
יעל רון בן משה: אם תירצו, אתם תציגו את הדברים.
יעל רון בן משה: אם אתם מעדיפים להתייחס בשלב יותר מאוחר, אז זה בסדר.
יעל רון בן משה: נמצא איתנו מנכ"ל כביש 6 חוצה צפון.
יעל רון בן משה: בהצלחה רבה בתפקיד.
יעל רון בן משה: בדיון הקודם שקיימנו עוד היה מנכ"ל אחר, אז קודם כל יש חילופי גברי ונאחל בהצלחה.
יעל רון בן משה: מכם קיבלנו בעצם אתמול בשעות הערב את הנתונים.
יעל רון בן משה: אני מקווה שהצלחנו להעביר את זה למשתתפי הדיון, אבל יש לך פה בעצם הזדמנות להציג את הדברים.
יעל רון בן משה: אני כן אבקש גם ממך וגם משאר המתייחסים להתייחס התייחסות עניינית לדברים.
יעל רון בן משה: אנחנו לא בדיון מקדים, אנחנו כבר בדיון מעקב שני, אז בהצלחה.
אורן כהן: המצגת שהכנו היא לחלוטין בהתאם לשאלות שהוועדה העבירה.
יעל רון בן משה: נראה אחר כך.
אורן כהן: ניסינו להתייחס, שוב, איפה שיש נתונים, להתייחס לכמה שיותר נקודות או שאלות שהעברתם.
אורן כהן: אני מתייחס לנספח ב'.
יעל רון בן משה: זה מצגת מאוד ארוכה.
יעל רון בן משה: אני כן הייתי שמחה אם היינו מדלגים לשקפים שבהם כבר אנחנו רואים את הנתונים הכמותיים.
אורן כהן: (הצגת מצגת) אוקיי, אז אני רק אגיד בקצרה, כי שאלתם על המאמצים שהזכיין עשה מבחינת פרסום או להביא לידיעת הציבור את המצב שיש בעצם שני זכיינים שונים.
אורן כהן: המדינה החליטה שיהיו שני זכיינים שונים שמפעילים את הכביש, אז רק רצינו להדגיש שעוד לפני בעצם שהכביש נפתח, עלינו בקמפיינים פרסומיים, ומאז כמעט ברצף השקענו בזה מיליונים רבים של שקלים, כשהדגש מהתחלה היה כביש חדש, מנוי חדש.
אורן כהן: היה באמת רצון עוד לפני שהכביש נפתח, להעביר את המסר או למנוע את הבלבול הזה, לגרום לאנשים להבין שזה כביש חדש, מנוי חדש, שזה דורש הרשמה מחודשת על מנת לצמצם כמה שיותר את הבלבול, אז זה ממש בשנה הראשונה הסלוגן הזה היה מאוד דומיננטי.
אורן כהן: אני רוצה גם להדגיש שבשלב מסוים כשבע
אורן כהן: צם ראינו מהנתונים שיש איזשהו פער ספציפי בהקשר של המגזר הערבי, אז גם השקענו הרבה מאוד כסף בקמפיינים ממוקדים למגזר הערבי, גם קמפיין שהתמקד בהתחלה בשלטי חוצות ופרסום ואינטרנט, ובשלב מסוים גם קמפיין עם פרזנטור, שלקחנו דמות ידועה, מוביל דעת קהל בחברה הערבית, שעלה עם סרטונים, כל פעם להעביר את המסר שזה כביש אחר, זכיין אחר, מנוי אחר, כדי באמת כמה שיותר לצמצם את פערי הידע.
אורן כהן: יש לכם פה כמה דוגמאות לחומרים ולמדיות השונות ולאופני הפרסום שעשינו בהם שימוש.
אורן כהן: תיכף נראה את הנתונים.
אורן כהן: אנחנו רואים שהשיעור של המנויים מסך הנסיעות הולך ועולה, והשיעור של הנסיעות המזדמנות הולך ויורד, שזה להבנתי משהו שהוא בסוף משרת את כולם.
אורן כהן: אם תירצו, אגב, יש גם פה דוגמאות לסרטונים או לתשדירי רדיו.
יעל רון בן משה: כל 28 השקפים הראשונים זה יפה מאוד, זה צבעוני.
יעל רון בן משה: אין לזה שום משמעות כי נראה את הנתונים הכמותיים, אז בוא נעבור לשקף 28 בבקשה.
אורן כהן: אין בעיה.
אורן כהן: שאלתם אותנו לגבי כמות הרכבים הרשומים כמנויים לעומת המזדמנים.
