GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל רון בן משה: אגב, אנחנו רואים את זה במכרזי הגז הטבעי.
אבי דרוט: אבל לא אמרנו את זה.
אבי דרוט: אף אחד לא מכריח תושב צפון לנסוע בכביש 6.
יעל רון בן משה: אדוני, עם כל הכבוד, אנחנו לא מדברים פה על הכרחה, אנחנו מדברים על שירות שהמדינה צריכה לספק לאזרחיה, גם אם הם גרים בסמוך לגבול לבנון, עם כל הכבוד.
אבי דרוט: נכון.
יעל רון בן משה: ומדינת ישראל מחויבת לספק שירותי תחבורה גם לאנשים שגרים בסמוך לגבולותיה, ושירותי התחבורה יהיו גם תשתיות כבישים וגם תחבורה ציבורית, עם כל הכבוד למדיניות השרה.
יעל רון בן משה: כחברה בוועדת כספים, אני לא יודעת מי מכם היה נוכח באישור תקציב משרד התחבורה.
יעל רון בן משה: אני דרשתי לקבל את המדדים שבהם אתם תימדדו ואנחנו נימדד כחברי ועדת כספים, מה כל התכניות היפות על שבילי אופניים בצפון ובכל מיני מקומות אחרים, איך הם יורידו את רמת המינוע ואיך הם יחסכו שעות עבודה למשק הישראלי.
יעל רון בן משה: כמובן לא קיבלתי את הנתונים עד עכשיו.
יעל רון בן משה: אישרנו את התקציב.
יעל רון בן משה: אני שמחה שיש תקציב.
יעל רון בן משה: יושקעו באמת מיליארדים של שקלים בדבר הזה.
יעל רון בן משה: אף אחד לא יודע רק מה היעד, לאן אנחנו רוצים להגיע, וככל הנראה צריך להגיד לאזרחים, אתם הולכים לעמוד הרבה מאוד שנים בפקקים, כי אנחנו באיזה פיילוט כזה של ניסוי וטעייה, ולפעמים זה יהיה שבילי אופניים ולפעמים זה יהיה PPP כזה, והמנורות במנהרה דולקות או לא דולקות.
יעל רון בן משה: זה לא מעניין אותי, אדוני.
יעל רון בן משה: מדינת ישראל ממשיכה במדיניות של פריסה דמוגרפית עד שיוחלט אחרת, וככל שרוצים לעודד אנשים לגור בגליל ובנגב ובבקעה, צריך לספק להם את השירותים.
יעל רון בן משה: ההחלטה שהיא החלטה תקציבית, שלא רואה בסופו של דבר את האזרח, היא לא החלטה שאנחנו בבית המחוקקים נאפשר לה להמשיך ולעבור.
יעל רון בן משה: אז בנגב הכבישים הם שטוחים ובצפון הכבישים הם הרריים, וכל מיני שיקולים אחרים, אבל החיים הם חיים, הם חיים.
יעל רון בן משה: בן אדם ישלם לקופת חולים כללית אותו דבר בצפון ואותו דבר במרכז ואותו דבר בדרום, והוא יקבל גם את אותו שירות, ואם אנחנו לא נדע לתת לו את אותו שירות, אנחנו נעשה חשבון נפש טוב טוב עם עצמנו, כל אחד עם עצמו וברמה המקצועית, ולא נסביר אחד לשני שזה יותר יקר בצפון.
יעל רון בן משה: אני לא מקבלת את הטיעון הזה.
יעל רון בן משה: אם צריך להיכנס לדיוני עומק על כמה עולה להפעיל את הכביש היום בצפון, את כביש 6 חוצה צפון או את מנהרות הכרמל, שזה דיון דומה, למה המנהרות בכניסה לירושלים הן חינמיות, ומנהרות הכרמל הן עולות כסף?
יעל רון בן משה: אז אנחנו נקיים על זה דיון, כמה המדינה תצטרך לפצות את הזכיינים, את החברות הזוכות, כמה היא תצטרך להשקיע באחזקה נאותה של הכביש, לא לאיים על אזרחים שלא יהיה להם כביש שיוחזק בצורה נאותה, ולראות מה עושים עם זה, לצד תוכניות מאוד חשובות של פיתוח תחבורה ציבורית.
יעל רון בן משה: אני לא פחות ירוקה מכם.
יעל רון בן משה: אני לא צריכה גם להוכיח את זה, אבל ביישוב שבו אני גרה, עד שתהיה תחבורה ציבורית, בואו לבקר.
יעל רון בן משה: כשאני הייתי חיילת, הרכבת מנהריה לתל אביב לקחה שעה ו-20, זה כבר היה לפני 25 שנה, והיום אין רכבת בפחות משעה ו-40, אז עם כל המנהור והחשמול והוספת המסילה והכפלת המסילה, לוקח יותר זמן להגיע מנהריה לתל אביב, ומהיישוב שבו אני גרה בכלל אין סיכוי להגיע לנהריה.
יעל רון בן משה: זה עוד שעה נסיעה, תחנת רכבת שאין בצידה חניון תחבורה ציבורית.
יעל רון בן משה: אומרים לי, לא, לא, לא, אל תגיעי ברכב, תגיעי בתחבורה ציבורית לרכבת.
