GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידו נתן: אם העלית את הנושא, מחירי זכויות השידור בשנים האחרונות האמירו ב-300 ו-400 אחוזים, לנוכח העובדה שיש איזושהי מדיניות רגולטורית.
עידו נתן: המשרד מכיר את זה, מנהל על זה ועדה ציבורית שדנה בנושא הזה, ואנחנו מקווים שהיא תביא בשורה בקרוב.
עידו נתן: אנחנו בהחלט תומכים במה שאמרה גברתי היו"ר.
יעל רון בן משה: יופי, אז אנחנו נבחן את האפשרות לקיים על זה דיון נפרד.
יעל רון בן משה: שתי הערות אחרונות לקראת סיום.
יעל רון בן משה: הנושא של אבטחת מידע ושמירת מידע ללקוחות, גברתי מנהלת הוועדה, אני מבקשת שנוציא על זה איזושהי פנייה למשרד המשפטים, לבחון את זה אל מול משרד התקשורת וחברות התקשורת, שאכן פועלים על פי חוק והמידע לציבור לא נשמר איפה שהוא לא צריך להישמר, ובוודאי שפרטיות הציבור נשמרת.
יעל רון בן משה: אני מודה לכל מי שהגיע היום.
יעל רון בן משה: ברוכים הבאים לתלמידים לכנסת ישראל, הדיון נעול.
יעל רון בן משה: צוהריים טובים לכולם, ה- 4 בינואר 2022, ב' בשבט תשפ"ב.
יעל רון בן משה: אני פותחת את הישיבה בשמי ובשם צוות הוועדה, אנחנו שולחות את תנחומינו למשפחות קציני צה"ל שנפלו הלילה ועם הכאב הגדול ובאמת, העצב העמוק שאני בטוחה שכולם שותפים אליו, אנחנו ממשיכים לסדר היום.
יעל רון בן משה: דיון הוועדה המיוחדת לפניות הציבור יעסוק היום במחסור בניידות טיפול נמרץ בערבה, בגליל ובגולן.
יעל רון בן משה: תודה לכל מי שהגיע, סליחה לכל מי שלא היה יכול להיכנס, בשל מגבלות הקורונה ואנחנו שמחים שיש איתנו גם לא מעט משתתפים בזום.
יעל רון בן משה: סדר הדברים יהיה כזה, שאני אגיד כמה מילים לפתיחה, לאחר מכן חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי תתייחס, אם יצטרפו חברי כנסת נוספים, אז אני אאפשר גם להם להתבטא, לאחר מכן אני אעביר את זכות הדיבור לגברת אורית אביבי מעין יהב, שפנתה לוועדה לגבי מצב הניידות טיפול נמרץ בערבה, אחת מאלפי פניות שמגיעות לוועדה, מידי שבוע ובהקשר הספציפי הזה, אחת מעשרות פניות ולאחר מכן ניתן זכות דיבור לראשי הערים והמועצות שנמצאים איתנו בזום ולאחר מכן אנשי המקצוע.
יעל רון בן משה: אז קצת ככה לרקע, מדינת ישראל חרטה על דגלה שיוון לכל אזרחיה, התפיסה הזו מעוגנת במספר חוקים ובהקשר של הדיון הזה, בחוק זכויות החולה 1996, שבו נאמר:
יעל רון בן משה: שלכל אזרח הזכות לקבל טיפול רפואי, ללא אפליה מטעמי דת, גזע, מין, לאום, ארץ מוצא, נטייה מינית, גיל בסייגים, או מסיבה אחרת דומה.
יעל רון בן משה: גם חוק בריאות ממלכתי מגדיר כי מדינת ישראל, תספק שרותי בריאות שווים לכל אזרחיה.
יעל רון בן משה: בקורונה ראינו איזושהי קפיצת מדרגה בחלק מהשירותים, כולל בשרותי האמבולנסים והטיפול הנמרץ, אני מבינה ולפחות קוראת בתקשורת ומשיחות שערכתי עם חלק מכם, שיש איזה ריגרסייה בדבר הזה, אני מקווה שנוכל למצות את הנקודה הזאת כאן.
יעל רון בן משה: דוח מבקר המדינה שפורסם לפני כחודשיים, על החלטת הממשלה 2262 שעוסקת בפיתוח הצפון ומחוז חיפה, מצביע על מצב העגום של הרפואה בפרפריה, בדגש על הצפון ולכך שאזרחי הצפון ממתינים יותר בתורים, נוסעים מרחק גדול יותר, נהנים מהיצע פחות מגוון, חולים יותר וחיים פחות.
יעל רון בן משה: יש לזה קשר הדוק גם לשירותים עליהם אנחנו נדון פה בישיבה.
יעל רון בן משה: כשבעצם, הנושא הראשי, אם רפואה דחופה טרום אשפוזית, בתחילת ההכנות לדיון הזה התכוונו לעסוק בעיקר בניידות טיפול נמרץ, אבל ככול שהתווסף יותר מידע ויותר פניות, הבנו שצריך להרחיב את זה לאמבולנסים, רכבי הצלה וגם ניידות טיפול נמרץ, עם האבחנה בין אט"ן לנט"ן ועוד תתי סוגים לרכב "בימבולנס", למדתי כל מיני, אולי אני טועה במנוחים, אני בטוחה שאנשי המקצוע ידעו לדייק.
