GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב טסלר: הרבה הצלחה.
יוראי להב-הרצנו: מזל טוב.
שמעון גפשטיין: תודה רבה.
שמעון גפשטיין: לגבי מה שנאמר עד כאן, אני חושב שהדברים נכונים, מה שקורה בירושלים לגבי רוב המכללות.
שמעון גפשטיין: אני רוצה להגיד כמה דברים.
שמעון גפשטיין: ראשית, נושא של פיקוח של כל הפעילות בתוך המכללה, היא על אחריות הנשיא, המנהל של המכללה, הוא עומד תחת פיקוח המל"ג.
שמעון גפשטיין: אני לא מניח שמישהו מהנשיאים, ואני מדבר בשם עצמי אבל גם כל האחרים, יקחו על עצמם לא לעמוד בצו הבריאות של העם.
שמעון גפשטיין: אז אני מציע שהנושא הזה של הפיקוח הממלכתי הרגולטורי, הוא נעשה טוב, זה לא הדבר היחידי, נמצאים תחת פיקוח המל"ג באלפי תקנונים ואנחנו כל הזמן נמצאים, ואף אחד מנשיאי המכללות או האוניברסיטאות לא ירשה לעצמו לעבור את ה-10%.
שמעון גפשטיין: אני מתחייב.
שמעון גפשטיין: דבר נוסף, אני רוצה להגיד שהדיון הזה היה יכול להתקיים בדיוק בכיוון ההפוך.
שמעון גפשטיין: כבר הזכירו את זה.
שמעון גפשטיין: אני במכללת כנרת צופה דווקא אוכלוסייה מהמגזר הערבי, שמבקשים בדיוק את המצב ההפוך.
שמעון גפשטיין: 'אנחנו לא יכולים לעמוד במבחנים מקוונים.
שמעון גפשטיין: אנחנו רוצים לבוא לקמפוס'.
שמעון גפשטיין: זאת אומרת אם היינו עושים עכשיו דיון היינו יכולים ללכת עם דיון בדיוק לכיוון ההפוך ואני מניח שאם הייתם מחפשים מכתבים כאלה, תמצאו גם מכתבים כאלה.
שמעון גפשטיין: לכן אנחנו נמצאים במצב כמעט בלתי אפשרי.
שמעון גפשטיין: הסטודנטים חלקם רוצים - - -
וליד טאהא: לא הבנתי את המשפט שלך לגבי סטודנטים מהמגזר.
וליד טאהא: אני לא אוהב לקרוא 'מגזר' אלא החברה הערבית, למה הזכרת את זה במיוחד?
וליד טאהא: אין סטודנטים יהודים למשל שירצו להבחן בקמפוס?
שמעון גפשטיין: אני אגיד לך למה, כי אני נמצא בגליל.
שמעון גפשטיין: ובגליל 50% - - -
וליד טאהא: בגליל יש גם יהודים.
שמעון גפשטיין: אני אומר, אבל דווקא אנחנו מקבלים תלונות הרבה יותר שהנושא של חוסר תשתיות של אינטרנט בכפרים של המגזר הערבי, היא בעיה יותר קשה.
וליד טאהא: חברה הערבית.
וליד טאהא: אנחנו לא מגזר.
וליד טאהא: אנחנו חברה ערבית.
שמעון גפשטיין: חברה ערבית, אני לא יודע מה, אבל התשתיות לצערי הרב, וכאן אני מצר על המצב, התשתיות של האינטרנט בגליל בכפרים של החברה הערבית, יש בעיה.
וליד טאהא: טוב, מי שאין לו ברירה כי המדינה לא עשתה את מה שהייתה צריכה לעשות, אז הוא כנראה יגיע.
יעקב טסלר: אנחנו יחד איתך, כולל פרופ' גפשטיין.
וליד טאהא: בקטע הזה אני מסכים איתך, אין יהודים שסובלים מזה.
וליד טאהא: אתה צודק.
וליד טאהא: אין גזענות בכלל בקטע הזה.
