GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוראי להב-הרצנו: ואני שואל את עצמי למה, למה הם לא מקבלים מענה, למה הם לא מקבלים תשובה.
יוראי להב-הרצנו: עד ליום הבחינה עצמו הם מתעסקים בלהשיג את המוסד שלהם כדי לממש את הזכות שלהם, שקבועה, שאנחנו קבענו בחוק, כדי שהפרטיות שלהם לא תופר.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לציין לחיוב את ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות, שמרגע שלשכתי והצוות שלי פנו אליו, עשו כל מה שצריך בשביל לאפשר לכל סטודנט פתרונות וחלופות.
יוראי להב-הרצנו: לצערי, במכללות המצב הוא שונה.
יוראי להב-הרצנו: הגיעו אלינו מאות פניות של סטודנטים שאומרים, אנחנו במצוקה.
יוראי להב-הרצנו: אני פניתי למנכ"לית המל"ג, שברוב טובתה – זה לא תפקידה – הסתמסה איתי עד השעות הקטנות של הלילה, ופנתה למנהלי מוסדות, כי הגענו ל-12:00 ול-1:00 בלילה, סטודנטים פונים אליי לפלאפון האישי שלי, וזה בסדר כי אני משרת אותם, אני הנציג שלהם פה בכנסת, הם פונים אליי בשעות הקטנות של הלילה ואני עונה להם בשעות הקטנות של הלילה.
יוראי להב-הרצנו: ואז אני מעביר אליה והיא מעבירה לנשיאי המוסדות.
יוראי להב-הרצנו: ככה זה צריך לקרות?
יוראי להב-הרצנו: למה אין מענה?
יוראי להב-הרצנו: מי נותן מענה?
יוראי להב-הרצנו: וכמו שחברתי קטי שטרית שאלה, אנחנו נמצאים במצב מורכב, למה אין נוהל אחד שהמל"ג קובע וכל מוסדות הלימוד צריכים לעמוד בו?
יוראי להב-הרצנו: למה זה חתול ועכבר מול כל מוסד ומוסד?
יוראי להב-הרצנו: מדובר פה בבעיה רוחבית.
יוראי להב-הרצנו: אני מחסידי החופש האקדמי.
יוראי להב-הרצנו: הוא בבת עיניי, ואני חושב שגם שלך, של כל אחד מאנשי הכנסת החופשיים.
יוראי להב-הרצנו: המחקר בישראל חייב להישאר חופשי.
יוראי להב-הרצנו: אסור שהחופש האקדמי ישמש כסות לפגיעה בפרטיות של הסטודנטים ולפגיעה והתעמרות בסטודנטים.
יוראי להב-הרצנו: ופה אנחנו צריכים למתוח את הגבול.
יוראי להב-הרצנו: ואני חש שיש פה איזושהי לקונה, איזשהו פער שאין עליו מענה.
יוראי להב-הרצנו: מי נותן מענה לסטודנטים שהמוסד מתעלם מהזכויות שלהם?
יעקב טסלר: יוראי, אפשר להגיד שאין פה איזה אבא?
יעקב טסלר: כל אחד עושה מה שהוא רוצה?
יעקב טסלר: אין פה אחראי על כולם שנותן את ההנחיות הברורות.
יוראי להב-הרצנו: אמרת את מה שאמרתי במילים אחרות.
יעקב טסלר: איש הישר בעיניו יעשה.
יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת שטרית מיקדה הרבה מהאש שלה כלפי תומקס.
יוראי להב-הרצנו: תומקס זו חברה פרטית, עסקית, ישראלית, פיתחה תוכנה, המוסדות בוחרות או בוחרים להשתמש בה, זכותם.
יוראי להב-הרצנו: אני מוטרד משני היבטים.
יוראי להב-הרצנו: זו פעילות עסקית שהיא לגיטימית בעיניי.
יוראי להב-הרצנו: אגב, העולם מתקדם למקום הזה, של לימודים היברידיים, של היבחנות שהיא לאו דווקא בקמפוס, אלא בכלים מקוונים.
יוראי להב-הרצנו: אני חושב, ואני ממליץ גם להתאחדות הסטודנטים לשבת יחד עם החברות שמפתחות את התוכנות האלה כדי לראות איך מכניסים בהם את האלמנטים האינטגרטיביים ששומרים על הפרטיות, שעונים על האתגרים ועל הצרכים של הסטודנטים ושל המוסדות האקדמיים.
יוראי להב-הרצנו: לעניין הזה ספציפית, יש לי שתי שאלות למנכ"ל תומקס שנמצא איתנו פה, ואני חושב שאם הוא יבהיר את הדברים לפרוטוקול, זה ירגיע הרבה מאוד מהחששות.
יוראי להב-הרצנו: 1.
יוראי להב-הרצנו: האם התוכנה אכן אוספת נתונים ביומטריים, כמו שעולה בדוח של הרשות להגנת הפרטיות?
יוראי להב-הרצנו: 2.
יוראי להב-הרצנו: האם תומקס עושה שימוש מסחרי בנתונים שלה לטובת Machine Learning?
יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, האם היא עושה שימוש בנתונים של הנבחנים לטובת שיפור עצמי של התוכנה עצמה?
יוראי להב-הרצנו: אני חושב ומרגיש, אדוני היושב-ראש, שאם מנכ"ל תומקס יבהיר לפרוטוקול ששני הדברים האלה לא קורים, זה ירגיע הרבה מאוד אנשים.