יעל רון בן משה: אז אני מעבירה את רשות הדיבור לגברת אורית אביבי, מעין יהב, בבקשה, בזום.
יעל רון בן משה: ברשותכם רק מכיוון שיש הרבה מאוד דוברים, אנחנו ננסה להקפיד על שלוש דקות רשות דיבור לכל דובר.
אורית אביבי: תודה רבה, אורית אביבי ממושב בין יהב, שיזמה את הפנייה.
אורית אביבי: אני מבינה שהעניין בכותרות ואני מסבירה.
אורית אביבי: כרגע בערבה מדימונה ועד אילת אין ניידת טיפול נמרץ, זמינה 24/7 לסבר את האוזן, זה 220 ק"מ במדינת ישראל, שאין שירותי טיפול נמרץ.
אורית אביבי: בערבה יש כ-10 אלפים תושבים, על פני הערבה, כביש 25 למי שלא יודע, כביש 90, שניהם כבישי דמים מאוד מאוד מסוכנים, עם הרבה תאונות, הרוגים ופצועים.
אורית אביבי: יש לזה השלכות מאוד רבות, אנחנו מרוחקי אשפוז, יש קטגוריה כזאת במדינת ישראל, של מורחקי אשפוז, יש קרן שמממנת את הפינוי למרוחקי אשפוז, מי שגר מעל 30 ק"מ מרחק מבית החולים הקרוב, יש קרן שמממנת את זה.
אורית אביבי: אנחנו גרים בסביבות 150 ק"מ לבית חולים הקרוב ואין לנו ניידת טיפול נמרץ.
אורית אביבי: מאוד חשוב לדייק מה ההבדל בין בימבה לניידת טיפול נמרץ, לאמבולנס לבן, עם כל הכבוד, זה רק מכוניות - - (שיבוש בקו)
יעל רון בן משה: אורית אנחנו שומעים אותך מקוטע.
אורית אביבי: אני אנסה לדבר יותר חזק.
אורית אביבי: אני אומרת שרכבים זה מצוין, אבל מה שחשוב ומה שמציל זה לא הרכבים, אלא זה מי שיושב ביניהם, מה הצוותים, מה גודל הצוותים, מה ההכשרה שלהם וכשבאים להתעסק עם זה חייבים להבין את המשמעויות של זה, כי זה מציל חיים.
אורית אביבי: כרגע בערבה יש בסביבות 10 אלפים תושבים מצומת הערבה ועד אילת, שכוללים אוכלוסייה שהולכת ומזדקנת, כוללים עובדים זרים, כוללים תלמידים, ילדים, נשים, עובדים, אבל זה חלק מהסיפור, כי החלק הגדול מהסיפור זה 12 מיליון אנשים שעוברים על כביש הערבה וזה נוגע לכל תושב אזרח במדינת ישראל, שיש כאן כמעט שליש מהמדינה, ללא שירותי טיפול נמרץ זמינים 24/7, לראייה, יש ב- אני אקח שנייה את עניין של מצפה רמון וירוחם, שם מוצבות רק ניידות טיפול נמרץ, אין שמה אמבולנסים לבנים והפער הוא אטומי, הוא אדיר, פער אדיר, במקרה של טיפול מציל חיים, כל דקה, כל ק"מ, הוא קריטי מאוד ורק שלא תערבבו כאן עכשיו את העניין של המסוקים, כי עוד פעם, מסוק זה גם עניין של פינוי וזה לא עניין של טיפול רגעי נקודתי.
אורית אביבי: במקרים כאלה, לאוכלוסייה מסביב יש המון משמעות, כשיש איזשהו אזעקה, או איזשהו תאונה, או איזשהו קריאה באזור המרכז, הביפרים של אלפי מתנדבים מצפצפים ואנשים מגיעים עם האמבולנסים ובלי האמבולנסים, פה האוכלוסייה מאוד דלילה, אין פה צוותי רפואה קבועים, אין פה בתי חולים בסביבה, אין ב"טרם", אין כאן מרפאות קידמי, אין פה תושבים שמתנדבים, כאילו, אין בכלל מתנדבים של איחוד הצלה, אין כמעט גופים נוספים, כך שבמקרה של מציל חיים, יש לאוכלוסייה המון המון משמעות וכאן האוכלוסייה מאוד דלילה, כרגע המענה כאן הוא אמבולנס לבן עם חובש אחד, שזה משהו שהוא לא הגיוני, אי אפשר גם לנהוג את האמבולנס וגם לטפל בפצועים מאחורה, בשום מקום במד"א מלבד בתחנת ספיר, לא מוצב אמבולנס לבן עם חובש אחד בלבד, על 220 ק"מ, על 12 מיליון אנשים שעוברים על הכביש, זה משהו שלא קיים בשום מקום, זה לא אמור להיות קיים ולא נותן מענה, אם דיברת על שיוון זכויות לכל בנאדם במדינת ישראל, לקבל מענה מציל חיים, פה המצב לא מתקיים והוא לא רק נוגע לתושבים, הוא נוגע לכל מי שעובר על כביש הערבה, מטייל בשטחים, תיירים, אוטובוסים, משאיות.
