GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה בילבסקי: בהתחשב בזה שכל אדם זכאי לשלוש שעות פטור ואם זה עניין אישי הוא זכאי לעוד ארבע שעות פטור, בדרך כלל לא מגיעים אפילו לחיוב פטור מעבר ל-20 שקל, אלא אם כן, כמו שאני אומר, הבקשה היא מאוד מאוד מורכבת ומצריכה הרבה בחינה והרבה עבודה.
שלמה בילבסקי: אם אפשר לעבור לשקף הבא.
שלמה בילבסקי: כאן מה שאנחנו רואים זה הרשויות שאליהן מוגשות מספר הבקשות הרב ביותר.
שלמה בילבסקי: קודם כל יש בזה משהו מטעה, רק בספירה, כי לפעמים יש בקשה שהיא מאוד מאוד פשוטה וקל לענות עליה ולפעמים יש בקשה שהיא בקשה מאוד מאוד רחבה ומצריכה הרבה מאוד עבודה מהרשות, כך שההשוואה היא לא השוואה שאפשר להסתמך עליה לכל דבר ועניין, אבל אנחנו רואים סדר גודל.
שלמה בילבסקי: אנחנו רואים שמשרד החינוך מטפל ב-1,700 בקשות בשנה, אנחנו מבינים שזאת אופרציה מאוד משמעותית.
שלמה בילבסקי: בין השאר זה נובע מהעובדה שהשנה הם הכניסו את כל התחום של בקשות לעיון בתיקי תלמיד לתוך האחריות של הממונה על חוק חופש המידע.
שלמה בילבסקי: צריך לומר שאנחנו כיחידה מעדיפים שהממונה על חופש המידע, כמו שאמרתי קודם, יעסוק בגרעין של חוק חופש המידע, כלומר אותם דברים שיש להם עניין ציבורי.
שלמה בילבסקי: אני לא מקל ראש בכלל בעובדה שלעתים יש עניין אישי שאזרח צריך ורוצה וגם ראוי לעגן את זכותו הזאת בחוק, אבל אנחנו רואים שכאשר מוגשות הרבה מאוד בקשות אישיות הדבר הזה מייצר עומס לא קטן על הממונה על חופש המידע והדבר הזה בא בהכרח על היכולת שלו לטפל בדברים אחרים.
שלמה בילבסקי: האמירה שלנו, כיחידה, היא שבראש ובראשונה צריך להקצות משאבים כדי לטפל באותם דברים שמקיימים את הרציונלים של חופש המידע, ייעול המערכת הציבורית, מתן זכות למידע בעל עניין ציבורי וכיוצא בזה.
שלמה בילבסקי: כמו שאמרתי קודם, לא פחות מ-50% מהבקשות לפי מדגם שאנחנו עשינו מוגשות לעניינים אישיים ולא לעניינים ציבוריים דווקא.
יעקב טסלר: לדוגמה אני רואה פה ברשות הארצית לכבאות והצלה 1,276.
יעקב טסלר: סתם ככה מתעניין.
יעקב טסלר: משרד החינוך, אני יכול להבין.
יעקב טסלר: משטרת ישראל אני יכול להבין.
יעקב טסלר: אני מדבר על ה-50% לא האישיים, 50% הציבוריים, מה יש בכיבוי?
שלמה בילבסקי: דוגמה מצוינת.
שלמה בילבסקי: שם המסלול הזה הוא בעיקר בשביל דוחות שריפה שהציבור מבקש, שזו דוגמה לעניין שהוא לא בעל עניין ציבורי מובהק.
שלמה בילבסקי: מסוג הדברים שהייתי מצפה שלא יטופלו במסלול של חוק חופש המידע.
יעקב טסלר: סליחה, לא הייתי איתך.
שלמה בילבסקי: אמרתי שזו דוגמה מובהקת לכך שמשתמשים במסלול כדי לתת דוחות שריפה שהציבור מבקש, דוחות אירועי שריפה, עבור ביטוח ודברים מהסוג הזה, וזו דוגמה מובהקת בעיניי שהייתי מצפה מהרשות שתקיים מסלול שהוא מסלול נפרד, לא דרך הממונה על חופש המידע, למרות שהדבר הוא לא אסור על פי חוק.
יעקב טסלר: לא צריכים ללכת בסיבוב ארוך, אתה אומר, לקצר את ההליך.
שלמה בילבסקי: ממש ככה.
יעקב טסלר: עכשיו אני הבנתי.
יעקב טסלר: אני אמרתי, רגע, מה יש לאזרח כל כך עם הכבאות.
שלמה בילבסקי: נכון, זה נתון שהוא בולט.
שלמה בילבסקי: לעומת זאת כשאנחנו רואים, למשל, נתון כמו משרד הבריאות על מעל 800 בקשות אנחנו מבינים - - -
יעקב טסלר: אני מניח שבשנת 2021 משרד הבריאות יהיה בראש הרשימה, מתקופת הקורונה.
שלמה בילבסקי: אני מתאר לעצמי, ושוב, גם אם לא מבחינת מספר, בוודאי מבחינת מהות שקשורה באמת לאירועי הקורונה.
שלמה בילבסקי: אם אפשר להמשיך לשקף הבא.
שלמה בילבסקי: מה שאנחנו רואים בשקף הזה, הוא מדבר על המענה לבקשות.