יוראי להב-הרצנו: באופן כללי, לי יש טענות כלפי הרגולטור, כלפי מוסדות הלימוד שלא נותנים מענה.
יוראי להב-הרצנו: אין לי טענות כלפי חברות פרטיות שמקיימות פעילות פרטית וציבורית.
יוראי להב-הרצנו: אנחנו כאן מייצגים את הסטודנטים שאין להם קול ואין להם מענה, ואני חושב שהוועדה הזאת צריכה לצאת בקריאה דומה למה שקראנו בוועדת החינוך, שמוסדות הלימוד יתחילו לתת מענה בהתאם לחוק, יציעו חלופות לסטודנטים, אבל לא רק ברמת ההחלטה אלא גם ברמת היישום, יאפשרו לסטודנטים לממש את אותן חלופות, לא 20 שניות לפני המבחן, אלא באופן שמאפשר להם להתמקד במה שהם הגיעו בשבילו למוסד, לעשות את המבחנים כמו שצריך, בשקט, ולהצליח, ולרדוף אחרי החלומות שלהם.
יוראי להב-הרצנו: לכן התכנסנו, ושוב, אני מודה לך על האכסניה ועל האפשרות להעלות את זה על סדר היום.
יעקב טסלר: אני רוצה, ברשותכם, לחדד.
יעקב טסלר: אני חושב שהטענות שיש לי ויש לחברים זה יותר למוסדות - - - החברות.
יעקב טסלר: מוסד ספציפי ראה לנכון ובחר התקשרות עם חברה פרטית – אני לא יכול למנוע ממנו.
יעקב טסלר: בעצם אנחנו צריכים להפנות את החצים שלנו לגבי המוסד.
יעקב טסלר: הוא גם אחראי מבחינתי לסטודנטים שאמורים לעבור את המבחן הזה, שיוכלו לעבור את זה בצורה קלה ויעילה, ותוך כדי שמירה על הזכויות שלהם.
יעקב טסלר: במקביל, ברגע שמוסד ספציפי בחר בתומקס, כמו שציינת קודם, אני רוצה לשמוע מהם ועוד מעט נשמע מהם בדיוק מה הם עושים עם הנתונים שהם אוספים.
יוראי להב-הרצנו: לא רק המוסדות, אדוני.
יוראי להב-הרצנו: אתה צודק לגמרי.
יוראי להב-הרצנו: גם הרגולטור.
יוראי להב-הרצנו: גם המל"ג שאמור לייצר נוהל.
יוראי להב-הרצנו: ואגב, היה יותר טוב, בעיניי, אם המוסדות האקדמיים היו מעבירים למל"ג את החוזים שהם חתמו עם החברה הפרטית, כי מדובר בעניין של פרטיות.
יוראי להב-הרצנו: תמיד עוזר לשפוך אור על דברים.
יוראי להב-הרצנו: אור השמש, אין טוב ממנו בשביל לנקות חששות ולהבהיר את הדברים.
יעקב טסלר: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.
אלכס קושניר: קודם כל, באמת דיון חשוב.
אלכס קושניר: יוראי וקטי, כל הכבוד לכם שארגנתם את זה.
אלכס קושניר: ויעקב, תודה שהסכמת לנהל את הדיון הזה, זה מאוד חשוב, וגם נשות ועדת החינוך שנמצאות כאן.
אלכס קושניר: אותי מטריד דבר אחד.
אלכס קושניר: אנחנו נמצאים במשבר הזה כבר לא מעט זמן, ויש הרבה מאוד אי ודאות.
אלכס קושניר: גם לסטודנטים יש הרבה מאוד אי ודאות, וכולנו היינו עדים ושותפים למאבק שלהם גם בשנת הלימודים האקדמית הקודמת וגם בתחילת שנת הלימודים הזו, וכולל כל השביתות של הסגל הזוטר וכל הבעיות שהיו.
אלכס קושניר: והתחושה היא שיש סוג של שטח הפקר.
אלכס קושניר: זאת אומרת, המדינה לא מסוגלת להגדיר תנאים בסיסיים ולהגדיר ודאות עבור הסטודנטים.
אלכס קושניר: נכון שכל מוסד כנראה יכול לבחור את ספק התוכנה שהוא יכול לעבוד איתו.
אלכס קושניר: אני מאמין שזה נעשה באמצעות תהליך מכרזי מסודר.
אלכס קושניר: השאלה היא אם המל"ג כגוף שאמור לפקח על הדברים האלה הגדיר קריטריונים ברורים לתוכנה כזו ולספקים שיכולים להשתתף בתוך המכרזים האלה, והתחושה היא שלא.
אלכס קושניר: זה פן אחד.
אלכס קושניר: פן נוסף שיוראי הזכיר, ואני חייב לומר שגם אני מקבל הרבה מאוד טלפונים מסטודנטים, זה שבעצם האנשים צריכים לרדוף אחרי המערכת.
אלכס קושניר: אנשים צריכים לרדוף אחרי המערכת כדי לממש את הזכות הבסיסית הזאת להיבחן.
אלכס קושניר: ולכן אני לא יודע אם אנחנו נוכל כאן היום בוועדה לטפל בסוגיה הגדולה של רגולטור שייתן כללים ברורים וינחה את המוסדות.