אורית אביבי: אני אתן לך דוגמא אישית מעציבה מאוד מאמא שלי, היא חולת סרטן ולא סתם אומרים שפרפריה החיים קצרים בשלוש שנים, אני בטוחה שזה נכון.
אורית אביבי: שכבה על הרצפה, בין המיטה לארון, במשך שעה וחצי, במושב עין יהב, בחורה בת 74 שהתמודדה עם סרטן, בשביל שאמבולנס טיפול נמרץ יגיע מדימונה, זה שעה נסיעה, זה 80 ק"מ, איפה עוד מקום בארץ יש 80 ק"מ, שעה נסיעה לניידת טיפול נמרץ הקרובה, עכשיו לא לדבר על זה שאם היא תפוסה, אז הניידת הבאה היא בבאר שבע, זה שעה וחצי נסיעה, שגם היא יכולה להיות תפוסה.
אורית אביבי: ברגע שניידת מפנה מפה, זה שעה וחצי לכל כיוון לבית חולים הקרוב, זאת אומרת האזור נשאר ללא מענה.
אורית אביבי: תודה רבה לכם.
יעל רון בן משה: תודה רבה אורית, הנקודות ברורות ותודה גם על השיתוף במקרה האישי.
יעל רון בן משה: מאיר צור, ראש המועצה האזורית ערבה תיכונה, איתנו?
יעל רון בן משה: אוקי, אם לא, אז אנחנו מתקדמים עם ראשי המועצות והערים, בני ביטון, ראש עריית דימונה ואחריו אנחנו עולים צפונה, בני בן מובחר, ראש מועצה אזורית, מבואות חרמון.
בני בן מובחר: שלום לכולם.
יעל רון בן משה: שלום רב.
בני בן מובחר: תודה רבה על המפגש הזה שהוא כל כך חשוב.
בני בן מובחר: אני רוצה להגיד לאורית, כמי שנמצא בקבוצת המטיילים שיורדת לעין יהב וגם נשארים לישון שמה לפעמים, זה חשוב מאוד מה שאתם מציגים, באזור שלכם לא הייתה נסיעה אחת, שפגשתי אפילו אמבולנס לבן, אז זה עניין חשוב, חשובים כל המקומות ואני רוצה לברך אותך יעל חברתי היקרה, על הכינוס של הוועדה ולהגיד לכם ככה, תראו, באשכול הגליל המזרחי יש 180 אלף תושבים, גולן, גליל מערבי, גליל הכי צפוני, שזה מטולה עד קדרים, בואך טבריה, על האזור הזה כולו שני אמבולנסים בלבד של טיפול נמרץ.
בני בן מובחר: כביש 90 הוא כביש אדום, מצומת עמיעד עד הכניסה לקריית שמונה, מוכר, ידוע ולצערי המספרים מדברים בעד עצמם, אבל כל יישובי הפריפריה נמצאים מכביש 90 אחד מזרחה, אחד מערבה, שלכל אחד כשהוא שרוצה לרדת לכביש 90 ושהוא רוצה להגיע למרכז רפואי זיו בצפת, שזה גם, לא בכל המקרים מפנים אותם לשם, זה לוקח סדר גודל של למעלה מחצי שעה בממוצע, בכלל יישובי אשכול הגליל המזרחי.
בני בן מובחר: אנחנו עשינו בדיקה, יש פה אנשים שבדקו, יש פה אנשים שיושבים איתי שבדקו על בשרם ועל גופם ואני רוצה להגיד ככה, בבדיקה עם אלי בין, אומר שהוא מצדיק את הצורך, בלי שום קשר לתפקיד שלו, הוא חושב שבאמת נכון באזור שלנו להוסיף לפחות אמבולנס אחד של טיפול נמרץ, הוא דיבר בשביל שאנחנו לא נעמוד פה ונפטפט ללא מספרים, על סדר גודל של 1.8 מיליון ₪ בשנה.
בני בן מובחר: אני חושב שהאזור הזה חייב את התמיכה ואת הגיבוי ואת הסיוע לאמבולנס אחד של טיפול נמרץ, לאזור של 180 אלף תושבים, זה מה שיש היום באשכול הגליל המזרחי ואני מקווה שאנחנו נמשיך ונגדל, אבל כשמשפחות חדשות באות לפה, הם לא מסתכלות רק על נוף, מים וחינוך, הם מסתכלות גם על שירותי הרפואה בחירום שניתנים להם במקרה הצורך ולכן אני פונה ומבקש, אנחנו זקוקים במיידי לאמבולנס חירום שיגיע לכאן אמבולנס טיפול נמרץ נוסף למערכת.
בני בן מובחר: תודה.
יעל רון בן משה: תודה רבה לראש המועצה, יושב ראש אשכול גליל מזרחי, בני בן מובחר.
יעל רון בן משה: ראש המועצה האזורית עמק הירדן, עידן גרינבאום, איתנו?
עידן גרינבאום: שלום, ראש המועצה האזורית עמק הירדן עידן גרינבאום, נעים מאוד ובמקרה הזה, גם בכובע השני שלי, יושב ראש וועדת הבריאות של מרכז המועצות האזוריות החדשה, שהוקמה בדיוק כדי לדבר גם על הסוגיות האלה ואני מברך קודם כל, כמובן, על עצם העלאת הסוגייה ועצם העובדה שגם בני ידידי ומאיר צור מהדרום ואנשיו כולם נמצאים פה, רק מראה עד כמה הנושא הזה חשוב.