שלמה בילבסקי: הוא מתאר, לפי הנתונים, הנתונים, אגב, מגיעים אלינו מכל משרדי הממשלה בלי יוצא מן הכלל, הוא מתאר את דפוסי המענה לבקשות.
שלמה בילבסקי: אנחנו רואים שב-50% מהמקרים הרשות מסרה את כל המידע המבוקש, בעוד 16% מהמקרים היא מסרה חלק מהדוחות, חלק מהמידע.
שלמה בילבסקי: מצד אחד הנתון הזה הוא נתון - - -
יעקב טסלר: אתם שבעי רצון?
שלמה בילבסקי: זה קשה לקבוע, כי לעתים הרשות מחויבת שלא למסור את המידע ואנחנו לא יכולים להתעלם מכך.
שלמה בילבסקי: לפעמים כאשר למשל מבוקש מידע שפוגע בבטחון המדינה אסור למסור את המידע.
שלמה בילבסקי: אז אי אפשר לבוא בביקורת על אי מסירת מידע בהכרח, אפשר לראות מגמות, המגמות כן אומרות משהו, אבל נקודה שהיא כן ראויה לציון וכשאנחנו עושים סקר בקרב מבקשי הבקשות הם עצמם לא מרוצים מהמענה, לטענתם המענה לא מספיק מקצועי.
שלמה בילבסקי: שוב אני אומר, זה מנקודת מבט של מקבל השירות.
שלמה בילבסקי: אנחנו יודעים שהרבה פעמים אדם שמבקש ולא מקבל מה שהוא רוצה הוא לא מרוצה בהגדרה למרות שזה מה שהחוק אומר וזה גם בסדר, אבל בעיניי זה מחדד את הקשר שבין חופש המידע לבין נושא של שירות ופניות הציבור.
שלמה בילבסקי: אדם שמבקש בקשה לפי חוק חופש המידע הרבה פעמים הוא בא מנקודת מבט שהוא לא שבע רצון ממשהו, הוא רוצה לברר משהו, הוא רוצה לפקח על משהו ומאוד חשוב שהשירות שיינתן לו יהיה שירות שהוא בונה אמון.
שלמה בילבסקי: ולא פחות מכך, גם כאשר בקשה נדחית צריך לנמק כראוי מדוע היא נדחית.
שלמה בילבסקי: גם החוק אומר את זה, גם אנחנו כיחידה מבררים את התלונות על דברים מהסוג הזה, לא מספיק לדחות בקשה למידע, צריך להסביר, לנמק בצורה שתהיה משביעת רצון.
שלמה בילבסקי: לא די בציון איזה עילה בחוק מתקיימת, אלא כיצד העילה הזאת מתקיימת.
יעקב טסלר: מה הטווח של הזמן ממתי שפונים עד המענה?
שלמה בילבסקי: זה השקף הבא.
שלמה בילבסקי: כאן אנחנו רואים את טווח הזמנים.
שלמה בילבסקי: החוק קובע כעיקרון שיש להשיב על בקשה למידע תוך 30 ימים כשאת הזמנים האלה אפשר להאריך מנימוקים שונים עד למקסימום של 120 ימים.
יעקב טסלר: לשיקול מי?
שלמה בילבסקי: 30 הימים הראשונים הם לשיקול הממונה על חופש המידע, לאחר מכן באישור מנכ"ל הרשות ורק מפאת היקף ומורכבות המידע המבוקש.
שלמה בילבסקי: מדובר למעשה ב-120 ימים קלנדריים שהאזרח ממתין.
שלמה בילבסקי: אנחנו רואים כאן, והנתון הזה הוא נתון מעודד, ש-42% מהבקשות נענו תוך 15 ימים, ועוד 18% תוך 30 ימים.
שלמה בילבסקי: זה נתון יפה, הוא גם נתון שמראה שיפור לפחות בהיבט של מה שנענה עד 14 ימים.
שלמה בילבסקי: ואף על פי כן מעניין לראות שגם בסקר שביעות הרצון שאנחנו עשינו אנחנו רואים שהציבור מגדיר את נושא הזמנים כחסם הגדול ביותר להגשת בקשה מידע.
שלמה בילבסקי: כלומר הם תופסים את הזמנים האלה כבלתי סבירים והם תופסים את זה גם כן כחסם להגשת בקשה למידע עתידית.
שלמה בילבסקי: זה אולי מתאר את אחד המתחים הכי משמעותיים, מצד אחד בין העבודה האמיתית והעומס, אני הראיתי קודם את המספרים שעולים ואת האתגר האמיתי שמוטל על הרשויות, ומצד שני הציפייה הפשוטה של האזרח לקבל את המידע באופן מיידי.
שלמה בילבסקי: אני חושב שהיום בימים שהכול כל כך זמין והכול כל כך מהיר היא רק הולכת ומתגברת.
שלמה בילבסקי: האזרח לא מודע ולא מעניין אותו התמונה הרחבה, הוא מגיש בקשה למידע, הוא רוצה לקבל תשובה.
שלמה בילבסקי: בעינינו זו אחת, הייתי אומר, התובנות המרכזיות שאליה אנחנו דוחפים והיא הנושא של פרסום מידע באופן יזום, כלומר - - -
יעקב טסלר: תחסוך מהאזרחים את הפניות האלה.
שלמה בילבסקי: לחסוך מהאזרחים את התלונות.
יעקב טסלר: ספר לי מתי שזה יקרה.