אורן כהן: כמו שאתם רואים, זה נתונים נכונים לדי סוף אוקטובר השנה.
אורן כהן: זה פחות או יותר נכון ללפני שבועיים.
אורן כהן: אפשר לראות שיש עלייה די קבועה ומתמשכת בכמות הרכבים הרשומים, אודות לכל מאמצי הפרסום וההסברה שדיברנו עליהם בפעילות של גורמים שונים.
אורן כהן: מבחינתנו ככל שיש יותר מודעות לזה שצריך להירשם כמנויים, מה טוב, ובעצם כמות הרכבים המזדמנים היא פחות או יותר יציבה.
אורן כהן: אפשר לראות בשקף שאחרי, שכמות החשבוניות של המזדמנים הולכת ויורדת.
יעל רון בן משה: כן, רק נציין שבהשוואה לנתוני כביש 6 המקטע המרכזי, בכביש 6 חוצה צפון יש 50% יותר מזדמנים.
יעל רון בן משה: זה כמות משמעותית של יותר מזדמנים.
אורן כהן: הוא פתוח כמעט 20 שנה יותר.
יעל רון בן משה: לא, לא, באחוזים אני מדברת.
יעל רון בן משה: עדיין יש 50% יותר מזדמנים, ושם אנחנו כנראה גם נמצא את חוסר המודעות לזה שמדובר בזכיין אחר.
יעל רון בן משה: אם הייתי אומרת שיש 10% מזדמנים או 10% יותר, כי זה כביש חדש ועוד לא כל האזרחים יודעים את זה, אבל יש פה כמות משמעותית של מזדמנים גם באופן מוחלט כפי שראינו גם בשקף הזה וגם בקודם, אבל גם ביחס לכביש המרכזי.
אורן כהן: אז אפשר לראות גם בשקופית הבאה שבאמת שיעור המזדמנים מסך הנסיעות הולך ויורד.
אורן כהן: כמו שאמרנו, יש פער זמנים מאוד גדול מבחינת הוותק, כמה זמן הכביש פתוח, אבל כמובן שהשאיפה שלנו, וגם סביר להניח שהאחוז הזה ימשיך לרדת, ובשאיפה, ישתווה לבנצ'מרק שקיים במקום אחר.
אורן כהן: שוב, זה סך הכול המגמה.
אורן כהן: בהקשר הזה היא חיובית ואנחנו כולנו היינו רוצים שהיא תימשך ואחוז נסיעות המזדמנים ילך וירד.
אורן כהן: שאלתם אותנו לגבי הדרכים שבהן החברה בעצם מאתרת את הנוסעים המזדמנים ומתקשרת איתם ואיך היא מיידעת אותם על הודעת התשלום וכו'.
אורן כהן: אז בעצם כל הדברים האלה מוסדרים בתקנות ברחל ביתך הקטנה.
אורן כהן: זה לא משהו שאנחנו כזכיין, לצערנו, יש לנו יותר מדי מרווח להיות בו יצירתיים או לנסות לעשות מעבר.
אורן כהן: כמו שאתם רואים, בתקנות נאמר בפירוש שהמשלוח לנוסע מזדמן זה על סמך פרטי הרכב והחייב ברישומי רשות הרישוי, ואז מה שאנחנו מקבלים כמו שאתם רואים, זה את מען המגורים.
אורן כהן: זה מאוד מיושן, זה לא תואם את רוח התקופה.
אורן כהן: אנשים, אנחנו יודעים, לא ב-100% מקפידים שהמען יהיה תמיד מדויק.
אורן כהן: אנחנו פנינו מספר פעמים לרשויות מדינה שיכולות לתת נתונים יותר רלוונטיים כמו לדוגמה מספר פלאפון או אפילו כתובת אימייל, כי אנחנו יודעים שיש רפורמה ברשות האוכלוסין שאמורים להתחיל גם לתעד את הכתובות של הדואר האלקטרוני של האנשים.
אורן כהן: כמובן אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים לקחת על עצמנו לנסות לתקשר עם האנשים במדיות נוספות, לשלוח להם SMS, לשלוח להם מייל, אבל כמובן שזה תלוי בזה שאנחנו נקבל את הנתונים האלה.
אורן כהן: כיום זה לא מתאפשר לנו.
אורן כהן: עשינו פניות.
אורן כהן: יש בעיות פרטיות כאלה ואחרות.
אורן כהן: אני לא רוצה להיכנס לשיקולים של מי שענה לנו, אבל העובדה היא שלא הצלחנו לקבל את זה ואז אנחנו לפי התקנות נאלצים להסתמך על כתובת המגורים כי זה הדבר היחידי שיש.