שמעון גפשטיין: אני מסכי איתך שהבעיה יותר חמורה בחברה הערבית, - - - של החברה הערבית ולכן ציינתי את זה, ואני חושב שזה היה ראוי לציין שיש לנו בעיה של תשתיות בכפרים של החברה הערבית ואנחנו צריכים לענות גם לסטודנטים שנמצאים בקושי כזה.
יעקב טסלר: בוא נתמקד חזרה בעצם העניין.
שמעון גפשטיין: לכן אני אומר, הנושא הזה ראשית כמו שאמרתי, כמו שיש סטודנטים שרוצים כך, יש סטודנטים שרוצים גם לכיוון השני.
שמעון גפשטיין: אנחנו בכלל, הנושא של ועד ראשי המכללות, אנחנו ביקשנו יותר מ-10% כמו כל האוניברסיטאות שלא נענינו בנושא הזה, וקיבלנו את גזר הדין של ה-10% כפי שאתם שמעתם עד עכשיו, שלא אנחנו קובעים.
שמעון גפשטיין: לכן אנחנו מנסים לעשות כמו שנאמר באוניברסיטאות, גם במכללות, מספר הבחינות הוא נמוך מ-10%, אני יכול להגיד לכם שאצלנו בכנרת בדקתי את זה, זה 6%.
שמעון גפשטיין: לעניין האכיפה, כפי שאמרתי לכם האכיפה היא אחראית בתוך המכללות כמו באוניברסיטאות שצוין.
שמעון גפשטיין: יש ראשי מחלקות, יש דיקנים, הם נותנים את הדין ואת הדיווח לנשיא המכללה שכל הדברים נעשים כדת וכדין ואנחנו עומדים בפני הפיקוח של הרגולטור שלנו שזה המל"ג.
שמעון גפשטיין: אני לא רואה בזה בעיה.
יוראי להב-הרצנו: קודם כל ברכות על ההיבחרות שלך להיות נשיא הור"מ, זה חשוב.
יוראי להב-הרצנו: אם אכן שלחתם מייל אישי לכל סטודנט על כל המבחנים שהוחרגו, מה הבעיה, הרי יש לכם כבר את הנתונים האלה מה הבעיה לרכז אותם לכדי דף אינטרנט אחד שאומר אלו המבחנים שהוחרגו, הנתונים כבר נמצאים אצלכם, אז למה לא לעשות את האקט הנוסף, לפרסם את זה באופן שקוף לכולם.
יוראי להב-הרצנו: אין לכם הרי צורך לאסוף נתונים, כי שלחתם לכל סטודנט את המבחנים שהוחרגו, הנתונים נמצאים בידיים שלכם, למה הם לא מפורסמים?
שמעון גפשטיין: אני אומר לך למה, משום שאנחנו קיבלנו את הצו של ה-10% כשהיינו כבר תוך כדי תקופת הבחינות.
שמעון גפשטיין: לא ידענו אפילו איזה בחינות יהיו תחת ה-10%.
שמעון גפשטיין: הצו הזה לא ניתן מראש שיכולנו לשבת, היום אנחנו קיבלנו את הצו של ה-10% ותוך כדי תנועה אנחנו צריכים להחליט איזה מבחן יהיה ואיזה לא.
שמעון גפשטיין: זה המצב שנפל עלינו.
יעקב טסלר: באיזה תאריך יצא הצו?
קריאה: 9 ליולי.
שמעון גפשטיין: לכן קשה לך לקבוע.
שמעון גפשטיין: למשל אנחנו ראינו לדוגמה שאם יש כשלונות גדולים במועד א' אולי עדיף שחלק מה-10% יכנסו לאותם מבחנים של כשלונות למועד ב'.
שמעון גפשטיין: ודווקא את ה-10% להכניס יותר במועד ב' מאשר במועד א'.
שמעון גפשטיין: אנחנו גם נמצאים במצב של חוסר ודאות.
שמעון גפשטיין: לכן אנחנו ביקשנו מכל דיקן ומכל ראש מחלקה וראש תכנית שיעביר אלינו איזה אחוז של בחינות אצלו באופן ספציפי.