יעקב טסלר: אל תשכח.
שלמה בילבסקי: אז זה קורה לאט לאט.
שלמה בילבסקי: אנחנו דוחפים לשם.
יעקב טסלר: זה שאנחנו שואפים זה - - -
שלמה בילבסקי: אנחנו שואפים ואנחנו גם רואים תוצאות.
יעקב טסלר: כן?
יעקב טסלר: אז סליחה, ייאשתי אותך.
שלמה בילבסקי: לא, אנחנו לא מתייאשים.
שלמה בילבסקי: אני חושב שגם, ודאי הממונים, פועלים לכיוון הזה ודוחפים לכיוונים האלה.
שלמה בילבסקי: לעתים זה אפילו מתבקש.
שלמה בילבסקי: באותם מקרים שבהן מוגשות בקשות פעם אחרי פעם לאותם דברים הרי מצופה - - -
יעקב טסלר: שימסרו את המידע מראש.
שלמה בילבסקי: שימסרו את המידע מראש ואנחנו בתור יחידה עבדנו עם חלק ממשרדי הממשלה השנה שפרסמו תוכניות לפרסום מידע יזום בכל מיני עניינים בעלי עניין ציבורי.
שלמה בילבסקי: למשל יומנים של בעלי תפקידים, שזה דבר שכל הזמן מבקשים, פרוטוקולים של כל מיני גופים, למשל מועצת הגז במשרד האנרגיה, או המועצות הציבוריות במשרד התרבות והספורט, שזה מידע בעל עניין ציבורי רב.
שלמה בילבסקי: שוב, אנחנו דוחפים למסור מראש מידע שהציבור מעוניין בו ויש בו עניין ציבורי ולחסוך את הטרחה ואת התשלום ואת האגרה ואת ההמתנה ואת חוסר שביעות הרצון מההמתנה הזאת על ידי המבקשים.
יעקב טסלר: אני מסתפק אם לשאול או לא, אתה יודע מה?
יעקב טסלר: אני אשאל.
יעקב טסלר: מה אמור לעניין אזרח, אני מדבר עליי, אני לא מדבר על אחרים, עם מי אני נפגש, באיזה שעה נפגשתי.
יעקב טסלר: מה זה אמור לעניין אותו?
יעקב טסלר: אתה רוצה לדעת בנושא מידע על הפעילות, איך אתה פועל בעניין מסוים ומה עשית בנידון, אני מבין, אבל כשאני נפגשתי עם שלמה ונפגשתי עם אתי ונפגשתי לא יודע מה, אה, רגע, מה הוא עושה?
יעקב טסלר: מה הקשר שלי?
יעקב טסלר: אני מרגיש את עצמי באיזה שהוא מקום כמבקר לצורך העניין שעוקב אחריי, נכנס אליי לפרטיות שלי שאני צריך לחשוף מולך מה מו.
יעקב טסלר: מה זה אמור לעניין את האזרח הקטן?
שלמה בילבסקי: אז אני חושב שכאשר מדובר בדמות בכירה, נבחר ציבור או דרג ניהולי ברשות - - -
יעקב טסלר: אני מחדד פשוט.
שלמה בילבסקי: כן, אני חושב שיש זכות לציבור להבין איך אותו נבחר ציבור מחלק את זמנו, עם מי הוא נפגש, אם הדבר הזה הוא רלוונטי.
יעקב טסלר: מה הכוונה אם זה רלוונטי?
שלמה בילבסקי: יש טענות למשל לקשרים של הון ושלטון וכו', לוודא שבאמת הפגישות היו פגישות שאפשר להסביר אותן, שהיו ענייניות, לצורך העניין, לראות את הפרופורציה בין פגישות נניח עם עיתונאים לבין שאר הזמן שאותו נבחר ציבור עושה בו שימוש.
שלמה בילבסקי: אני חושב שככל שמדובר בדרג שיותר בכיר יש יותר הצדקה לבקשה ליומנים.
שלמה בילבסקי: אנחנו גם רואים מבחינת המציאות שיש כבר ציפייה מהציבור, אני חושב שגם לזה יש משמעות.
יעקב טסלר: כמה אחוזים מתוך הבקשות זה להיחשף ליומנים?
יעקב טסלר: 80% או 90%?
שלמה בילבסקי: לא, מבחינת אחוזים זה מעט מאוד, כי אנחנו רואים שיש פה בקשות, אבל הבקשה היא מאוד מאוד שכיחה.
שלמה בילבסקי: אנחנו טוענים שזה מקרה קלאסי שצריך לפעול לפרסום יזום, באופן יזום ומבוקר.
יעקב טסלר: מה שאתה מצפה, לצורך העניין כמו שציינת קודם, למסור את המידע מראש.
שלמה בילבסקי: נכון.
שלמה בילבסקי: אני חושב שזה צעד בונה אמון מובהק.
יעקב טסלר: שלא תבין אותי לא נכון, לא שאנחנו לא צריכים למסור את זה, רק אני רציתי להבין – אני אגיד את זה בצורה אחרת, האם אתם יודעים להבחין בין אנשים שהמטרה שלהם מטרה מסוימת, או בין, כמו שאתה אומר, שיש אנשים, אמרת את זה מאוד יפה מקודם, שאנחנו מוצאים שיש 50% מהציבור אכפתיים והם רוצים לשנות משהו במדינה היקרה להם ולראות, הם רואים משהו מסוים והם מעורבים בזה, ויש אנשים כמידע אישי, שהוא נקלע לא יזה שהוא מקום, לאיזה שהיא בעיה מסוימת והוא רוצה לקבל את המידע כדי שיוכל להגיש את הבקשה או כדי להשיג מה שהוא צריך, מאשר שיש אנשים שהם יושבים בבית, אין להם בעיה כרגע עם מה שקורה במדינה, אין להם בעיה אישית, הכול פיקס אצלם, אבל איך אומרים?