יעל רון בן משה: מישהו רוצה לעשות את הנסיעה הזו איתי?
יעל רון בן משה: זה לוקח שש שעות להגיע לירושלים.
יעל רון בן משה: הטיעונים האלה בוועדה הזו, כל עוד אני בראשותה, לא מקובלים.
יעל רון בן משה: לשמחתי, בוועדת הכלכלה יש לי שותף רציני וראוי, יושב-ראש הוועדה, מיכאל ביטון, מירוחם.
יעל רון בן משה: גם לו אי אפשר לספר שהחיים בנגב או בגליל יקרים יותר ולכן האזרחים ישלמו.
קריאה: אנחנו לא אומרים את זה.
יעל רון בן משה: אמרת שאזרחי הצפון ישלמו, במילים אחרות, פעם אחת במיסוי על האחזקה של הכביש בדרום, ופעם שנייה כדי שיהיה לכם כבישים טובים בצפון.
יעל רון בן משה: זה מה שאמרת, בדמי האגרה.
יעל רון בן משה: זה לא מה שהתכוונת, אבל זה מה שיוצא מסך כל הדברים שאמרת.
יעל רון בן משה: אם לא המדינה שמה את היד בכיס, מישהו אחר מממן את זה, ומי מממן את זה?
יעל רון בן משה: הנוסעים בכביש.
יעל רון בן משה: אני מודה לכולם.
יעל רון בן משה: אנחנו נקיים על זה דיון נוסף.
יעל רון בן משה: בבקשה תגיעו קצת יותר עם הפנים לאזרח כדי לחשוב מה עושים כדי לאפשר את פריסת האוכלוסייה בארץ, ולא, מחיר למשתכן בעפולה לא יגרום לפריסת אוכלוסייה טובה יותר.
יעל רון בן משה: אנשים צריכים שיאפשרו להם לחיות במקומות האלה.
יעל רון בן משה: תודה רבה, הדיון ננעל.
יעל רון בן משה: שלום לכולם, אני פותחת את דיון הוועדה המיוחדת לפניות הציבור ליום 16 בנובמבר, י"ב בכסלו תשפ"ב במסגרת ציון יום הגנת הסביבה: ישיבת מעקב – הטיפול בהתמוטטות מצוקי החוף בעמק חפר.
יעל רון בן משה: המקום, גם נכס סביבתי, גם נכס חברתי, וככל שניתן גם נכס כלכלי מבלי להפר את האיזונים הכול כך עדינים שבטבע שחשובים לכולנו.
יעל רון בן משה: יחד עם זאת אנחנו יודעים שהרשויות המקומיות מתמודדות עם מצוקות תפעוליות תקציביות לא פשוטות סביב חופי הים, ואולי הנושא של המצוקים הוא הקצה של האתגר כי פה אנחנו ממש עוסקים בחיי אדם.
יעל רון בן משה: לצערי סביב נושא המצוקים גם ניגבו חיי אדם.
יעל רון בן משה: במקרה אחד מצוק שהתמוטט ופגע באזרח שהיה על החוף למטה, ובמקרה אחר ילד שהיה למעלה ונפל עם הסלע.
יעל רון בן משה: לצערי אובדן מאוד קשה של חיי אדם בשני המקרים.
יעל רון בן משה: אני חושבת שבעצם לכל אנשי המקצוע ברור שאנחנו פה על איזשהו זמן שאול ומתישהו מצוקי הים עלולים להתמוטט בצורה כזו או אחרת, ואנחנו חייבים לנקוט פעולות.
יעל רון בן משה: בדיון הקודם סימנו שתי שאלות מרכזיות, פעם אחת מי אחראי, שאין על זה תשובה חד משמעית, ופעם שנייה, מי מתקצב ומתי.
יעל רון בן משה: מהנקודה הזו אנחנו נמשיך.
יעל רון בן משה: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת.
יעל רון בן משה: לאחריו מנכ"לית המשרד ולאחריה ראשת המועצה, גלית שאול.
יעל רון בן משה: בבקשה, מאיר.
מאיר יצחק הלוי: תודה רבה גבירתי היושבת-ראש, מקסים לפתוח דיון עם הקראת שיר ישראלי.
מאיר יצחק הלוי: כראש עיריית אילת אני זוכר שהייתי מתחיל בפינת הפרגון בכל ישיבת מועצה, אז זה כך היה מרגיע את הרוחות לכל אלה שבאו חדורי קרב.
מאיר יצחק הלוי: גם מאחל לך יום הולדת שמח.
מאיר יצחק הלוי: אני קודם כל שמח להיות שותף ביום המרגש זה שכולו יום סביבתי.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב שהתבונה והחוכמה שלנו כחברי כנסת, לראות איך האנרגיה הזו ממשיכה ומתעצמת ככל והזמן נוקב, והיום הזה לא הופך להיות איזה אפיזודה אלא משהו שאנחנו עושים אותו כולנו ביחד נכון.
מאיר יצחק הלוי: הדבר הנוסף, נושא אתגרי המצוקים, אני מודה שנחשפתי לעניין עם הקמת שדולת ערי חוף שהקמתי עם כניסתי לתפקיד.
מאיר יצחק הלוי: עשיתי זאת משום שניהלתי את עיריית אילת הרבה שנים.