אלכס קושניר: אני חושב שאם הם לא עשו את זה במשך השנה הזאת, אז יהיה קשה לעשות את זה מהיום למחר.
אלכס קושניר: אבל מה שכן, לפי דעתי, אנחנו צריכים לצאת מהמקום הזה עם דרישה מאוד ברורה – תקימו מוקד טלפוני, תעשו משהו כדי שלסטודנטים תהיה כתובת מקצועית מסודרת, ולא דרך כל מיני דרכים שהן דרכים אולי מהירות, דרך יוראי או דרכי, או דרך קטי או דרך כל חבר כנסת אחר, אבל הן עקומות.
אלכס קושניר: הן מהירות במקרה הזה, אבל הן עקומות, כי לצערי הרב, לא לכל הסטודנטים יש את הטלפונים שלנו, ולא כל הסטודנטים יכולים להגיע אלינו, וגם הרבה סטודנטים בכלל לא חושבים על זה שזאת הדרך כנראה, דרך חברי הכנסת לנסות להילחם ולממש את הזכות הבסיסית הזאת.
אלכס קושניר: לכן אני חושב שהדרישה צריכה להיות ברורה.
אלכס קושניר: המערכת צריכה לבוא לקראת הסטודנט, ואם המוסדות לא מסוגלים לזה, אז המל"ג צריך להנחות אותם.
יעקב טסלר: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.
יעקב טסלר: קודם כל, בהצלחה.
יעקב טסלר: לא יצא לי לפגוש אותך.
יעקב טסלר: בהצלחה כעת ובהצלחה בעתיד.
משה טור פז: נעים מאוד.
אלכס קושניר: יש פה הרבה מאוד רמזים, אני שומע.
אלכס קושניר: בהצלחה בעתיד, ביש עתיד.
אלכס קושניר: מה הולך פה?
יעקב טסלר: אלכס, חשבתי שאתה מבין רמזים ואני רואה שלא.
אלכס קושניר: אני מבין מאוד רמזים, אבל אני חייב להבין את הידידות הזאת.
אלכס קושניר: אני חייב.
משה טור פז: הכול פתוח והרשות נתונה.
יוראי להב-הרצנו: אלכס, אנחנו חתומים על הסכם עודפים איתכם.
יוראי להב-הרצנו: לא עם אף אחד אחר.
יוראי להב-הרצנו: די.
יוראי להב-הרצנו: חלאס.
יוראי להב-הרצנו: נסגר.
אלכס קושניר: יוראי, זה עוד יותר מטריד אותי, שאתה לוקח אולי את רבע המנדט שניתן לך, ובסוף אתה תלך איתם לממשלה.
אלכס קושניר: מה אני אעשה?
יוראי להב-הרצנו: אתה יודע, אנחנו שותפים ביחד בראשות השדולה החילונית בכנסת.
יוראי להב-הרצנו: אין מקום לחשש בהקשר הזה.
אלכס קושניר: אז אני לא יודע.
אלכס קושניר: אבל יושב-ראש המפלגה שלך אומר אחרת.
יעקב טסלר: נקיים דיון מיוחד על זה.
אלכס קושניר: אגב, בפניות הציבור זה דיון שחשוב לקיים כי אנחנו זוכרים שהיו פה הרבה מאוד חברי כנסת שהורידו שפמים והתחייבו על כל מיני דברים ובסוף לא קיימו.
אלכס קושניר: ואני חושב שהציבור צריך לפנות לנבחרים שלו ולבקש, לפחות, להגיד בצורה מפורשת מה הם מתכוונים לעשות אחרי הבחירות.
יעקב טסלר: שקיפות.
אלכס קושניר: בלי להוריד שפמים ובלי לעשות עוד כל מיני סממנים.
אלכס קושניר: אבל יכול להיות שצריך לפנות לוועדת ההסכמות, אדוני, עם הנושא הזה.
יעקב טסלר: מה האחוזים שנקבל?
אלכס קושניר: מאחד עד מאה?
אלכס קושניר: אפס.
משה טור פז: אדוני היושב-ראש, אחת הפריבילגיות שיש לחבר הכנסת יוראי ולי זה שאנחנו יושבים במפלגה שאומרת מה שהיא עושה ועושה מה שהיא אומרת.
משה טור פז: אני מודה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו על הדיון הזה.
משה טור פז: כמנהל בית ספר לשעבר, כמרצה באוניברסיטה לשעבר, כאיש חינוך, גם אני קיבלתי הרבה מאוד פניות ועקבתי אחרי העבודה הנהדרת שנעשית כאן ובוועדת החינוך בהקשר הזה.
משה טור פז: ואני רוצה, כמו חברי חבר הכנסת להב הרצנו, למקד את הדברים לא בסטודנטים ולא בחברה שנשמע אותה עוד מעט, אלא במוסדות האקדמיים.
משה טור פז: אני חושב שללכת לתוכנת מעקב זה פתרון קל, ובינינו, לא מאוד חינוכי.
משה טור פז: נכון שהוא פתרון לגיטימי, אבל ישנם פתרונות טובים ממנו.
משה טור פז: הזכירה לפניי חברת הכנסת שטרית – אני רוצה להעמיק בנקודה הזו כי היא, בעיניי, המוקד.