יעקב טסלר: מה שלום אדון X, Y, Z?
יעקב טסלר: אני לא יודע אם יש לכם את הכלים לבוא לזה, אבל אני מניח שיש לכם גם את החוש הזה לומר – אני לא יודע אם אתם יכולים לעשות עם זה משהו, אם יש לכם בכלל את ה – אבל – אם אמרתי מספיק ברור.
שלמה בילבסקי: כן.
שלמה בילבסקי: אז אני אומר, אנחנו דוגלים בעיקרון שאומר והייתם נקיים.
שלמה בילבסקי: הייתם נקיים בהלכה, כמו שאנחנו יודעים, בא ואומר - - -
יעקב טסלר: אתה אומר חזקה על אדם.
שלמה בילבסקי: כן, אנחנו אומרים שאנחנו כנבחרי ציבור מצופים לעשות מראש את כל הפעילויות שיורידו מעלינו כל חשד, בין אם החשד הזה הוא מוצדק ובין אם החשד הזה הוא בלתי מוצדק.
שלמה בילבסקי: ולכן מעבר לזה שגם החוק אינו מאפשר לשאול מה המניע של הציבור אני חושב שגם אנחנו לא צריכים בכלל להתעסק בשאלה הזו.
יעקב טסלר: נעבור לשקף הבא.
שלמה בילבסקי: השקף הבא הוא שקף יותר ספציפי שנוגע לנושא הזה של עמידה בזמנים.
שלמה בילבסקי: כמו שהראיתי קודם, הנושא הזה הוא הנושא שהציבור שם אותו במוקד מבחינת מה שמפריע לו כאשר הוא בא במגע עם חופש המידע.
שלמה בילבסקי: דיברת קודם על רשויות מסוימות.
שלמה בילבסקי: אני אומר לזכותם של הרשויות והממונים שאנחנו עובדים איתם שבעקבות הנתונים בדוח השנתי שלנו רבים מהם פועלים כדי לשפר את המצב ואלה דברים שאנחנו רואים כבר בשנת 2020, אבל במקרה של צבא ההגנה לישראל, אנחנו רואים פה שהיה מענה של 120 יום, שזה מעבר לחוק, ב-45% מהמקרים.
שלמה בילבסקי: זה לצערי נתון מאוד מאוד חריג ומאוד מטריד שהוא לא היה בעבר.
שלמה בילבסקי: זה מראה בעיניי על פשוט - - -
יעקב טסלר: זלזול?
שלמה בילבסקי: זלזול בחוק חופש המידע.
שלמה בילבסקי: אין לי דרך אחרת לתאר את זה.
יעקב טסלר: אולי אין להם כוח אדם?
יעקב טסלר: אולי, לא שאני יודע.
יעקב טסלר: אולי הם לא מגיעים לזה ויש להם צורך לתת את המענה.
שלמה בילבסקי: אבל היא הנותנת.
שלמה בילבסקי: ראשית בעבר הנושא הזה היה מטופל בצורה מצוינת בצה"ל מאחר שהכירו בכך שהנושא הוא נושא חשוב.
יעקב טסלר: ומה קרה פתאום?
יעקב טסלר: כשאתה אומר בעבר זה היה?
שלמה בילבסקי: לצערי, ממה שאני מבין עקב שינוי גברא הנושא הזה ירד מבחינת - - -
יעקב טסלר: מדיניות נקרא לזה?
יעקב טסלר: משהו כזה?
שלמה בילבסקי: אני לא הייתי אומר שמדובר במדיניות מכוונת, אני גם לא חושב ככה, אבל מבחינת התוצאות זה לא משנה.
שלמה בילבסקי: מבחינת התוצאות, ולצערי זה דבר שאנחנו רואים אותו גם בשנת 2020 מבחינת ריבוי התלונות שמגיעות אלינו, שגם אחרי שמתברר שהן מוצדקות עדיין הדברים לא מקבלים מענה.
יעקב טסלר: ייתכן שלא רואים את החשיבות כל כך בעניין.
שלמה בילבסקי: וזה מאוד מצער בעיקר מאחר שהממונה על חופש המידע הוא דובר צה"ל ומי כדובר צה"ל אמור לדעת את החשיבות של שקיפות מידע, של מתן מידע באופן יזום וכו', קל וחומר של מתן מענה לבקשות למידע.
יעקב טסלר: ומה אתם עושים עם זה?
שלמה בילבסקי: תראו, היחידה על חופש המידע, לצערי, הסמכויות שלה הן - - -
יעקב טסלר: שמעתי פה איזה קרעכץ.
שלמה בילבסקי: הן סמכויות שהן סמכויות מאוד מוגבלות.
שלמה בילבסקי: בניגוד למה שקורה, דרך אגב ביחידות דומות בחוץ לארץ, לפחות בחלק מהמדינות.