מאיר יצחק הלוי: עיריית אילת, יש בה 13 ק"מ של חוף שהם מאוד מאתגרים.
מאיר יצחק הלוי: נחשפתי לנושא המצוקים.
מאיר יצחק הלוי: ביקרתי גם בחדרה וגם באשקלון והייתי גם במועצה האזורית וגם נפגשתי עם החברים, והבנתי דבר אחד, שכשמדברים על גלגולי עיניים, זה הסיפור.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.
מאיר יצחק הלוי: מישהו פה מגלגל עיניים.
מאיר יצחק הלוי: יש הרבה מאוד גורמים שנוגעים בעניין הזה וצריך להסדיר את זה.
מאיר יצחק הלוי: אני מדבר בראש ובראשונה על הרשות המקומית שהיא נמצאת, אני מדבר על המשרד להגנת הסביבה שיש לו נגיעה, תיכף אתייחס לזה.
מאיר יצחק הלוי: אני מדבר על החברה הממשלתית להגנת המצוקים.
מאיר יצחק הלוי: אני מדבר על מינהל מקרקעי ישראל ועוד הרבה מאוד גורמים שנוגעים בצורה כזו או אחרת במצוקים.
מאיר יצחק הלוי: בתוך החקר הראשון, גבירתי היושבת-ראש, לי מאוד ברור שצריך לאגם כוחות, לכן נפגשתי גם עם מנכ"ל החברה הממשלתית להגנה על המצוקים, וגם עם רונית מהולחו"ף, וגם שוחחתי עם גורמי מינהל מקרקעי ישראל.
מאיר יצחק הלוי: להערכתי צריך לראות את האירוע הזה כאירוע לאומי מסוכן.
מאיר יצחק הלוי: אי אפשר להשאיר את זה כאירוע נקודתי, מוניציפאלי.
מאיר יצחק הלוי: זה פשוט לא נכון להתייחס לעניין הזה כך, כי אם נתייחס, אנחנו נמצא את עצמנו דנים בנושא עוד ועוד, והאסונות יהיו אסונות כבדים, לכן צריך לראות בזה אירוע לאומי ולאגם את כל הכוח שנמצא בעניין הזה.
מאיר יצחק הלוי: דבר שני שאני ביקשתי מרונית מזר, ורונית אמרה שבעצם קיימות תוכניות לשדרוג המצוקים.
מאיר יצחק הלוי: אני חושב שצריך, גבירתי, להזמין את ראשי הרשויות הרלוונטיות ולחלק את זה לשתי פעימות, פעימה אחת במיפוי המצוקים המסוכנים כדי לתת מענים שהם מענים מיידים כדי שלא יגבו חיי אדם, במימון גורמים שתיכף אתייחס אליהם, והדבר השני, להגדיר לוחות זמנים לתוכנית הכוללת, מראש הנקרה בצפון ועד דרום אשקלון בדרום כדי לראות שבאמת מטפלים בתוכנית, גם אם היא תוכנית חומש.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו בסוף צריכים להגיע לזה.
מאיר יצחק הלוי: שאלו אותי מה גורמי המימון.
מאיר יצחק הלוי: לי יש הצעה שהיא הצעה שיש כאלה שלא אוהבים לשמוע אותה.
מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה פה לפרוטוקול.
מאיר יצחק הלוי: באחד המתחמים שהם קרובים לחוף, קוראים לו שדה דב, אני מכיר את המתחם הזה.
מאיר יצחק הלוי: אני הפכתי להיות כראש עירייה אילתית, שדהמדולוג מומחה לשדה דב.
מאיר יצחק הלוי: אני יכול להגיד שהרווחים משיווק הקרקעות הם פי ארבעה ממה שבאוצר תכננו.
מאיר יצחק הלוי: רוצה לומר שאפשר להקדיש נתח מהאזור.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, בסיס שדה דב הוא קרוב לים כמו שאתם ודאי יודעים.
מאיר יצחק הלוי: להפריש מעט מההכנסות.
מאיר יצחק הלוי: מדברים על מעל ל-40 מיליארד שקל, שנבין את סדרי הגודל המטורפים, אז אפשר להקצות מזה לטובת העניין.
מאיר יצחק הלוי: אני לא יודע לכמת את זה בכסף.
מאיר יצחק הלוי: אין לי מושג במה מדובר, אבל אני יכול להניח שמדובר באירוע שהוא משמעותי כספית, ולבקש ממינהל מקרקעי ישראל ביחד עם הגורמים הנוספים להוביל את המהלך.
מאיר יצחק הלוי: מדובר פה באירוע מסוכן, אירוע סביבתי, אירוע שהוא נגזרת מן הסתם ממה שקורה בעולמנו, וככל ונקדים, כן ייטב.
מאיר יצחק הלוי: לא מיותר לציין שאני אשמח לעמוד לצידך במהלך הזה, במאבק הזה כדי לקדם אותו.
מאיר יצחק הלוי: עד כאן.
יעל רון בן משה: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק הלוי שעומד גם ברשות השדולה של רשויות החוף.
יעל רון בן משה: הדוברת הבאה תהיה ד"ר גלית שאול, ראשת המועצה האזורית עמק חפר.
יעל רון בן משה: לאחריה מנכ"לית המשרד.