עידן גרינבאום: שתי מילים להוסיף מעבר לדברים שבני אמר ולמספרים, צריך לזכור, שאנחנו גם אזורי תיירות, אני כראש המועצה האזורית וכיושב ראש איגוד ערים כנרת, אירחתי השנה 3.5 מיליון ישראלים בחצי שנה בחופי הכנרת.
עידן גרינבאום: עכשיו, לא לדבר לא על הפקקים ולא על הכמויות, אבל אם מישהו חוטף אירוע שצריך נט"ן בעין גב, אז גם אם יהיו שניים, או שלושה הנט"ן הזה לא יצליח להגיע, בגלל העומסים הלא נורמאליים שיש פה בעונות הבוערות ולכן צריך לתת את הדעת, לא רק על הגדלת הכמות, אלא גם על פריסה נכונה, שבאמת תאפשר לייצר שירות זמין יותר על כל המרחב הצפוני הזה, מכביש 90 בצפון ועד בואכה אילת, כל המרחב הזה צריך לקבל מענה, הרבה יותר טוב בנושא של ניידות טיפול נמרץ.
עידן גרינבאום: אצלנו זה לפחות חצי שעה ואם אני לא טועה, מדובר במגן דוד אדום על סטנדרט של שמונה דקות, אז תעשו את החשבון בעצמכם ואנחנו משלמים בסוף בחיים שלנו ותודה שוב לכל אלה שיזמו את הדיון הזה.
יעל רון בן משה: תודה רבה לך ראש המועצה, אם יש עוד ראשי ערים ומועצות שנמצאים איתנו, תכתבו בבקשה בזום וננסה לאפשר לכם לדבר.
יעל רון בן משה: אני רוצה לעבור בבקשה לנציג משרד הבריאות, יאיר חברוני, מנהל שירותי חירום והצלה.
יעל רון בן משה: נמצא איתנו?
יאיר חברוני: שלום, צוהריים טובים.
יאיר חברוני: אני מודה לך יו"ר הוועדה ולכל מי שהציף את הנושא הזה.
יאיר חברוני: הנושא הזה אכן מוכר לנו, גם בשנתיים האחרונות, לצד הקורונה, נושא פריסת מערך האמבולנסים במדינת ישראל, הוא אתגר, גם בשגרה וגם בחירום.
יאיר חברוני: משרד הבריאות, לצד מגן דוד אדום גוף ההצלה הלאומי, מקיים בעצם פריסה ואני מניח שאחריי ידברו אנשי מד"א, יציגו באופן פרטני את הפריסה של האמבולנסים.
יאיר חברוני: כשאנחנו מדברים קודם כל על אמבולנסים, כשאנחנו מדברים כמובן על אמבולנס לבן שמאייש חובש רפואת חירום, אנחנו מדברים על ניידת טיפול נמרץ, עם רופא, דבר כזה כמעט ולא נמצא היום, נמצא בארגוני הצלה פרטיים ומגד דוד אדום שמפעיל בערך את האט"נים שזה בעצם, ניידת טיפול נמרץ בצוות של פרמדיק בכיר ופרמדיק נוסף, או פרמדיק וחובש.
יאיר חברוני: לצד זה כמובן, יש גם בנקודות, אם ניקח לדוגמא, את כביש הערבה, גם ניידות טיפול נמרץ - - שכמובן הם נותנות את המענה לצה"ל בארגונים בשגרה בתפיסת הביטחון שלהם באזור, אבל לעיתים הם גם מסייעות, כמענה לאירועים אזרחיים שמאתגרים אותם באזורים שלהם, אז נכון, כפי שנאמר כאן, אם אני מסתכל על הגזרה הדרומית אילת יש את אט"ן אילת, יש את אט"ן דימונה, יש את אט"ן תמר באזור ים המלח, שעקרונית מכסה בעצם עד פארן שזה חצי שעת נסיעה.
יאיר חברוני: יש בערד אט"ן וכמובן, למרות שהוזכר כאן, יישום החלטת ממשלה מ-2019, גם מסוק באילת, מסוק שלישי, לצד שני מסוקים נוספים שפועלים בשדה תימן בבאר שבע וגם הם להזנקה דרומה.
יאיר חברוני: המסוק השלישי מסוק אילת, שחונה בבית חולים יוספטל ופועל בעצם, מתחילת ספטמבר, ביצע עד היום מעל כ-50 פינויים לאירועים שונים, זו החלטת ממשלה, שהיא יושמה ובעצם קרמה עור וגידים בחודשים האחרונים.
יאיר חברוני: צריך לזכור, שלצד הדברים האלו שאני אומר, גם בשנה האחרונה וגם מד"א יזכיר זאת במספרים, אנחנו תגברנו למשך שלושה חודשים, קיבלנו תקצוב מיוחד מהאוצר, לאור העלייה בנתוני הקורונה, תגבור של ניידות טיפול נמרץ בערים ובמרחבים השונים, לצערי, התקציב הזה נלקח מאיתנו על ידי האוצר, עם הירידה בין הגלים, לאור נתוני הקורונה.