משה טור פז: שוחחתי עם הרבה מאוד סטודנטים, גם לקראת הדיון הזה וגם עם כאלה שהגיעו אליי, וכמות הפתרונות שישנם ושהם פתרונות טובים יותר מאשר תוכנת מעקב שמניחה שכל מי שכותב מבחן הוא רמאי או גנב, הם רבים.
משה טור פז: אנחנו יודעים שהיום העולם הולך לכיוון של כתיבת עבודות שמשקפת הרבה יותר טוב את יכולותיו של הסטודנט.
משה טור פז: כפי שנאמר כאן, ישנה אפשרות לבחון בכל זאת פנים אל פנים בתנאים סבירים, והיום יש לרוב הסטודנטים אפשרות לכך.
משה טור פז: אמרה לי סטודנטית למשפטים מאחת האוניברסיטאות המובילות בישראל, אצלנו מאמינים לנו.
משה טור פז: אמרתי לה, וכמה מהסטודנטים, בעינייך, שומרים על האמינות הזו?
משה טור פז: היא אמרה לי, 95%.
משה טור פז: אמרתי לה, את יודעת מה, בשביל 5% גנבים לא צריכים לרדוף אחרי ה-95%.
משה טור פז: אני בכלל חושב שאמינות בהקשר החינוכי והאקדמי היא דבר שצריך לפתח אותו.
משה טור פז: הוא לא מובן מאליו.
משה טור פז: כשכל היום רודפים אחריך, גם אתה מתחיל לחשוב שאתה גנב.
משה טור פז: ולכן, בעיניי, פתרון התוכנה הוא האחרון.
משה טור פז: והפתרון המשוכלל ביותר, שלצערי, לא מספיק מרצים נוקטים בו, זה לכתוב מבחן שאין טעם להעתיק בו.
משה טור פז: יש היום טכניקה ידועה שהולכת ומתרחבת, לכתוב מבחנים באופן כזה שאין טעם להעתיק מהחבר כי ממילא אתה נדרש לשאלות מחשבה ולשתף היבטים אישיים וכולי.
משה טור פז: בסוף, נדמה לי שהרבה מאוד מוסדות אקדמיים בוחרים בפתרון הקל, במבחנים אמריקאיים, או במבחנים שהם לא רבי ברירה, מבחנים שממוקדים בשינון והקאת החומר ולא בחשיבה.
משה טור פז: זה מה שאנחנו רוצים מסטודנטים בישראל?
משה טור פז: ולכן, בעיניי, מעבר לנושא המאוד-חשוב, וצריך לבחון את הדברים שנאמרו כאן, צריך לעודד את המוסדות ללכת למבחנים האלה.
משה טור פז: ואז הם לא יידרשו להשקיע המון כסף בלרדוף ולעקוב אחרי הסטודנטים.
יעקב טסלר: נמצאים איתנו חלק מהסטודנטים, ואני רוצה לפנות אליהם לפני שנשמע את הגורמים המקצועיים.
יעקב טסלר: סיון מימון נמצאת איתנו?
סיון מימון: שלום.
יעקב טסלר: שלום לך, סיון.
סיון מימון: בסדר, תודה.
סיון מימון: מה שלומך?
יעקב טסלר: ברוך השם.
יעקב טסלר: נו, עשית את המבחן?
יעקב טסלר: עברת?
סיון מימון: עשיתי כמה מבחנים.
סיון מימון: אני השתמשתי בעצה של יוראי, בחלופה להגיע למכללה שלי.
סיון מימון: אני סטודנטית במרכז האקדמי ברמת גן, והגעתי למכללה בבקשה מראש שזה יהיה באמצעות משגיח כדי שהתוכנה לא תצלם אותי ולא תסרוק את תעודת הזהות שלי.
יעקב טסלר: נו, אז הכול טוב.
סיון מימון: כן.
סיון מימון: מהבחינה הזו כן.
סיון מימון: אבל אני רציתי לדבר, לאחר השתתפות בזום שיוראי עשה עם כמה סטודנטים, וכבר העליתי את נושא הפרטיות ואת הנושא שהמחשב הקודם שלי ניזוק כשניסיתי להוריד את התוכנה והייתי צריכה לקנות מחשב חדש.
סיון מימון: אז אני לא רוצה לדבר על זה היום, אלא על משהו אחר.
סיון מימון: אני נציגה בהתאגדות הסטודנטים אצלנו במכללה, וכתוצאה מכך אני וחבריי בהתאגדות מקבלים המון פניות מהסטודנטים.
סיון מימון: אומנם הפגיעה בפרטיות היא פגיעה קשה למי שמוריד את התוכנה ולא ניגש למכללה, בהתאם להנחיות משרד הבריאות כמובן, אבל זו לא הבעיה הראשונה והאחרונה.
סיון מימון: מה שקורה כרגע זה שקיבלנו המון פניות מסטודנטים שעושים קורסים שנבחנים באמצעות שאלות אמריקאיות, ויש כמויות גדולות של נכשלים מכיוון שהם מסמנים תשובות ואז התוכנה שולחת למכללה תשובות אחרות ממה שהסטודנטים סימנו.
סיון מימון: לצורך הדוגמה, בדין מהותי הלכה למעשה, יש 69% נכשלים בקורס.
יעקב טסלר: סיון, מאיפה את לוקחת את זה שעונים ונשלח משהו אחר?