שלמה בילבסקי: זו יחידה שהוקמה בהחלטת ממשלה בלבד ולא בחוק ומעבר ליכולת להורות על תיקון ליקויים, שזה סוג של אקט הצהרתי, אי אפשר לומר שיש לה שיניים של ממש וזו דוגמה מובהקת שהיחידה מיצתה את כל מה שהיא יכולה לעשות בכליה המצומצמים ואף על פי כן כאשר הרשות לא מספיק אכפת לה בזה מסתיימת היכולת שלנו לפעול.
יעקב טסלר: קצת מתסכל.
שלמה בילבסקי: כן, אבל אנחנו פועלים ככל יכולתנו כדי לשפר את המצב.
שלמה בילבסקי: זאת הנקודה המרכזית שהייתי רוצה להציג בתוך השקף הזה כאשר לגבי האחרים אני פחות רוצה להתעכב מאחר שיש צעדים שנעשים כדי לשפר את יכולת המענה ברשויות האלה.
שלמה בילבסקי: נעבור לשקף הבא.
שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר את עילות הדחייה המרכזיות לבקשות למידע.
שלמה בילבסקי: כאן עולים כמה נתונים מעניינים.
שלמה בילבסקי: ראשית אנחנו רואים שבעילה שלא ניתן לאתר את המידע או שהמידע אינו מצוי בידי הרשות, או שהמידע נמצא בידי רשות אחרת, כ-35% מהבקשות שנדחות נדחות מהעילה הזאת.
שלמה בילבסקי: זה מספר עצום שמבטא בעיניי סוג של כשל אפילו בתקשורת בין האזרח לבין הרשות.
שלמה בילבסקי: זה יכול להיות מכמה סיבות, העובדה שהמידע אמור להיות מצוי בידי הרשות, אבל הרשות לא מצליחה למצוא אותו, שזו בעיה בניהול ידע.
שלמה בילבסקי: זה יכול לנבוע מהעובדה שהאזרח לא מספיק מודע לאן הוא אמור להפנות את הבקשה שלו כי הוא זה שיוזם את התהליך הזה, או שזו סתם טעות בכתובת, הוא רוצה לפנות למשטרה והוא פונה למשרד לבטחון פנים.
שלמה בילבסקי: יש כאן בעצם הרבה אנרגיה שהיא מוצאת לשווא וזה דבר שצריך לתת עליו את הדעת כדי לנסות לצמצם אותו כמה שיותר.
שלמה בילבסקי: אחד האתגרים המשמעותיים זה כמובן האתגר של ניהול ידע.
שלמה בילבסקי: חופש המידע מאוד מחדד את זה, כדי להיות מסוגל להשיב לבקשה למידע אתה צריך שתהיה לך מפה ברורה של מה יש ברשות ומה אין ברשות והממונה צריך להיות בעל גישה - - -
יעקב טסלר: מי אמור להנגיש את זה?
יעקב טסלר: מי אמור להביא את המידע הזה, את הידע מול האזרחים?
יעקב טסלר: שהוא יידע באמת למי לפנות ומה יש ומה אין.
שלמה בילבסקי: אתה מדבר מבחינת מבקש הבקשה.
שלמה בילבסקי: מבחינת מבקש הבקשה אנחנו מעודדים את הרשויות לתאר בצורה בסיסית כלפי האזרח מה הרשות עושה, מה התחומים שלה, אבל קשה מאוד להיכנס לפרטים ויש דברים שבאמת מאוד מאוד חופפים.
שלמה בילבסקי: סתם נניח מערך הגיור, אנחנו יודעים שהוא נמצא קשור גם למשרד לשירותי דת, גם למשרד ראש הממשלה, האזרח הפשוט לא יודע את זה והרבה פעמים הוא מתבלבל.
שלמה בילבסקי: אבל יש, שוב, טעויות שחוזרות על עצמן וכאן צריך לנסות להגיע לאזרח וכמה שיותר ליידע אותו מראש, שוב, כדי שלא תתבזבז אנרגיה.
שלמה בילבסקי: אנחנו גם רואים כאן עלייה די משמעותית או אפילו משמעותית מאוד במספר הבקשות שנדחו בשל פגיעה בפרטיות.
שלמה בילבסקי: זה בניגוד לעבר.
שלמה בילבסקי: בשנה הקודמת ראינו 11% מהבקשות שנדחו בגין העילה הזאת.
יעקב טסלר: יותר מכפול.
שלמה בילבסקי: יכולים להיות לזה הסברים שונים.
שלמה בילבסקי: זה קשור, לפחות לטענת חלק מהצדדים, לסוג של עמדה שהציג היועץ המשפטי לממשלה בנושא של היכולת לאזן או חוסר היכולת לאזן בין הזכות למידע לבין הזכות לפרטיות.
שלמה בילבסקי: זה קשור גם בוודאות, כמו שראינו במשרד החינוך, הרבה מהבקשות - - -
יעקב טסלר: חבל דק.
שלמה בילבסקי: החבל הוא חבל דק.
שלמה בילבסקי: גם הנושא של עיון בתיקי תלמיד, שזה מסה די משמעותית של בקשות, גם כן קשור בהרבה סוגיות של פגיעה בפרטיות, זה גם כן נתון שראוי לציין.
שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר את הצד המשפטי של בתי המשפט בכל הנוגע לחופש המידע תוך הבחנה בין משרדי הממשלה לבין השלטון המקומי.