שמעון גפשטיין: אני רוצה להזכיר גם, נכון, 10% זה מספר כולל, נתון להחלטת המכללה.
שמעון גפשטיין: למשל אני מכללה שיש בה גם, בדומה לאוניברסיטאות, גם מדעי החברה והרוח וגם בית ספר להנדסה, ויש הבדל עצום.
שמעון גפשטיין: בהנדסה אם סטודנט לא קיבל את הקורס גשרים או לא נבחן על הקורס גשרים, אז כשהוא יצטרך לבנות גשר המעסיק לא ירצה לקח אותו.
שמעון גפשטיין: צריך לזכור שהמטרה שלנו היא שהתעודות שלנו יהיו שוות משהו, שהמעסיקים ירצו לקבל את הסטודנטים.
שמעון גפשטיין: זה לטובת הסטודנט.
שמעון גפשטיין: סטודנט שלא נבחן בצורה נכונה וטובה הוא בסופו של דבר נפגע.
שמעון גפשטיין: תזכרו שהמטרה שלנו היא ל- - - את הסטודנטים ואת התעודות שלהם.
שמעון גפשטיין: זאת הכוונה.
יעקב טסלר: אנחנו התכנסנו גם כאן היום הכל לטובת הסטודנטים, כפי שאתם אומרים, זה מה שאנחנו רואים לנגד עינינו.
יעקב טסלר: אני רוצה שוב לחדד, אולי לא הבינו אותי אז אני רוצה לחדד את עצמי שוב.
יעקב טסלר: אין לי ספק, כפי שהחברים אמרו, שאתם לא תחרגו מהצו שכתוב 10%, אני לא נכנס לזה.
יעקב טסלר: גם מה שהחליטו שאתם קובעים אלו מבחנים, אין לנו שום בעיה.
יעקב טסלר: אני רוצה להמשיך עם המשפט שאמרת לגבי התשובה לגבי למה אתם לא יכולים כרגע לפרסם את המבחנים.
יעקב טסלר: הצו יצא ב-9 ליולי.
יעקב טסלר: היום התאריך 21 ליולי.
יעקב טסלר: למה לא יכלתם להתארגן ממתי שיצא הצו עד עכשיו?
יעקב טסלר: לא יודע.
יעקב טסלר: אז אני רוצה לשאול משהו אחר.
יעקב טסלר: כמה זמן מעכשיו אתם יכולים להתארגן?
יעקב טסלר: אם אני מבין, התשובה שלך שטכנית הייתה בעיה.
יעקב טסלר: אתה יודע מה?
יעקב טסלר: בסדר.
יעקב טסלר: כמה זמן מעכשיו אתם צריכים להתארגן כדי שתפרסמו את הנתונים?
שמעון גפשטיין: אם אתה שואל אותי, אני מעריך שמיידית תוך שבוע, כל מכללה וכל אוניברסיטה יכולה לפרסם את כל נושא פירוט הבחינות.
יעקב טסלר: תודה על התשובה.
יעקב טסלר: יוראי רצית משהו?
יוראי להב-הרצנו: לא.
יוראי להב-הרצנו: אמנם תסתיים תקופת המבחנים אבל לפחות שנדע רטרואקטיבית שהדברים באמת עמדו בנהלים ובצווים, זו מהות הפיקוח.
יעקב טסלר: תודה לך.
יעקב טסלר: אני רוצה לפנות ליולי הלל.
יולי הלל: שלום לכולם.
יולי הלל: אני אתייחס מאוד בקצרה - - -
יעקב טסלר: איך את מרגישה בתור סטודנטית, מה התחושות שלכם?
יולי הלל: אני אגיד שאני בהחלט שותפה לחששות של הסטודנטים, זה באמת נובע ממציאות שכולנו חשופים למורכבות שלה, ובעיקר כי יש הרבה הרבה בלבול ולזה בעיקר אני רוצה להתייחס.