סיון מימון: מהסטודנטים שרשמו לפניהם את מספרי התשובות שהם סימנו בשאלות האמריקאיות, וכשהם קיבלו את מחברת הבחינה, היא לא מכילה את השאלות במלואן, את המלל שלהם ואת מלל התשובות, אלא מכילה רק את מספרי התשובות.
סיון מימון: ומספרי התשובות ששלחו לנו הסטודנטים לעומת מה שהם רשמו לפניהם הם שונים.
סיון מימון: למכללה ולסטודנטים אין דרך להוכיח – לסטודנטים יש דרך רק מעניין זה שהם רושמים לפניהם בצד ומהזיכרון, אבל המכללה לא מאמינה להם.
סיון מימון: יש לי שיחה שאחד מחברי ההתאגדות אצלנו שלח ליוראי, של סטודנטית אצלנו שפנתה למזכירה של המכללה, והשיחה הסתיימה גם בניתוק בפנים לסטודנטית, וכל השיחה הלכה לכיוון שפשוט לא מאמינים לסטודנטית, וגם אומרים לה שאין דרך לשלוח את השאלות במלואן, עם המילים של השאלה והמילים של התשובות, אלא רק את המספרים.
סיון מימון: זאת אומרת, אין דרך גם להוכיח שהסטודנט בעצם צודק, שהוא סימן תשובה איקס, ובפועל המערכת שלחה תשובה אחרת ממה שהוא סימן.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתעכב על הנושא הקודם.
יוראי להב-הרצנו: אפשר?
יוראי להב-הרצנו: סיון, תודה שהצטרפת לזום.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לחזור לסוגיה הקודמת.
יוראי להב-הרצנו: את הסוגיה הזאת אני מכיר מאתמול, ואנחנו נתייחס אליה.
יוראי להב-הרצנו: חלק גדול מהטענות שבגללן עשינו את הזום, הוא שהחלופה שהמכללה הציעה באופן כללי, להגיע לבחינה פרונטלית בקמפוס, על מחשבים "טיפשים" שלא עושים בהם שימוש כמו בבית, היה שהמכללה פשוט לא נתנה מענה לסטודנטים.
יוראי להב-הרצנו: את יכולה לשתף קצת ממה שאת מכירה?
יוראי להב-הרצנו: כי חלק מהאמירה שלי, של תגיעו לקמפוס פיזית ותדרשו להיבחן גם כשאין מענה מהמכללה, היה כי אנשים פשוט לא קיבלו תשובות.
יוראי להב-הרצנו: אז אני אשמח אם תוכלי להרחיב בנושא הזה.
סיון מימון: בהחלט, וגם במקרה אישי שלי.
סיון מימון: אחרי הזום שאתה עשית איתנו והסברת על החלופה הזו, אני שלחתי למכללה פנייה שאני רוצה להיבחן במכללה.
סיון מימון: גם חברי ההתאגדות עשו שיחה עם הנשיא, והנשיא אמר שלאור השיחה איתך והדיון שלך ושל קטי בכנסת, שבעצם רק צריך לשלוח פנייה למכללה ופשוט להגיע, ברגע שנותנים אישור והאישור באמת יגיע, והכול יהיה בסדר.
סיון מימון: אני קיבלתי אישור, הגעתי למכללה וראיתי שאין משגיח במבחן הראשון שהלכתי אליו, ופשוט להגיע למחשב במכללה עם מצלמה וסריקת תעודת זהות, ובעצם זה לא פותר את הבעיה.
סיון מימון: ניסיתי להשיג את מדור הבחינות אצלנו, ולא היה מענה.
יוראי להב-הרצנו: רגע, אני רוצה להתעכב.
יוראי להב-הרצנו: החלופה לא הייתה לא לעשות את זה על תומקס, אלא פשוט לעשות את זה על תומקס במכללה?
סיון מימון: נכון.
סיון מימון: בהתחלה, כן.
יוראי להב-הרצנו: באופן שלא עונה על מה שהחוק מחייב.
יוראי להב-הרצנו: ופשוט לעשות את זה במתכונת אחרת.
יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת טסלר, הציעו להם לעשות את זה בתומקס או לעשות את זה בתומקס.
יוראי להב-הרצנו: סך הכול הגיוני.
יעקב טסלר: מאוד הגיוני.
סיון מימון: כן, זה היה בהתחלה.
יוראי להב-הרצנו: סיון מתארת מצב שבו היא קיבלה מענה.
יוראי להב-הרצנו: יש הרבה מאוד סטודנטים שלא קיבלו מענה.
יעקב טסלר: איפשרו לה להגיע למקום?
יוראי להב-הרצנו: כן, ולעשות את הבחינה על תומקס.
יעקב טסלר: כן, רק שההבדל הוא שאם המחשב הולך אז זה לא המחשב האישי שלה.
יוראי להב-הרצנו: ועדיין, הפגיעה בפרטיות היא זהה.
יעקב טסלר: תודה, סיון.
יעקב טסלר: כמו שחבר הכנסת אמר, בשביל זה התכנסנו היום וכולי תקווה שנגיע להבנה ברורה בעניין.
יעקב טסלר: אני רוצה לפנות למאיה קדם.
מאיה קדם: שלום לכולם.
מאיה קדם: קודם כל, תודה על הדיון הזה.
מאיה קדם: אני חושבת שהקול שלנו צריך להישמע, והוא די מושתק בזמן האחרון.