אורן כהן: לגבי אופן משלוח הודעת התשלום, אז גם זה מוסדר בתקנות, שזה בעצם אומר, שוב, ביחס לנוסעים מזדמנים עליהם אנחנו מדברים כל הזמן.
אורן כהן: ההודעה הראשונה, הודעת התשלום הראשונה היא בדואר רגיל ולאחר מכן אם חלף המודע לתשלום ונכנס רכיב של פיצוי להחזר הוצאות, אז זה נעשה בדואר רשום.
אורן כהן: למען הסר ספק, מי ששולח את הדואר זה דואר ישראל.
אורן כהן: אין לנו שירות דואר משל עצמנו.
אורן כהן: אנחנו לא מוסרים לא את הדואר הרגיל ולא את הדואר הרשום, כי ראיתי שיש טענות כאלה ואחרות למשלוח, לקבלה.
אורן כהן: לא משהו שיש לנו איזושהי שליטה לגביו.
אורן כהן: אנחנו מסתמכים על דואר ישראל בעניין הזה.
מופיד מרעי: אתה יודע לעשות הבחנה בין דוחות כאלה ליהודים ולא יהודים?
אורן כהן: לא, ודאי שלא.
מופיד מרעי: למה לא?
מופיד מרעי: זה נתון מאוד חשוב, כי בקטע הצפוני נוסעים הרבה מאוד ערבים.
מופיד מרעי: הרבה מאוד רכבים.
מופיד מרעי: ברגע שאתה יודע לעשות את ההבחנה הזאת, אתה מבין איפה המיקוד שלך.
מופיד מרעי: תוכלו להגיע להרבה יותר במגזר הערבי בגלל המבנה הכפרי שלהם מאשר במגזר היהודי, כי יש שם כתובות ידועות.
אורן כהן: זה שיש פער במען במגזר הערבי, אנחנו מכירים.
אורן כהן: בגלל זה כמו שהראיתי, אנחנו משקיעים הרבה מאוד מאמצי שיווק במגזר הערבי להעלות את המודעות, אבל לפלח רק על פי הכתובת, לדוגמה, אם יש נוסע מזדמן שגר בחיפה או בנוף הגליל או באיזשהו יישוב מעורב אחר, אין לנו יכולת לדעת.
יעל רון בן משה: אני מציעה לקחת מאוד ברצינות את מה שחבר הכנסת מרעי אומר, מכיוון שאם יש לך כתובות ואתה יודע לפלח, לא נוף הגליל, בוא תלך לדוגמאות של נצרת, של ס'חנין, של עראבה.
יעל רון בן משה: אם אתה רואה ששם עיקר הכתובות שלך ושם גם אנחנו מכירים מפניות אחרות שיש לנו, שיש בעיות של דואר ואיתור אזרחים, אז צריך למצוא את הקמפיין המתאים, הממוקד לאוכלוסייה הזאת.
יעל רון בן משה: אני חושב שזה הערה מצוינת, ובהנחה שהמטרה שלנו היא אותה מטרה, שבסופו של דבר כן למצוא את האזרחים שרוצים להשתמש בכביש, רוצים לשלם, לא רוצים להגיע להליכי גבייה והוצאה לפועל, אני חושבת שכדאי מאוד לקחת את זה בחשבון.
יעל רון בן משה: כן אני אציין בכוכבית, הטענות לגבי עניין הדואר לא עלו מהוועדה הזו.
יעל רון בן משה: אני לא יודע למה אתה אומר שיש טענות לגבי - - -
אורן כהן: היו בתקשורת טענות של אנשים.
יעל רון בן משה: אוקיי, בוא נתמקד.
יעל רון בן משה: יש לנו מספיק דברים שכן עלו כאן כדי בהם להתמקד.
אורן כהן: אין שום בעיה.
אורן כהן: שאלתם אותנו לגבי כמות הודעות הקנס.
אורן כהן: כתבנו קנס במרכאות כי בתקנות זה לא נקרא ככה, אבל הכוונה לנוסעים מזדמנים שלא שילמו במועד הנקוב ואז מקבלים בדואר רשום את ההודעה כולל הרכיב של הפיצוי להחזר הוצאות.
אורן כהן: אתם רואים את המספרים.