יולי הלל: אני לא רוצה לחזור על המתווה, נראה לי שכבר הבנו את הסיבות ומה המקרה וכולי, אבל מה שאני כן רוצה להתייחס אליו ואולי הוועדה יכולה לסייע בזה, ויש פה באמת הרבה שותפים מכובדים שהם בתוך השיחה.
יולי הלל: ההנחיות שאנחנו גם רואים אותן בטלוויזיה ואנחנו חשופים אליהן בכלי התקשורת זה לא נכון רק לציבור הסטודנטים אבל בגלל שאני מייצגת אותם ואני מדברת כרגע בשמם, זה ציבור מאוד גדול, מדובר בהרבה מוסדות ברחבי הארץ וכל הודעה שיוצאת, הדברור וההנגשה שלה והשקיפות של התהליכים בעצם מתבטאים בצורה לא מספיק טובה.
יולי הלל: אני אתן דוגמה לסטודנטים שפונים אלינו ואומרים 'רגע, יושבים במבחן ולא עוטים מסיכה, אנחנו מכירים הנחיות של משרד הבריאות שלא חייבים לעטות מסיכה בזמן מבחן', מוציאים הנחיות על איך מקיימים מבחנים, אחר כך יש את ההחרגות, פתאום ראש הממשלה מודיע שמותר להתקהל רק 10 אנשים בחלל סגור, אנחנו מתחילים לקבל פניות של 'רגע, מה זה אומר לגבי המבחנים האם זה נוגע גם אלינו', וכל הבלבול הזה והכאוס בתוך המציאות זה מה שבעיקר מעלה את החששות ואת הפאניקה.
יולי הלל: אני חושבת שאם אנחנו נשתף פעולה ונאחד את המאמצים כדי לשקף את הדברים אז גם החששות ירדו וגם הפניות ירדו.
יולי הלל: אני חושבת שפה קבור הכלב, דיברו פה על אכיפה, אני באמת חושבת שאנחנו לא צריכים להיכנס להיבט המשפטי כי הוא לא מעניין.
יולי הלל: הדיון המעניין הוא מה ראוי ומה נכון לעשות ואיך אנחנו מתגייסים ביחד כדי לעבור את התקופה הזאת באמת בצורה הכי טובה.
יולי הלל: אני מצטרפת לבקשות כן לפרסם את המבחנים, מה שקרה אחרי פרסום המתווה זה שסטודנטים כן קיבלו הודעות אבל הרבה פעמים זה קרה ברגע האחרון, יום לפני מבחן הודיעו להם פתאום שזה עבר מפרונטלי למקוון או ממקוון לפרונטלי וגם ככה תקופת המבחנים היא טיפה לחוצה, ובאמת המטרה היא לייצר כמה שיותר ודאות וכמה שיותר סדר, לעשות כמה שפחות שינויים, לפרסם את הדברים כמה שיותר באתר, לא תמיד מקבלים את המייל, לא תמיד מקבלים את הסמס, לפרסם את הדברים בצורה הכי ברורה, אם זה באתר של המועצה להשכלה גבוהה, אם זה באתרים של המוסדות, גם הנושא של המבחנים, גם הנושא של ההנחיות של משרד הבריאות, להנגיש את הדברים, להסביר.
יולי הלל: אם יש הנחיות חדשות האם הן תקפות או לא תקפות, איך הן מתחברות להנחיות של המל"ג, כל הדברים האלה אפשר בצורה מאוד פשוטה, המועצה, המשרד להשכלה גבוהה, המוסדות ביחד, יש מספיק משאבים ומספיק צוות כן לנהל את האירוע הזה.
יולי הלל: זאת הבקשה שלי לפחות עבור הסטודנטים.
יולי הלל: לגבי כל מה שקשור, דיברו פה גם על שותפות עם אגודות אז אני אגיד, פשוט מה שקורה בסוף בשטח זה שיש מוסדות שעושים את הדברים בצורה טובה, משתפים פעולה, מפרסמים, ויש מוסדות שלא, ששם עיקר הבעיות.
יולי הלל: עכשיו לפני השיחה הזאת עשיתי גם בדיקה בקרב יושבי ראש האגודות, ונכון, אז יש את מי שחשוף לנתונים של ה-10% ויש מי שלא.