מאיה קדם: אני רוצה, קודם כל, להציג בפניכם שכבר רוצים את המידע של הסטודנטים ואני יכולה להראות כתבה שבאוניברסיטת בן-גוריון כבר הייתה מתקפת סייבר ראשונה, והצליחו למשוך מידע, אומנם מצומצם על סטודנטים, אבל משהו יצא משם.
מאיה קדם: זה אומר שהמידע שלנו מבוקש.
מאיה קדם: השימוש בתוכנת תומקס נשמר בשרתים שהם לא שרתים בארץ.
מאיה קדם: אנחנו לא יודעים מה קורה עם המידע שלנו.
מאיה קדם: אנחנו לא יודעים שאכן הוא נמחק.
מאיה קדם: כל המידע לפי תקנון התומקס נשמר שלושה חודשים.
מאיה קדם: אני לא מצליחה להבין למה, למה צריך לשמור מידע של סטודנט במשך שלושה חודשים בשרת לא ידוע, במדינה זרה, ולנו אין גישה אליו, בעוד שתוך שבועיים אנחנו מקבלים את ציוני המבחנים.
מאיה קדם: אני לא רואה כל סיבה לשמור את זה.
מאיה קדם: מעבר לזה, התקנון בעברית והתקנון באנגלית של חברת תומקס שונים זה מזה.
מאיה קדם: בתקנון באנגלית אנחנו יכולים להבחין שהם יכולים לשמור גם קובצי מחשב, גם תמונות, והם יכולים לשלוח לפי המבקש המשלם את כל המידע שהוא דורש, ובתקנון בעברית זה לא משהו שרשום.
מאיה קדם: מעבר לזה, הבעיה הכי גדולה שאני רואה זה שהמכללות שלחו את התוכנה לבדיקה.
מאיה קדם: אני לומדת במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן.
מאיה קדם: המכללה שלחה את התוכנה לבדיקה ואת התוצאות לא פרסמו לנו.
מאיה קדם: זה אומר שיש משהו שמישהו רוצה להסתיר.
מאיה קדם: בינה מלאכותית – התוכנה מכניסה את כולנו לסוג של בדיקה.
מאיה קדם: כולנו הופכים להיות חלק מניסוי, והתוכנה לומדת עלינו, על הבינה המלאכותית שלנו מה אנחנו עושים בזמן לחץ, איך אנחנו פועלים.
מאיה קדם: אני כבר לא מדברת על רעשי הרקע.
מאיה קדם: זה מסוכן, הפנים שלנו, תווי הפנים שלנו, הכול יכול להיפרץ.
יוראי להב-הרצנו: מאיה, את ביקשת חלופה להיבחן בקמפוס?
מאיה קדם: אני לא ביקשתי חלופה כי אנחנו קיבלנו הודעה מהקמפוס שהחלופה היחידה בינתיים היא לגשת לעשות מבחן במחשב.
מאיה קדם: אני לא ניגשתי למועדי א' בתומקס, ואני מסרבת להוריד את התוכנה למחשב שלי.
מאיה קדם: המחשב שלי הוא מחשב עבודה.
מאיה קדם: אין לי אישור ממקום העבודה להוריד את התוכנה הזאת, כי זו תוכנה שנחשבת תוכנת ריגול בתעשייה, ואני לא ניגשתי למבחנים.
מאיה קדם: אני לא יודעת מתי אני אוכל לגשת אליהם בכלל.
יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, המכללה לא פנתה אלייך ואמרה לך שיש לך חלופה להגיע לקמפוס ולעשות את המבחן באופן פיזי?
מאיה קדם: המכללה בינתיים לא עונה.
מאיה קדם: גם אם אנחנו מנסים להתקשר למכללה – אין מענה.
מאיה קדם: כל דבר אנחנו צריכים לשלוח פנייה מכוונת שנענית באופן קולקטיבי לכולם.
מאיה קדם: אין משהו פרטי שאומרים לי, אוקיי, את תבואי, כל המתנגדים יבואו ויעשו בחינה כמו שעשינו פעם עם עט ונייר.
מאיה קדם: זה לא משהו שקורה.
יוראי להב-הרצנו: מאיה, כמה את משלמת שכר לימוד בשנה?
יוראי להב-הרצנו: סתם כדי שאני אבין.
מאיה קדם: השכר לימוד שאני משלמת הוא גבוה מאוד.
מאיה קדם: אני משלמת 31,500 שקל בשנה, ואני לא מרגישה שאני מקבלת פתרון הולם, לפחות לעשות את המבחנים.
מאיה קדם: אנחנו מנסים לעשות מה שאנחנו יכולים ולהיות סטודנטים מצוינים.
מאיה קדם: אני יודעת שיש אחוזים מסוימים שמרמים, לא מרמים.
מאיה קדם: זה קורה גם במבחנים פרונטליים.
מאיה קדם: כל אחד יכול להגיע עם שליף.
מאיה קדם: אז מה עושים?
מאיה קדם: פוסלים לכולם את המבחנים?
מאיה קדם: כולם צריכים להיות בעונש?
יעקב טסלר: אלמוג שם טוב נמצא איתנו?
יעקב טסלר: אוהד?
יעקב טסלר: גם לא.
יעקב טסלר: ובכן, שמענו את כל הדברים, ואני רוצה לפנות למשרד המשפטים.
יעקב טסלר: עורך דין ראובן אידלמן איתנו?