יעל רון בן משה: בבקשה, גלית שאול.
גלית שאול: תודה רבה לכם על הדיון הזה.
גלית שאול: אני חייבת להודות שאנחנו פעמים רבות עוסקים בדיונים בכנסת ואחר כך מרגישים שהדבר הזה נעלם לאוויר העולם.
גלית שאול: כל כך שמחתי לראות שביום החשוב המשמעותי הזה בחרתם לתת במה לנושא שהוא באמת איכות סביבה מהדרגה הראשונה, וזה אולי אחת הסיבות שאנחנו כולם נמצאים כאן ומדגישים כל הזמן שזה לא עניין של מועצה או רשות כזו או אחרת.
גלית שאול: המצוקים של מדינת ישראל הם חלק מקו החוף של המדינה.
גלית שאול: הם נושא לאומי בהגדרה ראשונה, והמצב שלהם, בין אם הוא טוב או בין אם הוא רע, הוא צריך לעניין אות כולנו, כולל המשרד, ואני חושבת שהמפגש הראשון שלי עם מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה עוד בתפקידים הקודמים שלה כשאני רק התמניתי להיות ראשת מועצה, היא סביב הנושא הזה של המצוקים.
גלית שאול: המועצה האזורית עמק חפר, עם כל הרצון שלה, לא יכולה להתמודד עם מה שקורה במצוקים, ויש לנו הרבה מאוד רצון.
גלית שאול: אנחנו מעריכים כרגע את הקטע הקריטי שהכי דחוף לבצע אותו, ב-120 מיליון.
גלית שאול: מה קרה?
גלית שאול: תקצבו אותנו ב-4 מיליון ואנחנו התחלנו את העבודה כי יש לנו תוכניות, ומי שמכיר, יודע שאנחנו בנויים להיערך מחר אם ישימו את הכסף, בנויים לעשות את כל העבודה כולה.
גלית שאול: בסכום שניתן לנו עשינו את המרב, אבל כשמתחילים עבודה ולא ממשיכים אותה, ועוצרים אותה בנקודה שבה עצרנו והתרענו ואמרנו כמה וכמה פעמים לעצור בנקודה הזו, זה בעייתי.
גלית שאול: המצב מחריף.
גלית שאול: זה לא רק שאנחנו נמצאים במצב רע, אנחנו נמצאים במצב רע מאוד.
גלית שאול: הזמן הזה שבו אנחנו נמצאים הוא קריטי ואתם תיראו את זה אחר כך בדוברים אחריי ותבינו שאם אנחנו בשלב הזה לא נטפל במצוקים, אנחנו נוכל להסתכל בחלום בעוד כמה שנים על המצב שאנחנו נמצאים בו עכשיו.
גלית שאול: המצב הוא באמת לא טוב.
גלית שאול: כולנו רואים את זה בעיניים.
גלית שאול: אנחנו נראה את זה פעם אחרי פעם.
גלית שאול: כרגע השאלה האם אנחנו ממשיכים כמו ששמענו פה קודם, להעביר את זה מאחד לשני או כל אחד עכשיו להגיד, כן, אני מבין את המצב אבל זה לא אני, כן אני.
גלית שאול: לא הגיוני.
גלית שאול: יש פה מצב, אני קוראת לו מצב חירום, למה?
גלית שאול: כי רק אתמול כמו שסיפרת קודם, יעל, אנחנו נפגשנו בכנס ברשויות החוף בעמק חפר.
גלית שאול: מגיעים בשנה 2 מיליון מבקרים, לא תושבי עמק חפר.
גלית שאול: תושבי עמק חפר, 43,000 איש ואישה לא מגיעים ל-2 מיליון.
גלית שאול: 2 מיליון מבקרים בשנה בחוף.
גלית שאול: הסכנה היא על מספר זה של אזרחיות ואזרחי מדינת ישראל, לא התושבים שלנו.
גלית שאול: כל מדינת ישראל מגיעה לחוף הזה והסכנה נשקפת לכולם.
גלית שאול: למה אנחנו יודעים שזה סכנה?
גלית שאול: כי זה כבר קרה לפני מספר שנים ואדם נהרג.
גלית שאול: האם אנחנו יכולים לחשוב על אירוע דומה?
גלית שאול: כל אחד מהאורחים שידברו פה בזמן הקרוב יוכל לתאר את הסצנריו שההתמוטטות מובילה לאסון גדול.
גלית שאול: איך ניתן במדינת ישראל בשעה כזו לעזוב את הנושא הזה?
גלית שאול: אני לא מבינה.
גלית שאול: מכל כיוון.
גלית שאול: אנחנו עורכים ישיבות, דנים.
גלית שאול: כולם מבינים את הסכנה.
גלית שאול: שבוע שעבר עובר תקציב מדינה.
גלית שאול: אין שם אגורה ששמים אותה לנושא הזה.
גלית שאול: איך זה יתכן?
גלית שאול: האם למישהו מכל הגורמים שנמצאים, אין את היכולת להגיד, אני לוקח אחריות?
גלית שאול: עם מי לא דיברו?
גלית שאול: עם השרה הזאת והשרה הזאת והשר הזה, וחברי הכנסת, והבאנו לשם לביקורים מצעד שלם של אנשים, והבאנו את זה לטלוויזיה ולקחנו את זה לכל פינה.