יולי הלל: באוניברסיטת אריאל למשל לא חושפים את הדברים.
יולי הלל: במקומות האלה אני חושבת שכן צריך להתערב, כי אם המוסד בעצמו לא מצליח לנהל את האירוע ולהבין את המשמעות של לדבר עם הסטודנטים, בטח במוסדות שיש בהם הרבה סטודנטים, אז כן ראוי להתערב ואם זה המל"ג, ומי שצריך.
יולי הלל: לא צריך ללכת ל- - - ולפן המשפטי אלא רגע ל- - - לכל הדבר הזה.
יולי הלל: זה גם עוד בקשה אם אפשר.
יולי הלל: וזהו.
יולי הלל: שוב, בסוף המטרה היא לצמצם כמה שיותר את ההגעה של הסטודנטים לקמפוס.
יולי הלל: כל הנושא של ה-10% הוא נדרש, יש סטודנטים שלא יכולים לסיים את התואר בלי מבחן כזה או אחר במעבדה, בסיעוד, בכל מיני תחומים, ולכן הדבר הזה חשוב.
יולי הלל: אל מול זה יש מוסדות שעדיין בוחרים לעשות מבחנים שלאו דווקא הם נדרשים להגעה פרונטלית.
יולי הלל: אז שוב, אנחנו לא רוצים להתערב למוסד ולהכנס לזה, רק מבקשים באמת לעודד, כל מה שאפשר להעביר למקוון, להעביר למקוון, לעשות כמה שפחות שינויים.
יולי הלל: אנחנו מבינים שהמוסדות כבר נערכים לשנה הבאה ללמידה מקוונת מלאה, ואני חושבת שאנחנו גם צריכים להתגייס ולהתעסק בזה.
יולי הלל: אנחנו כבר בתוך תקופת המבחנים, עוד רגע באמת היא מסתיימת, לא לעשות יותר שינויים.
יולי הלל: להשאיר את זה כמו שזה ולנסות לנהל את האירוע הזה כמה שיותר טוב, להתגייס כולם לשקף לסטודנטים, לדבר איתם, אם זה פעם ביום לשלוח הודעה, כי זה מה שעושים בעת משבר, מעדכנים ונמצאים בקשר כל הזמן באופן שוטף, זו אחריות גם של המוסדות וגם של המועצה מבחינתי.
יולי הלל: תודה רבה.
יעקב טסלר: לפני שאני מסכם את הדברים.
יעקב טסלר: יוראי בבקשה.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להצטרף לאמירה הכללית שלך אדוני היו"ר בהקשר הזה שהציפיה שלנו מהמל"ג היא באמת שהם יפקחו ויוודאו שהמוסדות עומדים בנהלים ומפרסמים את הנתונים לסטודנטים, כפי שאמר גם פרופ' הרפז וגם נשיא ור"מ הנבחר, הנתונים הועברו לסטודנטים ולפיכך טכנית יש להם את הנתונים, הם פשוט צריכים לרכז אותם.
יעקב טסלר: ניתן להם שבוע להתארגן.
יוראי להב-הרצנו: אני שוב מודה לך על ההסכמה שלך לקיים את הדיון במהירות.
יעקב טסלר: ראיתי בזה דבר חשוב מאוד.
יוראי להב-הרצנו: ותודה לך על כך.
יעקב טסלר: בשמחה, בשביל זה אנחנו כאן.
יעקב טסלר: כם רוצה לסכם את הישיבה ולומר כך: המצב שאנחנו נמצאים, זה לא חידוש, וכל אחד בעבודות שונות, כל אחד מהכיוון שלו שותף במשבר הקורונה שנקלענו כולם למקום הזה לא ברצוננו.
יעקב טסלר: אנחנו לא יזמנו את זה.
יעקב טסלר: אנחנו גם לא יודעים איך להפטר מזה.
יעקב טסלר: כולנו תקווה ותפילה שנוכל מהר מאוד לחזור לשגרת החיים הרגילה.