יאיר חברוני: אני אומר עוד נתון, אנחנו לאורך כל השנה, גם בעבודות קודמות, אנחנו מציגים את הפערים האלו וזו דרישה שעולה מידי שנה, אנחנו מצליחים להרחיב, לא באופן גורף, השנה מד"א הוסיף עוד נקודה בבית ג'אן בצפון.
יאיר חברוני: אנחנו בהחלט מעמיקים מידי שנה את השיפור ואת השירות, אבל צריך לזכור גם, כפי שנאמר כאן על ידי הדובר האחרון, עידן, שגם אם נשים חמש ניידות טיפול נמרץ, בנקודה מסוימת ובסופו של דבר, תהיה קריאה שרחוקה מהם והם יצטרכו לצאת ולתת מענה, הכיסוי לעולם לא יהיה כיסוי מושלם.
יאיר חברוני: אנחנו כמובן שואפים לכיסוי רחב יותר.
יאיר חברוני: אנחנו אל מול מד"א, אנחנו אל מול משרד האוצר בעניין הזה, אנחנו לא נחים ולא שוקטים ומשתפרים משנה לשנה, אולי זה לא מספיק, אבל בהחלט אנחנו מתקדמים, כמו עם המסוק, כמו עם ניידות טיפול נמרץ נוספות שנוספו בשנה האחרונה, כפי שאמרתי, גם לצד הקורונה.
יעל רון בן משה: אוקי, תודה רבה לך אדוני.
יעל רון בן משה: ראשית אני רוצה להודות לך שהצטרפת אלינו, למרות המשימה הגדולה, הלאומית, שהיא חלק ממשימה גלובלית סביב הטיפול בקורונה.
יעל רון בן משה: אני מבקשת שתישאר איתנו גם להמשך הדיון, כי לי כבר יש שאלות, רק אני רוצה לפני שנפנה את השאלות, כן לאפשר לחברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, להגיד את דברה.
יעל רון בן משה: חברת הכנסת מזרסקי, עוסקת רבות בנושא הבריאות, היא חברה בוועדת הבריאות, היא מגיעה מרקע של בריאות בגליל, אז בבקשה חברת הכנסת.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, גברתי יושבת ראש, חברת הכנסת יעל.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני כאן גם בכובע של יושבת ראש השדולה שהקמתי והצטרפו אליי כ-20 חברי כנסת, גם תושבי פריפריה וגם חברי כנסת אחרים, שלא נשארים אדישים לפערים העצומים שקיימים במערכת הבריאות.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: השדולה לצמצום פערים בתחום הבריאות במדינת ישראל וזה לא רק פערים בין פריפריה, זה פערים גם במגוון שירותים שמספקים לאזרחי מדינת ישראל, אז זה לא חדש, גם דנו לפני כשבועיים, בוועדת הבריאות, בנושא של מחסור חריף במיטות טיפול נמרץ והתשובות נמצאות בידי משרד האוצר.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה לשאול האם נמצא כאן איתנו נציג של משרד האוצר?
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז אני רציתי לשמוע כאן תשובות, גם שמענו שהיה תקציב מסוים שניתן כתגבור, בתקופת הקורונה, תקופת הגל הראשון והשני של הקורונה ואנחנו עכשיו מתקרבים לגל החמישי והעומסים במערכת הבריאות הם עצומים, גם באשפוזים וגם ניידות, אמבולנס ואני שמחה לראות כאן גם נציגים של חברה פרטית של חייאן ואיחוד הצלה ומד"א, אתם עושים עבודת קודש ואם לא אתם, פשוט, אנחנו נשארים ללא, זה יעלה לנו בחיים, אז תודה רבה על העבודה שלכם ואני שוב כחברה בוועדה, גם הוועדה המיוחדת לפניות הציבור וגם כחברה בוועדת הבריאות, רוצה לשאול תשובות של משרד האוצר, איך הם נותנים מענה ומצמצמים את הפערים.
יעל רון בן משה: תודה רבה ואני מתחברת לבקשתה של חברת הכנסת, אבל עוד לפני משרד האוצר, אני כן אשמח לחזור ליאיר חברוני ממשרד הבריאות, אחרי הסקירה המעניינת שנתת, האם אנחנו נוכל לקבל נתונים מספריים?
יעל רון בן משה: כמה ניידות פר נפש, יש בחלוקה למחוזות, כמה מרחק, או זמן, אני לא יודעת פשוט איזה פרמטרים אתם בודקים, אני כן מוצאת לנכון לציין, שאנחנו ביקשנו מספר פעמים לפני הישיבה, לקבל נתונים ועד רגע זה, לא קיבלנו נתונים ממשרד הבריאות, זה כשלעצמו חמור בעיניי, שמשרד ממשלתי לא מעביר לוועדה בכנסת נתונים, אבל אולי עכשיו במהלך הדיון, אפשר יהיה לתקן את זה ולשמוע ממך באמת אחרי המדיניות והחזון והערכים גם מה קיים בפועל בשטח.
יאיר חברוני: אז כך, קודם כל, פנייתך בנושא בקשה לקבל את הנתונים האלו, לצערי, לא הגיע אליי, מה גם שאת הנתונים האלו, תיקנון של ניידת לפי מספר נפשות, זו לא בעצם השיטה.