גלית שאול: תגידו לי, במדינת ישראל אי אפשר לשים גרוש וחצי על נושא כל כך משמעותי?
גלית שאול: אני אומרת גרוש וחצי מכיוון שבתקציבים של מדינת ישראל ההשקעות שנעשות בכל תחום זה כלום על כלום בשביל להציל חיי אדם.
גלית שאול: זה כלום.
גלית שאול: איפה שיש תוכניות, תשקיעו.
גלית שאול: לנו יש תוכניות.
גלית שאול: אנחנו, אני חושבת, אולי המועצה היחידה שלקחה את המענק הזה של ה-4 מיליון וביצעה אותו.
גלית שאול: כל יתר הסכומים, כנראה לא הוציאו אותם ואולי אחר כך אתם תשמעו מה קרה במשרד הפנים, מי הוציא את הכספים ומי לא, ומה קרה לכספים שלא הוציאו.
גלית שאול: אולי מישהו חסך אותם.
גלית שאול: אנחנו ביקשנו השלמה של עוד 2 מיליון כדי לגמור את הקטע המסוכן.
גלית שאול: לא קיבלנו.
גלית שאול: ביקשנו אחר כך לבושתנו 250,000.
גלית שאול: למה ביקשנו 250,000?
גלית שאול: לא רצינו לעשות את זה מכספי המועצה כדי לא להביא למצב שבו המועצה צריכה לקחת מכספי התושבים והתושבים, לא רק את אחזקת החופים, לא רק את הניקיון, לא רק את הפקחים, לא רק את השקעת כספים בתנועה ובשוטרים שמגיעים לחוף.
גלית שאול: לא רק את זה.
גלית שאול: גם את הטיפול במצוקי החוף.
גלית שאול: אנחנו חשובים שזו סוגיה לאומית.
גלית שאול: אני מחזקת את ידייך בדיון הזה ואני חושבת שהגיע הזמן, בטח ביום כזה, שתצא איזושהי בשורה, החלטת ממשלה.
גלית שאול: קראו לזה מה שאתם רוצים, אבל שיהיה כסף לטיפול במצוקים.
גלית שאול: הגיע הזמן לשמור על חיי האזרחיות והאזרחים של מדינת ישראל.
יעל רון בן משה: תודה לראשת המועצה.
יעל רון בן משה: מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, גב' גלית כהן, תתייחס.
יעל רון בן משה: היא גם צריכה לעבור אחר כך לדיונים נוספים, אז שוב תודה שאת איתנו ובמה שלך.
גלית כהן: אוקיי, תודה רבה.
גלית כהן: נמצאים כאן נציגים נוספים מהמשרד שיישארו.
גלית כהן: אני פשוט צריכה ללכת לחוץ וביטחון.
גלית כהן: קודם כל אני מסכימה אתכם שמדובר פה באירוע לאומי.
גלית כהן: זאת הסיבה שלפני יותר מעשור הממשלה באה ואמרה, זה אירוע לאומי, אנחנו לוקחים אחריות ומתחילים לפעול.
גלית כהן: זה לא היה לפני כן.
גלית כהן: אני מטפלת בסוגיה הזאת כבר 20 שנה.
גלית כהן: זה היה כל רשות מקומית הולכת ומקוששת בעצמה מה לעשות.
גלית כהן: תראו, אנחנו כמדינה ומה שהוטל על המשרד להגנת הסביבה, ופה אני יכולה לדבר רק בשמנו ולא בשם כל הממשלה, כי חסרים לי כאן משרד הפנים.
יעל רון בן משה: סיון להבי איתנו בזום.
גלית כהן: יופי, מצוין, וסיון מכיר את זה היטב, אז הוא יוכל לענות בשמם.
גלית כהן: אני אענה בשם המשרד להגנת הסביבה.
גלית כהן: עלינו מוטל הפרויקט הלאומי שנקרא ההגנות הימיות.
גלית כהן: אנחנו צריכים לתכנן, להקים לתחזק את כל ההגנות הימיות, שזה הגנות יקרות מאוד שנמצאות בים באזורים הכי מסוכנים שיש בהם הכי הרבה תושבים, גם למטה וגם למעלה.
גלית כהן: נגיד כך, הכי הרבה שימושים.
גלית כהן: שם אנחנו מקימים לא רק שובר גלים, כל מיני מבנים ימיים.
גלית כהן: התחלנו את זה ואני מניחה שמנכ"ל החברה יציג את הדברים האלה.
גלית כהן: באשקלון התחלנו.
גלית כהן: זה היה אזור בעל עדיפות הגבוהה ביותר.
גלית כהן: נעשה כל הטיפול בים.
גלית כהן: לצערי הטיפול ביבשה רק עכשיו מתחיל.
גלית כהן: הטיפול ביבשה על ידי הרשות המקומית עכשיו מתחיל.
גלית כהן: אני מקווה שהם יעשו את זה ושהטיפול ביבשה יהיה בהלימה עם מה שעשינו בים, אבל לפחות הרחקנו את הגלים מלהגיע בכלל לשפת המצוק כדי שזה לא ימשיך וימוטט את המצוק ממלטה, אז את החלקים האלה אנחנו עושים.