יעקב טסלר: יחד עם זאת, במצב שכפי ששמענו עכשיו את יולי וכפי ששמעתי מאנשים פה שהשתתפו, 350,000 סטודנטים זה מספר לא מבוטל, כתוצאה מכל הבלבול שקורה, גם הם מבולבלים וגם אנחנו מבולבלים.
יעקב טסלר: לכן אנחנו צריכים לעשות הכל עד כמה שאנחנו יכולים לבוא לעזור ולסייע.
יעקב טסלר: ההתרשמות שלי מהאנשים שדיברו כאן, שבהחלט טובת הסטודנטים לנגד עיניהם והם עושים הכל כדי לבוא ולסייע.
יעקב טסלר: אחד הדברים שהגיע, ההחלטה המשותפת ל-10% גם נובע מהרצון לבוא ולהקל על הסטודנטים שצריכים לעשות את המבחנים שהם לא יכולים לעשות במקוון, לתת להם את האפשרות.
יעקב טסלר: אבל כשיש את כל המכלול יחד, אז מנסים לעשות את הכל לסייע ולהקל כדי שהם יצליחו בשנים שהם עבדו והם עובדים שעות על גבי שעות כדי להגיע ליום הזה שבו הם עושים את המבחן וכולם רוצים לעבור את זה בהצלחה.
יעקב טסלר: מה שאני שומע כאן בין הצלילים ואני לא רוצה להאריך, אני מסכם את הדיון, לא הצלחתי לשמוע ואני לא מבקש תשובות כרגע לגבי מי שאוכף את הנחיות התו הסגול במקום בפועל.
יעקב טסלר: אם אני שומע שיש סטודנטים כן עם מסכה בלי מסכה, כן צריך, לא צריך, מי נמצא במקום שנותן את ההנחיות.
יעקב טסלר: נותן ההנחיות הוא משרד הבריאות – אבל מי אוכף את ההנחיות במקום.
יעקב טסלר: לא שמעתי עדיין שיש אחראי מבוגר בכל מקום, יכול להיות שיש – אז לא אמרתי שום דבר.
יעקב טסלר: אני שמח מאוד על השתתפות
יעקב טסלר: כם וכולנו שמחים על כך שאנחנו מבינים את החשיבות בשקיפות וכפי שאמרנו, ניתן לכם זמן להתארגן, ובפרט שהדברים הם רק טכניים וכבר נשלחו לכולם, אז נמתין שבוע מהיום ואנחנו בוועדה נעקוב אחרי הדברים ואם יהיה צורך נחזור שוב.
יעקב טסלר: תודה רבה הישיבה נעולה.
יעקב טסלר: אני שמח לפתוח את הוועדה היום בנושא הנגשת מידע חיוני למחויבי בידוד בעלי מכשירים סלולאריים עם שיחות קוליות בלבד.
יעקב טסלר: אנחנו נמצאים בעיצומה של המלחמה בנגיף.
יעקב טסלר: אחד מהכלים שנותן לנו את היכולת להתמודד במלחמה, והיו עליו בכנסת דיונים רבים וארוכים, זה נושא האיכון.
יעקב טסלר: זה לא סוד.
יעקב טסלר: אני לא הולך לגלות לכם מה שעברנו סביב הדבר הזה.
יעקב טסלר: אבל סוף כל סוף הדבר הזה אושר, אם הדבר התברר כחיוני או אפקטיבי זה לא לדיון הזה.
יעקב טסלר: אבל אני רוצה להתמקד באותו רגע שהחוק הזה אושר והתחילו לעשות את האיכון לתושבי ואזרחי מדינת ישראל.
יעקב טסלר: בעצם מה שקורה, כפי שאני יודע לומר, שברגע שעושים את האיכון, מקבל האזרח סמס, הודעה ,ושם מופיעים הפרטים באיזה שעה הוא נפגש, ליד מי הוא שהה, באיזה תאריך ומצורף לו את הלינק ששם הוא יכול לבוא ולעשות את הצהרת הבידוד שהוא מחויב לפי החוק למלא ברגע שהוא מקבל את ההודעה.