שלמה בילבסקי: ראשית צריך לומר שהזירה המשפטית בנושא חופש מידע היא זירה מאוד מאוד ערה.
שלמה בילבסקי: בשנה שעברה הוגשו רק 526 עתירות בנושא של חופש מידע בלבד והרבה מאוד פסקי דין ניתנו שללפחות לנקודת המבט של המשפטנים יש בזה משהו מבורך במובן שיש כל הזמן התעסקות במתן מענה לכל מיני סוגיות משפטיות שמעסיקות אותנו.
שלמה בילבסקי: אפשר גם להבין את זה, חוק חופש המידע מייצר מתח בהגדרה, הוא מייצר מתח בין הרצון לדעת לבין המגבלות שיש וקו הגבול הוא לא תמיד ברור.
שלמה בילבסקי: ועם זאת הנתונים כאן הם נתונים שהם לא לגמרי מלאים, לא ניכנס לזה, כי מערכת בתי המשפט לא משקפת את כל הנתונים, אבל כן אפשר בהחלט להיעזר בהם לצורך מגמה.
שלמה בילבסקי: אם אנחנו רואים, למשל, במשרדי הממשלה יש פחות או יותר מספר שווה של פסקי דין נגד הרשות ופסקי דין שהם בעד הרשות, אבל כשאנחנו מסתכלים על הרשויות המקומיות אנחנו רואים יחס לגמרי לגמרי לא פרופורציונלי שבו 73 מפסקי הדין התקבלו ואילו רק תשעה נדחו.
שלמה בילבסקי: הדבר הזה מעיד, בעיניי, בצורה מאוד מאוד חד משמעית על הפער המאוד מאוד גדול שקיים בין יישום חוק חופש המידע ברשויות המקומיות לבין יישום חוק חופש המידע במשרדי הממשלה.
יעקב טסלר: מדוע זה כך?
שלמה בילבסקי: ברשותך אני ארצה קצת להתעכב על הנקודה הזאת.
שלמה בילבסקי: יש לזה כמה סיבות, ביניהן סיבות מובהקות.
שלמה בילבסקי: ראשית, תפקיד הממונה על חופש המידע הוא בעיניי הציר המרכזי בכל הנושא של חופש המידע.
שלמה בילבסקי: הממונה על חופש המידע זה תפקיד מקצועי שצריך להיות מוכשר על מנת לבצע אותו.
שלמה בילבסקי: במשרדי הממשלה יש חובת הכשרה על ידי קורס מאוד משמעותי של 100 שעות שאנחנו כיחידה עושים אותו שבעקבותיה הממונה מתמקצע, מבין את התפקיד, מבין את משמעות התפקיד וגם יודע איך ליישם אותו.
שלמה בילבסקי: חובה כזאת לא קיימת בשלטון מקומי, בין השאר מהסיבה שגם אין יחידה ממשלתית או יחידה ארצית יותר נכון שהיא אחראית להכשיר את הממונים על חוק חופש המידע.
שלמה בילבסקי: שנית, התפקיד של הממונה על חוק חופש המידע במשרדי הממשלה בדרך כלל זה תפקיד שהוא מתוגמל, מי שמבצע אותו בדרך כלל מבצע אותו כמטלה נוספת וכמטלה נוספת, בצורה שהיא הכי מתבקשת בעולם, הוא גם זכאי כן זכאי לתגמול.
שלמה בילבסקי: כמו שאנחנו ראינו בכמויות האלה של המספרים לא מדובר פה באיזה שהיא משימה שעושים אותה על הדרך, לעתים גם הממונים אפילו מעידים שזה הופך להיות עיקר התפקיד על חשבון התפקיד שהיה אמור להיות העיקרי.
שלמה בילבסקי: ברשויות המקומיות אין מצב כזה וזה כל ההבדל שבעולם.
שלמה בילבסקי: שם התפקיד הוא תפקיד שלא רוצים אותו, לא מתחרים עליו, הוא תפקיד שראש הרשות פשוט מטיל על העובדים בעל כורחם וממילא הדברים - - -
יעקב טסלר: התוצאות בהתאם.
שלמה בילבסקי: והתוצאות בהתאם.
שלמה בילבסקי: אלה בעיניי הנקודות המרכזיות.
יעקב טסלר: איך משנים את זה?
שלמה בילבסקי: בראש ובראשונה אנחנו טוענים שצריך לקבוע חובת הכשרה לממונים על חופש המידע ברשויות המקומיות.
שלמה בילבסקי: היום זה קל, אנחנו בתור יחידה, למרות שאנחנו יחידה ממשלתית, מוכנים לעשות את זה.
שלמה בילבסקי: עשינו את זה בעבר ואנחנו רואים את תפקידנו להמשיך, אנחנו רואים את עצמנו כאחראים לכל תחום של חופש מידע ברשויות הציבוריות בכלל.
שלמה בילבסקי: אני חושב שראוי לקבוע חובת הכשרה והיום, כשניתן לעשות את הדברים האלה בזום זה אפילו יותר קל, ואנחנו גם קוראים לתקצב את התפקיד הזה.
שלמה בילבסקי: התפקיד הזה הוא מספיק משמעותי, הוא מנוף מספיק עיקרי ברשות המקומי כדי להפוך אותו לתפקיד משמעותי כמו שזה קורה במשרדי הממשלה.