גלית כהן: עכשיו אנחנו בפרק מאוד גדול של סדר גודל של 200 מיליון שקלים בנתניה, ששם יש להם סדרה של 12 שוברי גלים שהולכים להקים.
גלית כהן: צריך להקים את זה ולתחזק את זה.
גלית כהן: זה מאוד מורכב כי צריך גם להביא חול.
גלית כהן: אגב, לאשקלון הבאנו חול ממישור רותם, מאוד יקר, על מנת להרחיב את החופים ולבנות את החופים ככה שגם לא יגרעו את החול מהחופים הצפוניים והדרומיים שלהם.
גלית כהן: אותו דבר, אגב, בנתניה.
גלית כהן: בנתניה אני מקווה שהחול לא יגיע ממישור רותם, שיהיה לנו חול יותר קרוב, אבל גם פה הכול מאוד מורכב עם השקעות מאוד גדולות של המדינה.
גלית כהן: אנחנו נמצאים עכשיו ערב אישור של שלב ב'.
גלית כהן: קיבלנו תקציב רק לשלב א', של 360 מיליון שקלים, שהם כבר בעצם הולכים ומסתיימים מבחינת ההקצאה שלהם לפרויקטים, ואנחנו עכשיו צריכים לגשת לשלב ב' כדי לקבל עבור ההגנות במקומות הנוספים, אם זה בת ים שאנחנו עושים שם חלק קטן היום, אבל נצטרך לעשות חלק יותר גדול, וכמובן אזור של חדרה ואולגה ועוד אזורים נוספים, הרצליה, אזורים נוספים שנצרך להיכנס אליהם.
גלית כהן: לגבי הנושא היבשתי, בחלק היבשתי הממשלה קיבלה החלטה שבעצם הביצוע יהיה על ידי הרשויות המקומיות בגלל שזה מאוד מקומי.
גלית כהן: זה מאוד תלוי, כל רשות מקומית, איך היא רואה את החופים שלה ואיך היא רוצה לבצע אותם.
גלית כהן: השאלה תמיד הייתה מה עושים לגבי המימון.
גלית כהן: לגבי המימון אני רק יכולה פשוט לדווח.
גלית כהן: נמצא כאן משרד האוצר.
גלית כהן: אם תרצו, הוא יתייחס לזה.
גלית כהן: המימון היה אמור להיעשות חלקו בסיוע לרשויות החלשות על ידי המדינה, אותה קרן שהיו אמורים להקים במשרד הפנים, אבל משרד הפנים יתייחס לזה, ועוד אפשרויות נוספות שהיו אמורים להיות על ידי משרד המשפטים, משרד הפנים, לאפשר בחקיקה או באיזשהו היטל, לאפשר לרשויות המקומיות לייצר לעצמן הכנסה, כך שהם יוכלו לממן את אותן הגנות יבשתיות.
גלית כהן: כאמור, זה לא המשרד להגנת הסביבה, הוטל עליהם.
גלית כהן: אנחנו לפחות, מה שהוטל עלינו אנחנו מבצעים.
גלית כהן: אני מניחה שתשמעו כאן את מנכ"ל החברה שיבוא ויספר לכם על כל מה שעשינו בעצם.
גלית כהן: דבר נוסף שעשינו כדי לסייע לרשויות המקומיות זה באמת לקדם את התכנון.
גלית כהן: גם קידמנו את תוכנית המתאר הארצית כדי שנוכל לעשות את ההגנות היבשתיות הימיות, אבל גם קידמנו תוכנית מתאר ארצית מפורטת להגנות דחופות כדי שיוכלו מתוכם לעשות גם תוכניות מפורטות ואפילו רק היתרי בנייה.
גלית כהן: הרשויות המקומיות באו ואמרו לנו, יופי, אתם נותנים לנו לעשות את ההגנות היבשתיות אבל אין לנו אפילו תוכניות מכוחן אנחנו יכולים להוציא, אז עשינו תוכנית מפורטת ומתוכה הם יכולים ממש היתרי בנייה והם יכולים לגשת לבצע את ההגנות.
גלית כהן: כל רשות, חילקנו אותה למקטעים, נדמה לי 40 מקטעים, מקטעי תכנון.
גלית כהן: לפעמים זה שני מקטעים, שלושה, תלוי בגודל, וכל מקטע, היה לו את החלק הימי והחלק היבשתי, מה ההגנות הדחופות שצריכות להיות בים, מה הגנות הדחופות ביבשה.
גלית כהן: הכול היה מתואם עם הרשויות המקומיות.
גלית כהן: הרשות המקומית היחידה שלא הסכימה לאשר, הרצליה, כי הם אמרו, אנחנו עושים תכנון שלנו, את תתערבו לנו, אנחנו רוצים לקדם.
גלית כהן: בסדר, זה לגיטימי מאוד.
גלית כהן: ראש הרשות, זה הפררוגטיבה שלו להגיד איך רואה את התכנון של היבשה אצלי ושל החופים שלי, כי זה חלק מאוד גדול מתוך מכלול השיקולים שם.
גלית כהן: בעצם היום כמו שאמרתם, זה דבר מאוד חשוב שאני חושבת שאת צריכה לבוא ולראות איך מקדמים.
גלית כהן: אם זה צריך תכנון מפורט, תכנון מפורט.