יעקב טסלר: הכל טוב ונחמד לאלה שיש להם טלפונים עם סמס, בטכנולוגיה המתקדמת.
יעקב טסלר: ישנים אלפי אלפי אנשים תושבים אזרחי מדינת ישראל, מהמגזר החרדי ולאו דווקא, קשישים, נוער, אנשים שיש להם את המכשיר אבל הם לא יודעים בדיוק איך להתנהל או לעבוד עם המכשיר, ומה שקורה בפועל בשטח, מקבלים הודעה קולית ושם מודיעים לו.
יעקב טסלר: אני אישית - - -
יוראי להב-הרצנו: רציתי לשאול, כדי שאבין, הרי הודעת האיכון מבוצעת באמצעות סמס, זה לא מגיע לטלפונים כשרים?
יעקב טסלר: טלפון כשר כמו שיש לי פה בכיס, אך ורק שיחות קוליות.
יעקב טסלר: אין סמס.
יעקב טסלר: רק דיבור.
יעקב טסלר: אז מה הם עושים?
יעקב טסלר: מקבלים טלפון, אני אישית שמעתי איך שזה נראה, הייתי צריך לנסות לשמוע פעמיים, להבין את התוכן של השיחה.
יעקב טסלר: אומרים את זה בצורה, אם אתה רוצה אני יכול להשמיע לך אחר כך - - -
יוראי להב-הרצנו: אתה יכול להשמיע גם לוועדה.
יעקב טסלר: שומעים את ההודעה הקולית.
יעקב טסלר: אבל מה קורה?
יעקב טסלר: לכאורה זה נראה על פניו בסדר.
יעקב טסלר: במקום סמס מקבלים הודעה.
יעקב טסלר: אבל מה שקורה בשטח הוא כך, אנחנו צריכים להיות ריאליים.
יעקב טסלר: הרי כל המטרה שאדם מקבל את השיחה הקולית או מקבל סמס, א.
יעקב טסלר: שהוא יודע באיזו שעה, יידע את התאריך ויש לו את הלינק הזה כפי שאמרתי קודם.
יעקב טסלר: בפועל, אני אישית, וישנן פניות רבות שהגיעו לוועדה, על כך שהמכשיר א.
יעקב טסלר: לא נמצא תמיד ברשותו, הוא יכול להישאר בבית, הוא הלך לישון, הילד הרים, אשתו הרימה או מישהו אחר, והילד מרים 'הלו', מישהו מדבר, או שהוא מעדכן אחרי זה את האבא או את האמא, היה איזה טלפון, לא הבנתי מה'.
יעקב טסלר: או שהוא היה באמצע קניות או באמצע משהו מסוים ולא הרים את הטלפון, ואם כבר הרים את הטלפון, אז הוא אומר 'רגע, באיזה תאריך, לא שמעתי טוב'.
יעקב טסלר: זה לא כמו סמס שהוא יכול לבוא ולדפדף ולהסתכל, אחרי שעה שעתיים, ולראות בדיוק מה כתוב.
יעקב טסלר: ומה שקורה עוד יותר חמור בעיני, שזה הזוי, שאין לו לאן לחזור.
יעקב טסלר: אכן בסוף ההודעה מופיע ונאמר 'תפנה לפרטים ל-*5400', אבל מה לעשות ואני אומר את זה בצער רב, כשמנסים להתקשר ל-5400* ובוא תנסה מפה עכשיו, תעשה ניסיון, תחכה שעה, שעתיים, שלוש, ארבע.
יעקב טסלר: אבל שוב, זה לא כרגע העניין שלנו.
יעקב טסלר: לכן לפני שאני נכנס יותר לפרטים, אני רוצה לפנות לעו"ד חן וונדרסמן, שלום לך ובוקר טוב.
יעקב טסלר: אם שמעת מה ש אמרתי, רציתי לדעת שני דברים ברשותך.
יעקב טסלר: האם זה כמו שתיארתי, אם את יודעת לומר לי בעניין הזה.
יעקב טסלר: ב.