אורן כהן: אתם רואים שבשנת 2019, באמת על מנת לאפשר הסתגלות, אז מאוד השתהינו עם המשלוח של ההודעות, כלומר כן לקחנו יותר זמן לתת לאנשים הזדמנות לשלם, להבין, להפנים, למצוא את עצמם בתוך העניין הזה, ובעצם החל מ-2020 בהתאם לתקנות התחלנו במשלוח של ההודעות בדואר רשום כולל רכיב - - - , וכמו שאתם רואים, יש סך הכול ירידה בין השנה הנוכחית לשנה הקודמת, שזה קשור כמו שראינו, בזה שבאופן כללי שיעור הנוסעים המזדמנים יורד, שיעור המנויים עולה, ולכן גם המגמה היא מגמה כזאת.
אורן כהן: בשקף הבא יש נקודה שהיה חשוב לנו להדגיש, לגבי מה שקורה למי שבעצם אחרי משלוח הדואר הרשום בכל זאת לא משלם את חובו.
אורן כהן: יש מכתבים נוספים שאנחנו מוציאים מעבר למה שנדרש בתקנות, מתוך באמת רצון לנסות למצות את ההליך הזה, ואז בעצם זה עובר לגבייה על ידי אמצעים משפטיים.
אורן כהן: גם בשלב הזה אם בן אדם, מגיעים אליו, מוצאים אותו, מצליחים לתקשר איתו באמצעות משרד הגבייה, ככל שהוא משלם בשלב הזה, אז הוא בעצם משלם את מה שהוא נדרש, רק עם רכיב של ריבית והצמדה.
אורן כהן: זה שיעור מאוד גבוה שכבר מכסה שיעור מאוד ניכר של האנשים.
אורן כהן: אני מדבר רק על אותו נתח של מזדמנים.
אורן כהן: אם הם לא קיבלו את ההודעה הראשונה או קיבלו ולא הבינו, לא משנה, ולא שילמו, ואז הדואר רשום, גם שם, הגיע אליהם, לא הגיע אליהם, הבינו, לא הבינו, גם כן לא שילמו, ואז זה מגיע לשלב של משרד עורכי דין והוא מצליח ליצור איתם קשר.
אורן כהן: בשלב הזה אם הם ישלמו, הם ישלמו בעצם את מה שהם צריכים לשלם פלוס ריבית והצמדה.
אורן כהן: רק אותו רכיב של אנשים שגם בשלב הזה אחרי הפנייה של משרד עורכי הדין ואחרי שנוצר איתם קשר, יש בכל זאת איזושהי סיבה שלא משלמים, רק אז זה עובר להוצאה לפועל לגבייה דרך רשות האכיפה והגבייה, ואז בדרך כלל הסכומים גדלים באופן משמעותי.
אורן כהן: כמו שאנחנו נראה וזה אפשר לראות בשקף הבא, בסופו של דבר זה שיעורים מאוד קטנים מסך האנשים שלא שילמו במועד, ולא מסך כלל המזדמנים או מסך כלל הנסיעות.
אורן כהן: מתוך אותם מזדמנים שלא שילמו במועד וקיבלו פו"ה, מתוכם אלה שאחרי שהם קיבלו את הפו"ה גם לא שילמו, וגם אחרי שהם עברו לייעוץ משפטי, שוב, רובם בשלב הזה משלמים.
אורן כהן: כשנוצר קשר עם משרד עורכי הדין, רובם משלמים.
אורן כהן: מי שבכל זאת גם אז לא שילם ועובר להוצאה לפועל, אתם יכולים לראות, נכון לעכשיו זה 6% מתוך כל האלה שהגיעו לפו"ה.
דן בן סימון: מה המספר האבסולוטי של ה-6%?
יעל רון בן משה: עוד רגע נגיע למספרים המוחלטים, שמשום מה כביש 6 חוצה צפון לא מסר לנו למרות שביקשנו.
דן בן סימון: ה-6%, מה המספר?
אורן כהן: אני לא זוכר להגיד לך.
אורן כהן: 20,000, מצטבר מתחילת ההפעלה.
אורן כהן: אני מזכיר, זה סדר-גודל של 30 מיליון נסיעות בשנה.
אורן כהן: זה בפרופורציות.
יעל רון בן משה: ב-2020, 20 מיליון נסיעות.
אורן כהן: יכול להיות בגלל הקורונה אולי.
יעל רון בן משה: על 2021 עוד לא פרסמתם.
יעל רון בן משה: מה שכן בולט מתוך הנתונים בנקודה הזו, עוד רגע נדבר על נתונים שלא נמסרו וזה יותר בולט.
יעל רון בן משה: בהשוואה למקטע המרכזי, אתם מוציאים כפול קנסות.
יעל רון בן משה: במקטע המרכזי מתוך מעל 67 מיליון נסיעות בשנה, יש להם 600,000 הודעות קנס.
יעל רון בן משה: זה בערך 0.8% מכלל הנסיעות אצלכם.