מאיר יצחק הלוי: את אומרת, בהנחה ומצאנו כסף, הרשויות יכולות לצאת למכרזים שתכליתם שיקום המצוקים.
גלית כהן: בהרבה מהמקומות בהיתר בנייה שאצלם.
גלית כהן: יש מקומות שהם רוצים תוכנית הרבה יותר רחבה, אז הם צריכים לעשות תוכנית מפורטת, אבל בגדול, אם יש להם כסף, יש להם אפשרות לעשות את זה מחר בבוקר.
מאיר יצחק הלוי: וזה אישור במועצה הארצית, אני מבין.
גלית כהן: יש מקומות שזה אפילו לא מועצה הארצית, זה ועדה מחוזית.
גלית כהן: תוכנית ארצית עשינו.
גלית כהן: הם עושים את זה במקומית, ועדה מחוזית אם הם צריכים תוכנית מפורטת.
גלית כהן: אם הם לא צריכים תוכנית מפורטת ויש להם היבטים של היתר בנייה, זה אפילו אצלם בוועדה המקומית יכולים לעשות את זה.
יעל רון בן משה: גבירתי, ציינתי קודם, אנחנו מדברים, פעם אחת, על תקציב, אבל אנחנו מדברים גם על מי האחראי.
יעל רון בן משה: אני מבינה שאת אומרת, כרגע בעצם אנחנו, האחריות שלנו זה ההגנות הימיות, זה הטיפול בים.
יעל רון בן משה: הטיפול ביבשה, הרשויות המקומיות, משרד הפנים.
יעל רון בן משה: שאלה היפותטית: אילו היה תקציב, אילו היינו פותרים את נושא התקציב, האם אז היית אומרת, כן, האחריות היא שלי, אני, מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה?
גלית כהן: לא, זה לא קשור לתקציב.
יעל רון בן משה: אני בכוונה רוצה רגע להתעכב על הנקודה הזאת.
גלית כהן: זה לא קשור לתקציב.
גלית כהן: מי שמתכנן ומי שמתחזק ומי שאחראי על החופים ועל היבשה זה הרשויות המקומיות, כל אחת בפני עצמה.
יעל רון בן משה: הרשות המקומית אחראית גם על פינוי הפסולת בעיר, אבל על המדיניות ואיך עושים את זה ועל מה המדינה אחראית, את מובילה את זה.
גלית כהן: מדיניות יש.
גלית כהן: זה גם לא אני, זה המדינה, זה הממשלה, והממשלה קיבלה החלטות והממשלה קבעה את המדיניות והיא אמרה מה צריך לעשות, ואפילו אישרנו תוכניות מתאר ארציות כלליות ומפורטות.
גלית כהן: כל המדיניות באה לידי ביטוי בתוכניות, מה צריך, איזה סוגים של הגנות בכל מקום ומקום.
גלית כהן: יש את זה כבר.
יעל רון בן משה: אני רוצה להגיע לשורש העניין, מי האחראי, ואני רוצה להגיע לזה בשלב הזה כשתודה לאל אף מצוק לא התמוטט, ואת גבירתי אומרת, מי שאחראי הוא ראש העיר.
גלית כהן: אני לא משרד המשפטים.
יעל רון בן משה: זה גם לא ועדת חקירה, אבל אני רוצה בכל זאת שאנחנו נבין.
גלית כהן: לא, אני רק אומרת, אני לא משרד המשפטים.
גלית כהן: מי שמנהל את הקרקעות במרחבים היבשתיים זה ראשי הרשויות.
יעל רון בן משה: אולי רמ"י במידה רבה.
גלית כהן: רציתי להגיד, המשפט הבא, מי הבעלים של הקרקע?
גלית כהן: הבעלים של הקרקע במרביתה, רשות מקרקעי ישראל.
יעל רון בן משה: אז אולי רמ"י אחראים גם למצב של שקט וגם אם חלילה יקרה אסון.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו מחפשים את הגרוש בכל מיני מקומות.
מאיר יצחק הלוי: רמ"י אחראים.
מאיר יצחק הלוי: הם בעלי הקרקע וזה הכול.
גלית כהן: אני באמת לא נכנסת, זה לא עניין שלי.
גלית כהן: אני אומרת, הממשלה הטילה עלינו, על המשרד להגנת הסביבה לטפל בנושא של ההגנות הימיות.
גלית כהן: אנחנו עושים את זה בקצב הכי מהיר שיכול להיות.
גלית כהן: בג"ץ בדק אם אנחנו באמת עושים את הכול, והוא אמר, הם עושים את הכול בקצב טוב.
גלית כהן: אנחנו עושים את הדברים, מבצעים אותם.
גלית כהן: בכל מקרה זה תשתיות מאוד מורכבות.
גלית כהן: יש דברים שאף פעם לא עשו אותם בארץ ואותם אנחנו עושים.
מאיר יצחק הלוי: גבירתי, כשראש רשות רוצה להקים שירותים בחוף, הוא צריך לבקש אישור מרמ"י.
יעל רון בן משה: אבל כשחלילה יקרה אסון אז ראש הרשות יהיה - - -
דרור מורג: אני ראש מטה השר.
דרור מורג: אני רק רוצה להוסיף, אם אפשר, לחזק שתי נקודות.