שלמה בילבסקי: וכמו שאמרתי, אני חושב שהשקף הזה מבטא את המציאות הזו בצורה מאוד מאוד חדה והנתונים של 2020 ממשיכים ומראים את המגמה הזאת.
יעקב טסלר: אם אני שם לב, שלמה, אתה קצת מוטרד מזה.
שלמה בילבסקי: אני חושב שזה בנפשנו.
שלמה בילבסקי: השלטון המקומי אמור להיות הזירה שהאזרח אמור להיות הכי מחובר אליה מבחינת חופש המידע.
יעקב טסלר: בדיוק זה רציתי לומר, האזרח הפשוט, כמו שאני אומר, יותר צריך לדעתי לקבל מידע מהרשות המקומית מאשר משרדי ממשלה, הרבה הרבה יותר, ביום יום, ושם הוא לא מקבל את זה.
שלמה בילבסקי: נכון, בסך הכול בסוף הרשות המקומית נוגעת לדברים של היום יום, הניקיון והחינוך והפארקים ואיכות הסביבה וכו'.
שלמה בילבסקי: כל זאת אני אומר גם מתוך הערכה אגב לממונים על חופש המידע שלמרות כל מה שאמרתי עושים או משתדלים מאוד לעשות את עבודתם נאמנה.
שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר את הנושא של התלונות.
שלמה בילבסקי: אנחנו בתור יחידה יש לנו את הסמכות לברר תלונות בעניינים פרוצדורליים וכאן אנחנו רואים שעיקר התלונות שמגיעות אלינו הן תלונות על אי מתן מענה במועד ולאמיתו של דבר בדרך כלל על אי מתן מענה בכלל על בקשות למידע.
יעקב טסלר: איך זה מסתדר עם השקף הקודם שיש לנו קרוב ל-40% שבתוך 15 יום ועוד 18% ואתה אומר ש-90% מדברים על - - -
שלמה בילבסקי: צריך להבין מה המספרים.
שלמה בילבסקי: בשנה שעברה היו לנו כ-160 תלונות, אנחנו מדברים מתוך זירה של 12,500 בקשות למידע.
שלמה בילבסקי: מבחינת מספר התלונות, הוא מספר נמוך, אבל מתוכן כמעט כולן נוגעות לנושא של אי מתן מענה.
שלמה בילבסקי: אם אנחנו מדברים על 160 מקרים, זה יוצא רק מבין מי שמתלונן אלינו, לא כולם מתלוננים, זה מבחינתנו מציאות שהיא לא מתקבלת על הדעת.
יעקב טסלר: הייתי מציע להוסיף בשקף, כשרואים 90% מהתלונות, מתוך כמה, במספרים.
יעקב טסלר: זה קצת נותן את הפרופורציה.
שלמה בילבסקי: ואף על פי כן אני לא מקל בזה ראש.
שלמה בילבסקי: וצריך להזכיר, גם תשובה שלילית לבקשה למידע היא תשובה לגיטימית ולפעמים אפילו מחויבת המציאות, אבל תשובה האזרח חייב לקבל.
שלמה בילבסקי: מצב שבו הוא מגיש ואין מענה בכלל זה מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת וזה מצב שבו אנחנו עושים הכול כדי לשנות אותו ואנחנו לא נצדיק אותו.
שלמה בילבסקי: השקף הבא, הוא בדיוק מתאר את הפרופורציות.
שלמה בילבסקי: זאת אומרת מתוך 164 תלונות – אגב השנה יש לנו כבר הרבה יותר תלונות, אנחנו כבר עברנו את רף ה-300 וכאן באמת הפרופורציות.
שלמה בילבסקי: בדרך כלל כשה
שלמה בילבסקי: ציבור פונה אלינו כי הוא לא קיבל תשובה אז הוא צודק, אם הוא היה מקבל תשובה הוא בדרך כלל לא היה פונה אלינו.
שלמה בילבסקי: לעתים רחוקות סתם היה נתק בתקשורת ולכן אנחנו רואים את הפרופורציות בדברים.
שלמה בילבסקי: אפשר לעבור הלאה.
שלמה בילבסקי: מה שאנחנו רואים כאן, כעיקרון כאשר אנחנו מבררים תלונה ואם התלונה נמצאת מוצדקת יש לנו את הסמכות להורות על תיקון ליקויים, סמכות שבאה ואומרת שהרשות מחויבת לתת תשובה מלאה לפונה.
שלמה בילבסקי: בוא נגיד ככה, ברוב המקרים בעקבות הפנייה שלנו כן ניתנת תשובה, בחלק מהמקרים זה לא קורה ואז אנחנו מורים על תיקון ליקויים ומכריזים על הרשות כרשות מפרה והיא נכנסת לרשימה שנמצאת אצלנו באתר האינטרנט של רשויות מפרות, רשויות שבדרך כלל קיבלו בקשה למידע, פשוט לא ענו עליה והתעלמו גם מההוראה שלנו לתקן את הליקוי ולתת.
שלמה בילבסקי: לצערי הרב משרד ראש הממשלה עומד כאן בראש הרשויות המפרות.
שלמה בילבסקי: שוב, יש פה הבחנה בין 2019 ל-2018, עם הרבה מאוד בקשות שלא נענות בכלל ותוך התעלמות מההוראות של היחידה.