יאיר חברוני: אני מניח שאנשי מד"א שנמצאים באולם, יוכלו להתייחס לפריסה, אני מקבל אותה מהם והם יוכלו לחשוף אותה בפני הוועדה הנכבדה, היא לא סודית, זו רשימה שקופה לחלוטין, אנחנו בהחלט מכירים אותה, אבל הרשימה המדויקת והמעודכנת נמצאת בידי אנשי מגן דוד אדום.
יעל רון בן משה: אתה הרגולטור אדוני?
יעל רון בן משה: אתה אחראי על זה?
יאיר חברוני: סליחה?
יעל רון בן משה: אתה הרגולטור של הדבר הזה?
יעל רון בן משה: של שירותי חירום והצלה במדינת ישראל, אתה האחריות והסמכות בידיך?
יאיר חברוני: נכון.
יעל רון בן משה: ואני כחברת כנסת צריכה לפנות למד"א ולארגונים אחרים?
יעל רון בן משה: אני חושבת שאנחנו צריכים לבדוק את עצמנו, מי אחראי על מה ומי מעביר מידע על מה וגם אולי, איך הפניות בתוך משרד הבריאות עוברות, כי גם דיברנו עם אנשי המשרד טלפונית, זה לא רק נשלח במייל, אז אני רוצה שנרשום לעצמנו פעמיים, שתי הערות, בעיניי חמורות, שמתקשרים מוועדה בכנסת וההודעה לא מגיעה לכבודו ופעם שנייה, זה שאתה שולח עכשיו, חברת כנסת, יו"ר וועדה לאסוף נתונים במקומות אחרים, אחר כך גם את התקציב תשלח אותי לגייס במשרד האוצר, זה לא נראה לי סביר ותקין, אנחנו נסכם את זה בסוף הדיון.
יעל רון בן משה: אם עד סוף הדיון, תוכל כן להמציא את הנתונים, לפי הפרמטרים שאתה תחליט, כמות אוכלוסייה, מרחק מבית חולים, כמות מתנדבים, כל פרמטר שאתה כרגולטור אוסף, בודק, מדווח אחר כך, זה עבד, זה לא עבד, פה צריך עוד משאבים, כדי שזה יעבוד, בוודאי יש לך את הנתונים האלה, אני מבקשת לקבל אותם בהקדם.
יעל רון בן משה: אני רוצה לעבור לפרופסור זאב פלדמן, הוא איתנו בזום?
יעל רון בן משה: יושב ראש ארגון רופאי המדינה.
זאב פלדמן: קודם כל, תודה על הקידום, אני דוקטור.
זאב פלדמן: אני הייתי רוצה לומר כמה מילים, שאנחנו עוסקים כאילו במובן מאליו, שזה הזכות להגיע לקבלת טיפול רפואי מציל חיים בזמן, אבל כנראה שלא, קיימים טיפולים מצילי חיים, שיש חלון זמן מוגבל לקבלם, לדוגמא בטיפול באירועים מוחיים ובשבץ מוחי, החובה המוסרית של המדינה היא לבנות מערך פינוי שיאפשר גם לתושבי הפריפריה לזכות בטיפולים האלה ובזמן, אז מעבר לצורך הברור, צריך לשכלל גם את הריחוק הגאוגרפי ולשדרג את הזמינות של שירותי הפינוי, כולל מסוקי פינוי, אני שמח מאוד שבאילת, כבר זה הפך לשגרה ולנורמה, אבל אני חושב שאולי צריך להרחיב את הנושא הזה, על מנת לאפשר באמת, לתושבי הפריפריה סיכוי טוב יותר, להגיע לזכות בטיפול רפואי בזמן, דבר שגם יציל חיים, אבל גם ימנע נכות קשה, במקרים של שבץ מוחי.
זאב פלדמן: תודה.
יעל רון בן משה: תודה רבה, ד"ר זאב פלדמן ואנחנו נעבור לסבב התייחסויות של ארגוני ההצלה שנמצאים איתנו פה בחדר הדיונים ובזום.
יעל רון בן משה: ראשון נאפשר לנציג מד"א, אדוני, בבקשה, תציג שם ותפקיד בבקשה.
אלי יפה: אלי יפה, סמנכ"ל קהילה במד"א.
אלי יפה: קודם כל, מד"א עובד כתף אל כתף עם ראשי הרשויות, אנחנו בהחלט מסכימים עם רן, גם אנחנו חושבים כמו שגם אמרו ממשרד הבריאות, בהחלט, יאיר, אנחנו בהחלט חושבים שצריך להגדיל את הפריסה של ניידות לטיפול נמרץ, בכל רחבי מדינת ישראל ובפריפריה.
אלי יפה: אנחנו בהחלט, חושבים שפינוי מוסק הוא פתרון, אבל צריך להוסיף מסוק נוסף גם באילת.
אלי יפה: מבחינת נתונים, ככה מלמעלה, אם תרצו אחר כך מה שאנחנו יכולים לתת, אז בשמחה, אבל יש לנו 25 ניידות לטיפול נמרץ פריפריים צפון, נגב וגליל.
אלי יפה: בשנה האחרונה, כמו שאמר נציג משרד הבריאות, בהחלט, קיבלנו תקציב למשך שלושה חודשים, להרחיב את השירות, השירות הורחב, נתן את התוצאות שלו, אבל כמו שהוא הורחב, כעבור שלושה חודשים, נדרשנו לעצור אותו ואכן עצרנו.