ראובן אידלמן: שלום לכולם, בוקר טוב.
יעקב טסלר: שלום, ראובן.
ראובן אידלמן: בסדר גמור.
יעקב טסלר: היית פה מהתחלה?
יעקב טסלר: סליחה על השאלה.
ראובן אידלמן: כן, כן.
ראובן אידלמן: בטח.
יעקב טסלר: שמעת את כולם.
יעקב טסלר: לא קראתי את כל חוות הדעת שכתבתם, אלא ברפרוף, ואני רוצה לשאול שאלה פשוטה מאוד.
יעקב טסלר: חוות הדעת שאתם הוצאתם כל כך ברורה – היא מחייבת אותם במשהו?
יעקב טסלר: או שאתם אמרתם את שלכם ואני עושה מה שאני רוצה?
יעקב טסלר: ברגע שאתם מגיעים ואומרים את כל הסכנות שבדבר וכמה שזה פוגע, ואת כל הדברים – מבחינתם אתם מחייבים למצוא חלופות או שזה רק המלצה?
ראובן אידלמן: חוות הדעת שלנו היא באמת מאוד מפורטת ויש לה כמה חלקים.
ראובן אידלמן: יש חלק שמסביר את הפרשנות שלנו, של חוק הגנת הפרטיות, והדבר הזה מחייב כיוון שמבחינתנו ככה אנחנו מפרשים את החוק וזה מה שהחוק אומר.
ראובן אידלמן: ותיכף אני אסביר למה זה מתייחס.
ראובן אידלמן: ויש חלקים שהם האופן שבו אנחנו ממליצים לקיים כל מיני הוראות בחוק שנוגעות לאבטחת מידע, לזכות טיעון וכולי.
ראובן אידלמן: החלק שמבחינתנו הוא הפרשנות של החוק, למשל, נוגע לצורך להעמיד חלופה עבור הסטודנט.
ראובן אידלמן: זאת אומרת, ההנחה היא, קודם כל, שיש פגיעה בפרטיות, כמו שהסברנו.
ראובן אידלמן: יש אגב, כל מיני סוגים של תוכנות, לא רק תומקס.
ראובן אידלמן: יש תוכנות שמצלמות, יש תוכנות שלא מצלמות.
ראובן אידלמן: יש תוכנות שנכנסות למחשב האישי.
ראובן אידלמן: אבל ההנחה היא שהתוכנות האלה, רובן ככולן, אוספות מידע אישי על הנבחנים ולכן הן פוגעות בפרטיות.
ראובן אידלמן: לפי המבנה של חוק הגנת הפרטיות, כדי לא לפגוע בפרטיות, אם אין לך הסמכה מפורשת בחוק לעשות את זה, צריך הסכמה של הסטודנט.
ראובן אידלמן: כדי שהסכמה תהיה אמיתית, הסכמה מדעת, בסיטואציה הזו של סטודנט מול מוסד החינוך, אמרנו, צריכה להיות חלופה עבור הסטודנט.
ראובן אידלמן: קודם כל, צריך לבחור את האמצעי המידתי ביותר.
ראובן אידלמן: זאת אומרת, האמצעי מראש צריך להיות כזה שפוגע הכי פחות בפרטיות אבל עדיין מגשים את המטרה של לשמור על טוהר הבחינה וכולי, וחוץ מזה, צריך הסכמה.
ראובן אידלמן: זאת אומרת, צריך לאפשר לסטודנט להיבחן במתכונת אחרת מבלי שתהיה פגיעה בזכויות שלו.
ראובן אידלמן: אמרנו גם שאם אי אפשר לקיים עכשיו בחינה פרונטלית כי ההנחיות של משרד הבריאות לא מאפשרות, אז אפשר לדחות לו את מועד הבחינה עד שאפשר יהיה לקיים אותה באופן פרונטלי, אבל למשל לא לגבות ממנו שכר לימוד נוסף.
ראובן אידלמן: הדבר הזה הוא מבחינתנו, הפרשנות שלנו של חוק הגנת הפרטיות, ולכן הציפייה שלנו היא שהמוסדות האקדמיים יקיימו את החוק, כולל הפרשנות הזאת.
ראובן אידלמן: וצריך להגיד שהיה לנו שיח ממושך עם המוסדות האקדמיים, אגב, תהליך כתיבת המסמך הזה.
ראובן אידלמן: ישבנו איתם מספר פעמים, וליבנו כל מיני דברים ושמענו גם את הצרכים שלהם ואת האילוצים שלהם, ובסופו של דבר, התוצר הסופי, זה מה שראיתם.
ראובן אידלמן: מעבר לכך, עוד דבר שאמרנו זה שצריך ליידע את הסטודנט על החלופות שעומדות בפניו.
ראובן אידלמן: זאת אומרת, כשבאים לקבל את ההסכמה שלו להיבחן במתכונת הזאת, צריך להגיד לו מה התוכנה שהולכים להשתמש בה, איזה מידע נאסף, איזו חלופה עומדת בפניו – ושוב, זו דרישה בחוק הגנת הפרטיות – ורק אם אמרו לו את כל הדבר הזה והוא הסכים, אז זאת הסכמה תקפה ומלאה מבחינתנו.
ראובן אידלמן: וחוץ מזה, פירטנו במסמך על עוד כל מיני היבטים של לאפשר לסטודנט לעיין בחומרים, והיבטים של אבטחת מידע ושל מיקור חוץ ומחיקת מידע.