שלמה בילבסקי: צריך לומר שבמשך כבר כמה וכמה שנים אין שם ממונה שהוא ממונה קבוע, התפקיד אינו מאויש, הוא מאויש על ידי עובדת זמנית שאגב במסגרת יכולותיה עושה עבודה מאוד מאוד טובה.
יעקב טסלר: אין יותר קבוע מזמני, לא?
שלמה בילבסקי: מסתבר שאין יותר קבוע מזמני, אבל אנחנו חושבים שהמצב הזה הוא מאוד מאוד בעייתי ומאוד לא ראוי והתוצאות גם כן בהתאם.
שלמה בילבסקי: ראוי לומר שמשרד התרבות, והנתון הזה הוא נתון שמשקף בעיקר את 2018, מאז לא הייתה תקופה שלא היה ממונה, מאז נבחר ממונה והדברים השתנו במידה ניכרת, כך שזה מתאר קצת את תמונת העבר.
שלמה בילבסקי: גם כן במשרד התחבורה.
שלמה בילבסקי: השקף הבא מתאר בקיצור את העמידה של משרדי הממשלה לבקשות לדוחות התקשרות.
שלמה בילבסקי: דוחות התקשרות אלה דוחות רבעוניים שמשקפים את כל העשייה הכספית של משרדי הממשלה ברבעון המסוים ברמת הרזולוציה הכי גבוהה שאני מכיר, הייתי אומר אפילו בקנה מידה בינלאומי, כלומר ברמת השקל ממש, כמה שולם, למי שולם, עבור מה שולם, מתי שולם, איך וכו'.
שלמה בילבסקי: למרות שיש בדרך כלל עמידה באחוזים גבוהים של הגשת הדוח אנחנו רואים שזה לא תמיד נעשה בזמן ולעתים רחוקות זה גם לא נעשה בכלל והדבר הזה הוא מבחינתנו חמור ולא ראוי.
שלמה בילבסקי: אנחנו רואים גם מדי שנה זליגה, מרבעון לרבעון אחוזי הביצוע של דוחות ההתקשרות הולך ופוחת.
שלמה בילבסקי: זה משקף את זה והשקופית הבאה משקפת את המצב ביחידות הסמך.
שלמה בילבסקי: פה זה משרדי הממשלה.
שלמה בילבסקי: גם אחוזי הגשות של דוחות התקשרות בצורה שהיא לא מספיק מלאה וטעונה שיפור לפחות במידה מסוימת.
שלמה בילבסקי: אם אפשר רק להעביר לשקף האחרון.
שלמה בילבסקי: פה רציתי להעלות על נס משרדי ממשלה שהצטיינו בשנת 2019 בנושא של העלאת תשובות.
שלמה בילבסקי: מה זה העלאת תשובות?
שלמה בילבסקי: נוהל 9 של היחידה מחייב משרדי ממשלה שאם הם כבר נתנו תשובה לבקשה למידע אז הם במקביל מחויבים להעלות את זה גם לאתר המרכזי של חופש המידע של היחידה, שוב מתוך אותו עיקרון, אם כבר עשיתם, נתתם, אין שום סיבה, לא להטריח את האזרח ולא להטריח את הרשות פעם נוספת.
שלמה בילבסקי: באמת כמובן כאשר מדובר בעניינים פרטיים – אנחנו רואים פה שמשרד המשפטים, לאחר משרד התחבורה ומשרד התקשורת ומשרד הכלכלה הצטיינו באופן יחסי בהעלאת התשובות.
שלמה בילבסקי: לשמחתי בשנת 2020 יש כבר עלייה מאוד גדולה בהעלאת התשובה אלינו לאתר כאשר אנחנו מבחינתנו הציפייה שלנו להגיע ל-100% האפשריים.
שלמה בילבסקי: יש לנו כבר אלפי מסמכים עם הרבה עניין ציבורי שקיימים באתר הזה לחופש המידע.
שלמה בילבסקי: אם אפשר לעבור לשקף הסופי.
שלמה בילבסקי: אני אשמח לענות לשאלות ולהערות לפני ואם יורשה לי להגיד כמה דברי סיכום לפני אדוני היושב ראש.
יעקב טסלר: אוקיי, קודם כל אני רוצה לומר לפני שאני מפנה לאלה שמשתתפים איתנו בזום, המצגת מקצועית, אכן משקפת את הדברים כפי שאתה ציינת.
יעקב טסלר: בעצם מצד אחד אנחנו רואים שיש את ההיענות ויש את המעורבות, אם אנחנו נפלח את זה אנחנו רואים גם בזמנים של מתן התשובות, המעורבות של המשרדים השונים.
יעקב טסלר: מה שאני למד מהדבר הזה שאנחנו צריכים יותר לשים את האצבע ברשויות ששם יותר הבעיה המרכזית, כפי שאתה, שלמה, ציינת קודם, גם הבעייתיות ומה הקושי במקום בשונה ממשרדי הממשלה.
יעקב טסלר: ואכן הדבר הזה מאוד מאוד חשוב, בפרט כששמעתי פה ממך בסקירה, שאני לא הייתי מאמין לזה אם לא הייתי שומע, ש-50% מהפניות אלה אנשים שזה לאו דווקא דברים אישיים שלהם, זאת אומרת שאנחנו רואים פה את האזרחים מעוניינים ואכפתיים ומעורים במה שקורה במדינה הקטנטנה שלנו.
יעקב טסלר: וכמובן אזרח שרוצה משהו אישי צריך להנגיש לו את המידע.