אלי יפה: דבר נוסף, ב-2017-2018 כבר עשינו עבודה בשיתוף עם חברי כנסת, עם חבר הכנסת מיקי זוהר ועוד, עשינו עבודה מאוד מאוד מסודרת, איפה ומה צריך להרחיב בעיננו את שירותי רפואת החירום, האמבולנסים והניידות לטיפול נמרץ במדינת ישראל, בפריסה רוחבית מצפון לדרום, היא הוגשה, יש לה עלות וכנראה בגלל העלות, או מסיבות אחרות, היא לא עברה, לא קודמה ואנחנו מצרים על כך, כי אנחנו חושבים שהדבר הזה, בסופו של דבר, הוא הכי בעיננו כמובן, הוא הכי מהותי בהצלת חיים וצריך להשקיע קצת כסף בזה, אי אפשר לקבל את הכול בחינם והתוכנית הזאת אפשר ליישם אותה מהרגע להרגע וראינו את זה בשנה שעברה, יישמנו, זה קיים, אפשר ואפשר סך הכול לסגור משהו פרוצדורלי עם משרד האוצר, אבל זה גדול עלינו בנושא זה ולכן אנחנו פה בכנסת, צריך לזכור, בסוף, ניידת לטיפול נמרץ, איפה שהיא לא תהיה, בערבה, היא כלי הפסדי, כלומר, צריך לממן אותו.
יעל רון בן משה: החיים הם הפסדיים.
אלי יפה: נכון, בדיוק, זה חייב לבוא עם איזשהו, אין אפשרות לייצר מזה הכנסות וזה צריך לבוא מאיזשהו תקציב ותקציב אנחנו יחד איתכם, פשוט יחד איתכם, צועקים את אותה צעקה, אנחנו רואים את זה יומיום, אולי קצת יותר אינטנסיבית, אבל אנחנו חושבים שהדבר הזה צריך לקבל את ההגברה שלו, כמובן, שוב, עשינו כמה פעולות עם משרד הנגב והגליל, פעולות יפות מאוד, יש לנו הרבה מאוד מתנדבים, בצפון ובדרום, הרבה מאוד נהגי אמבולנס, הרבה מאוד חובשים, יש פרמדיקים, יש רופאים, הם יוצאים לקריאות, אבל זה לרגע הראשון ואחריהם בהחלט, צריכה להגיע ניידת טיפול נמרץ, לפעמים אמבולנס, תלוי לפי המקרה ולפנות את החולים לבתי החולים, כך שאנחנו בהחלט יחד איתכם פה, זה לא שני צדדים, אנחנו ממש איתכם ומה שאפשר, מה שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו נעזור בשמחה רבה.
יעל רון בן משה: תודה רבה אדוני, ברשותך, כן מספר שאלות שיש לי.
יעל רון בן משה: ראשית, העבודה שציינת שהכנתם, מאיזה שנה היא?
אלי יפה: 2017-2018.
רונן בשארי: רגע, ברשותך.
רונן בשארי: רונן בשארי, מנהל אגף מבצעים.
רונן בשארי: אז קודם כל לסבר את האוזן של הוועדה, למה המענה, אז בסופו של דבר יש ניידת טיפול נמרץ, שהיא בעצם הרמה המתקדמת לטיפול, יש את הרמה הבסיסית, שזה אמבולנס ויש מערך שלם שנקרא 'תגובה מיידית', שמורכב ממתנדבים ועובדים של מגן דוד אדום, אני אסבר לכם את האוזן, זה משהו כמו 20 אלף מתנדבים בפריסה ארצית, שהם גם עובדים וגם מתנדבים, שבעצם, זה בדיוק ה'בימבולנס' שאמרת, שזה רכב חשמלי, שבעצם, יושב עליו צוות מתנדבים והוא נותן בעיקר בערים, בגלל שזה רכב חשמלי והוא לא יכול לנסוע בנסיעה בינעירונית.
רונן בשארי: יש את האופנועים שהם תגובה מיידית, שחלקם הם בפריסה עירונית, חלקם הם בפריסה בינעירונית וכשאני אומר בינעירונית, זה אומר, שיש אופנועים עם כוח סוס יותר חזק, שכן יכולים להגיע במהירות.
רונן בשארי: יש אמבולנס לבן, שמוחזק על ידי הישובים, כמו הגברת שמעין יהב, שבקיבוץ שלה, יש אמבולנס יישובי שמוחזק וממומן על ידי תקציב משרד הבריאות, אז אם אנחנו מסתכלים לצורך העניין על הדרום, אז יש משהו כמו עשרה אמבולנסים יישוביים כאלה שממומנים מתקציב משרד הבריאות והם מתנדבים של מד"א, אנחנו מכשירים אותם כנהגי אמבולנס חובשים.
רונן בשארי: המציאות קצת תופחת על פנינו, בגלל שהתושבים שם א', מתחלפים, רמת ההתנדבות, אתם מכירים ויודעים, יורדת ופוחתת ולכן הגרעין של ההתנדבות, הוא לפעמים קטן, למרות הרבה קורסים והרבה מאמצים שאנחנו משקיעים, אז כל המשאב הזה של מתנדבים, זה בהתאם לזמינותו, שאם מתנדב עובד בבוקר, אז מן הסתם הוא יותר פנוי בערב ולכן המענה הוא צריך להיות משותף, א', צריך להגביר את ההתנדבות, כי זה חלק מהקהילה וחלק מהתרומה של התושבים וכמובן, במקביל, גם להוסיף תקנים ולהוסיף ניידות טיפול נמרץ ואמבולנסים, זאת אומרת, שזה תוכנית רב שלבית משולבת, בין התנדבות ובין שכר ומתקנים.