ראובן אידלמן: אגב, אמרנו שצריך למחוק את המידע.
ראובן אידלמן: אני מתייחס כי קודמתי דיברה על זה.
ראובן אידלמן: אמרנו שצריך למחוק את המידע ברגע שלא צריכים אותו יותר, והשאלה מתי לא צריכים אותו יותר היא כבר שאלה של כל מוסד אקדמי מבחינת השימושים שהוא עושה איתם.
ראובן אידלמן: אז יש חלקים שהם המלצות ויש חלקים שהם פרשנות.
ראובן אידלמן: מה שפרשנות, מבחינתנו, זה מחייב, והציפייה היא שהמוסדות יפעלו לפי זה.
יעקב טסלר: אם כך, אני רוצה לפנות בבקשה לפרופ' שמעון גפשטיין.
יעקב טסלר: הוא לא נמצא?
אתי שבתאי: הוא נרשם.
יוראי להב-הרצנו: אולי נשמע את המל"ג?
יעקב טסלר: מי נמצא פה מהמל"ג?
יעקב טסלר: יעל נמצאת איתנו?
יעל טור כספא: שלום.
יעקב טסלר: שלום לך, יעל.
יעקב טסלר: שמעת מה שעו"ד ראובן אידלמן כרגע דיבר ואמר?
יעל טור כספא: ראשית, שמעתי, וגם ממלאת מקום מנכ"ל שלנו כן נמצאת כאן, הגברת מיכל נוימן.
יעל טור כספא: אז היא תעדיף לדבר.
יעל טור כספא: היא גם מחוברת פה בוועדה.
יעל טור כספא: אולי ניתן לה להתחיל?
יעקב טסלר: אין בעיה.
מיכל נוימן: שלום לכולם.
מיכל נוימן: אכן תקופה מאתגרת.
מיכל נוימן: אנחנו מבינים לחלוטין את הקשיים של הסטודנטים.
מיכל נוימן: אנחנו מבינים גם את הקשיים של המוסדות.
מיכל נוימן: הנושא הזה הוא נושא מורכב מאוד.
מיכל נוימן: הוא לא ייחודי רק למדינת ישראל.
מיכל נוימן: הוא קיים בכל העולם.
מיכל נוימן: כל עולם האקדמיה עבר, עם מגפת הקורונה, ללמידה מקוונת, ואיתה גם הערכת ההישגים שנעשית באופן מקוון.
מיכל נוימן: אתגר לא פשוט למוסדות ולסטודנטים.
מיכל נוימן: אני רוצה להבהיר נקודה מסוימת כי היא עלתה בהקשרים שונים.
מיכל נוימן: המועצה להשכלה גבוהה אינה מנהלת את המוסדות להשכלה גבוהה.
מיכל נוימן: קיים חוק המועצה להשכלה גבוהה, יש בו סעיף ששומר על חופש אקדמי של המוסדות.
מיכל נוימן: אנחנו לא מתערבים בשיטות להערכת הישגי הסטודנטים, לא אומרים למוסדות אם לעשות בחינה אמריקאית או עבודות או בחינה כתובה או בחינה משולבת או בחינה מעשית.
מיכל נוימן: זה לא עניינה של המועצה להשכלה גבוהה.
מיכל נוימן: יש, דרך אגב, הבדלים בין המוסדות באותם קורסים.
יעקב טסלר: מיכל, אני חייב לעצור אותך.
יעקב טסלר: מבחינתך אין בעיה שמוסד מסוים דורש לעשות מבחן, שעם המבחן הזה הוא פוגע בזכויות של הסטודנט?
יעקב טסלר: זה לא מעניין אתכם?
מיכל נוימן: נדמה לי שלא אמרתי את זה, והדברים שמתפרשים כאילו אמרתי את זה, אני לא יודעת איך הגעתם - - -
יעקב טסלר: אתם לא מתערבים איך לעשות את המבחן, אם בשיטה אמריקאית או בשיטה אחרת.
מיכל נוימן: חבר הכנסת, תן לי להשלים את העניין.
מיכל נוימן: אני אומרת, קודם כל, כדי להבהיר, תפקידה של המל"ג במסגרת החוק ובמסגרת הכללים הוא לא להגיד למוסדות להשכלה גבוהה איך לבחון את הישגי הסטודנטים.
מיכל נוימן: אז זה דבר אחד, ולכן אנחנו לא מתערבים בזה.
מיכל נוימן: הסוגיה של השימוש בתוכנות שעלתה עם היציאה המהירה בן לילה ללמידה המקוונת נבחנה.
מיכל נוימן: הגיעו אלינו תלונות, הגיעו תלונות למוסדות, הגיעו תלונות למשרד המשפטים, ולכן, כפי שתואר קודם, נעשתה עבודה מקיפה מאוד ברשות להגנת הפרטיות ויצא בסופו של דבר נייר.
מיכל נוימן: הנייר הזה הועבר לכל המוסדות.
מיכל נוימן: הם היו שותפים, הם שמעו.
מיכל נוימן: לא כולם אהבו את מה שכתוב בו.
מיכל נוימן: גם הסטודנטים, דרך אגב, נשמעו באותה עבודת הכנה שהייתה.
מיכל נוימן: ובסופו של דבר, יצאו הנחיות.