דרור מורג: אחת, זו בדיוק הסיבה שגם לא היינו יכולים לקחת אחריות גם אם אפילו היה את הכסף, כי כל דבר שאנחנו נצטרך לבצע ביבשתי, אין לנו סמכות לבצע אותו.
דרור מורג: ראש הרשות יכול, כן טוב, לא טוב.
דרור מורג: אתם רוצים לעשות לי פה?
דרור מורג: תנו לי עוד מיליון לפתח פה, זה רצועת חוף, ולעכב ולדחות.
דרור מורג: בסוף זאת האחריות שלהם על פי החוק.
דרור מורג: הם כרגע תקועים כי אין להם כסף, אבל זאת כן אחריות שלהם.
דרור מורג: אני רק רוצה לחדד את הנושא של העניין הימי.
דרור מורג: המנכ"לית אמרה את זה.
דרור מורג: הכסף שלנו לחלק א' הוא ארבע רשויות.
דרור מורג: חלק ב' בתוכנית, יציג אותה מנכ"ל החברה.
דרור מורג: יש עוד כמה רשויות, ארבע רשויות נוספות.
דרור מורג: אם לא נקבל את התקציב הזה בקרוב, וניסינו להעלות את זה מול דיוני האוצר בתקציב הנוכחי.
דרור מורג: אמרו לנו, אין בעיה, קחו את זה מדברים אחרים שלכם.
דרור מורג: אומרים לנו, אוקיי, או שתעשו את זה או שתעשו - - - .
דרור מורג: או שתעשו את זה או שלא תטפלו בניטור זיהום אוויר.
דרור מורג: זה לא יכול להיות ככה.
דרור מורג: אם האוצר לא מקציב לנו עכשיו עוד 300 מיליון נוספים לאותה חברה ממשלתית, גם לא יהיה פרק ב'.
יעל רון בן משה: ל-2022.
דרור מורג: מספיק אם נקבל את זה ל-2023.
יעל רון בן משה: 300 מיליון ל-2023–2024.
דרור מורג: לגמור את חלק ב'.
דרור מורג: המנכ"ל יכול להציג איזה ערים זה חלק ב'.
דרור מורג: חלק א', הוא מסיים את הכסף ואת העבודה במהלך שנת 2022.
יעל רון בן משה: זה על ההגנות הימיות.
דרור מורג: ואז הוא מגיע למצב שאין לו כסף לטפל בעוד ארבע רשויות.
דרור מורג: על הימי עכשיו אני מדבר.
דרור מורג: לנו הסיפור של האחריות של הימי ופה זה כן עניין של כסף.
יעל רון בן משה: בסדר גמור, הנקודה הובהרה.
נעמה שריד: גבירתי, אני יכולה להעיר הערה מקצועית כאן?
יעל רון בן משה: כן, שם ותפקיד בבקשה.
נעמה שריד: אני כאן בכובע של נציגת עיריית תל אביב.
נעמה שריד: אני מנהלת את הפרויקט החדש של - - - שניבנה, הגנה על המצוק, ואני גם - - - מורפולוגית - - - , מתעסקת בתהליכים חופשיים והנדסה ימית.
נעמה שריד: יש לי כמה הערות.
נעמה שריד: קודם כל אני רוצה להגיד דווקא משהו טוב לגבי המשרד להגנת הסביבה.
נעמה שריד: הרבה מהעבודה מולם היא מאוד נוחה, אבל בגלל שאת כבר ציינת את העניין הזה של זמן מענה, אז אני באמת רוצה להגיד, יש עם זה איזושהי בעיה קצת חמורה כי כשיש איזשהו מקרה אקוטי שבאמת מסכן חיי אדם, שזה מה שאת אמרת, אנחנו מגיעים לזה בעצם בכל חורף, אז המענה הוא לא מיידי ואנחנו לא יכולים לבצע איזה שהן הגנות או איזה שהן עבודות מיידיות כדי לעזור בחוף ולהציל חיי אדם.
נעמה שריד: בעניין הזה אני חושבת שאולי אפשר באמת להגיע לאיזושהי הבנה, במקרים מסוימים כמו מקרה שמסכן חיי אדם ואפשר להגדיר את זה גם די טוב, שזמן המענה לא יהיה X זמן אלא חלקית מזה, כי צריך לעשות - - -
דרור מורג: לא הבנתי עד הסוף.
דרור מורג: מענה של המשרד?
נעמה שריד: כן.
נעמה שריד: הרבה מהדברים, האישורים לוקחים המון זמן, ואם עכשיו יש לי איזשהו מקרה שמצוק מתמוטט ומסכן חיי אדם, אנחנו רוצים ברשות לטפל בזה מיידית.
נעמה שריד: לא יחכו עד שיהיה איזשהו אסון.
יעל רון בן משה: רק כדי להבהיר את מסגרת הדיון.
יעל רון בן משה: כפנייה כללית את אומרת, במקרה שיש רשות מקומית שמציפה בעיה של סכנה מיידית, לקבל מענה בזמן קצר יותר ממה שאת מקבלת היום.
יעל רון בן משה: אין לי כל כך איך להתייחס לזה ואני חושבת שגם למשרד אין כרגע להתייחס.
יעל רון בן משה: אם יש משהו קונקרטי, תנסו לבחון את זה ביניכם.