רונן בשארי: בנוסף, אמרתי אמבולנסים קהילתיים, זה אמבולנס, לצורך העניין, אם אנחנו לוקחים לדוגמא, את המגזר החרדי, שלומדים בישיבות וכיוצא בזה, אז אנחנו נותנים להם אמבולנס שנמצא אצלם בישיבה וכשיש מקרה חירום בגזרתם, הם יוצאים, נותנים מענה וחוזרים.
רונן בשארי: זאת אומרת יש הרבה הרבה נתדבכים בשירות זה לא רק הנט"ן והלבן וכמו שהזכיר פה, הכנרת, בסדר, זה נכון, שלוש מיליון מבקרים היו בכנרת, אז בכנרת שמנו סירה, שהסירה היא על בסיס מתנדבים, שנותנת מענה טיפול נמרץ, שבין היתר, זה לטובת אלה שבאים לכנרת לשחות, אבל מצד שני, היא גם נותנת מענה לתאונות דרכים, בעוטף הכנרת, כאשר הכבישים פקוקים, הסירה נוסעת וחותכת מצד לצד בעצם, מגיעה לחוף ומשם הצוות שהוא טיפול נמרץ, ברוב הזמן, יורד עם הציוד, עולה על הכביש, נותן טיפול ראשוני, עד שמגיעה ניידת, או אמבולנס.
רונן בשארי: אתם יודעים, התקציב של מד"א הוא מוגבל.
רונן בשארי: דרך אגב, לשאלתך, התוכנית הגדולה נעשתה ב-2018, ההיקף שלה הוא כ-80 מיליון שקל.
יעל רון בן משה: כדי לצמצם את הפערים שאתם מציבים, צריך תקצוב שני- - -
רונן בשארי: זה בכלל לפריסה ארצית.
יעל רון בן משה: תוספת 80 מיליון שקל בשנה כדי לצמצם את הפערים.
רונן בשארי: בשביל לצמצם את הפערים, גם בפריפריה וגם במרכז.
רונן בשארי: צריך לסבר את האוזן, בסופו של דבר, הפריפריה היא רחוקה מבתי חולים וכיוצא בזה, זה מחד, מצד שני, כמות המקרים שם, היא מאוד מאוד פחותה ואז עולה השיקול, בין ריכוז עירוני, כפרי ופריפריאלי, דרך אגב, אלה שלושת הרמות, יש את המגזר העירוני, יש את המגזר הכפרי ויש את המגזר הפריפריאלי זה רמת הגולן ומה שאתם מכירים ערבה וכיוצא בזה.
רונן בשארי: יאיר נציג משרד הבריאות, הציג פה את בית ג'אן, בית ג'אן ב-1.1 ממשלת ישראל הקציבה ופתחה שם ניידת טיפול נמרץ, יחד עם זאת, אנחנו כארגון לא מרימים את הידיים ורואים אחריות מלאה ואנחנו מבצעים כל מיני פעולות, על ידי גופים וולונטריים ועובדה שבג'וליס ובדליית אל כרמל, פתחנו יחד עם ה"קרן לידידות" ובתרומה שלהם ובסיוע שלהם, ניידות טיפול נמרץ המרנו מאמבולנס, כמו כן, מ-2018 מד"א על בסיס תקציבו, ככול שהוא יכול, פותח ומשפר את השירות, הן על ידי תוספות של רכבי הצלה, אם לוקחים אמבולנס משדרגים אותו לניידת טיפול נמרץ, כמו שנעשה במצפה רמון, כמו שדובר פה, איפה שמופעל רק נט"ן, הבסיס שלו היה אמבולנס לבן וככול שהתקדמנו ויכלנו, אז שדרגנו את האמבולנס לניידת טיפול נמרץ, שהעלויות שלהם, כמובן, הם לא באותו סדר גודל וכמובן, יש אמבולנסים כוננים שנותנים מעטפת ויש את המתנדבים ובסופו של דבר, זה נדבך שיכול להיות שלאמבולנס לוקח זמן להגיע, אבל אנחנו משקיעים בכל הכוננים, בכל המערך תגובה המיידית, שהם התגובה המיידית, עד להגעת האמבולנס וזה עושה בעצם, מגשר על הפערים, עד להגעת רכב ההצלה, אז ככה שהוועדה תדע ככה, בתוך העולם הזה של ה-EMS הטיפול הטרום אשפוזי.
רונן בשארי: ב-2018 ישבנו על המדוכה, חבר הכנסת מיקי זוהר, שהיה יושב ראש הוועדה לשוויון חברתי הוביל את העניין, דרך אגב, יש הסכמה עם השלטון המקומי ועם ראשי רשויות.
רונן בשארי: מד"א מזדהה עם כל ראשי הרשויות שדיברו פה, אין לנו בכלל מחלוקת, ואנחנו חושבים שהם צודקים.