יעקב טסלר: כמה אנשים במדינת ישראל מקבלים את ההודעות הקוליות.
יעקב טסלר: האם מדובר ב-50 אנשים, 100 או 1,000 או יותר אנשים?
חן וונדרסמן: אני אתחיל קודם כל מהבסיס.
חן וונדרסמן: באופן עקרוני מה שתיארת הוא יחסית נכון, בנאדם בעצם שמקבל היום איכון ומקבל שיחת טלפון, הקלטה קולית, באמת מקבל אותה לטלפון הכשר, וקורה שלפעמים בנאדם לא מצליח לקבל את ההודעה בעצמו כמו שא תה אומר, מישהו אחר הרים את הטלפון או הטלפון בדיוק לא היה, או שהוא היה באזור בלי קליטה, והאופציה שכרגע קיימת בשביל להבין מה השעות והתאריך זה פשוט להתקשר ל-*5400 שלוחה 1, שזה בעצם מוקד ההשגות ולנסות לעשות אימות.
חן וונדרסמן: זאת אומרת לוודא בדיוק מה השעות והתאריך שהוא קיבל.
יעקב טסלר: סליחה שאני עוצר אותך, זה טוב כשהוא הרים את הטלפון ולא הבין בדיוק מה נאמר, אז יש לו אופציה לחזור.
יעקב טסלר: אבל אחד שכלל לא קיבל את השיחה, הוא לא ידע לומר בכלל שהוא צריך לחזור ל-5400*.
חן וונדרסמן: אני אתחיל מזה שאנחנו מבינים שיש פה איזה שהוא תהליך שצריך לשפר אותו.
חן וונדרסמן: זה אולי הדבר הראשון שאנחנו כן מבינים, אנחנו מבינים שיש פה תהליך טכני שצריך לשפר אותו, תיכף אלה תדבר גם מהמקום של המחשוב, אנחנו מבינים שיש פה איזה שהוא תהליך בעייתי ואנחנו מנסים במוקד כן לתת את המענה הנקודתי, אני יכולה להגיד שיש לא מעט שיחות שמגיעות של אנשים שמבקשים לדעת באמת מה נאמר להם בהודעה.
חן וונדרסמן: יש לא מעט שיחות כאלה ואנחנו כן נותנים את המידע הזה תוך דקה או שתיים מהרגע שבנאדם עלה על הקו.
חן וונדרסמן: הוא אומר 'קיבלתי הודעה, אני לא זוכר', או 'אני לא יודע' או 'לא שמעתי' ואנחנו נותנים את המידע הזה.
חן וונדרסמן: אז קודם כל את הבסיס יש לנו.
חן וונדרסמן: מה שכן, זו הבעיה היותר מורכבת שאתה מציין שבעצם באה ואומרת 'רגע, יכול להיות שבכלל בנאדם לא ידע שהוא קיבל את ההודעה, וזה משהו שבאמת צריך לשפר אותו על ידי איזה שהו פתרון טכני שעכשיו עובדים עליו.
חן וונדרסמן: לגבי כמויות, מהדיון הקודם ממה שאני זוכרת, הבנו שיש בערך 12% של אנשים שמקבלים הודעות קוליות מתוך האנשים שיש להם סמארטפון, אלה אם את יודעת להגיד נתונים יותר מדויקים אז אני אשמח לשמוע.
חן וונדרסמן: אני מכירה את זה מהדיון הקודם.
יעקב טסלר: אני אשמח לשמוע מה שאת אומרת, שעובדים על זה ואיך - - - הדברים, יש באמת איזו בעיה, אני אשמח לשמוע על מה עובדים ומה מסתמן מהפתרון.
יעקב טסלר: אבל ברשותך בואי תתייחסי איך אלה שמקבלים את ההודעה.
יעקב טסלר: בואי נאמר אחד שכבר שמע והבין את הכל, איך הוא ממלא את הצהרת הבידוד, איך הוא עושה את זה?
חן וונדרסמן: אם הוא התקשר למוקד, באופן עקרוני יש שתי אופציות.
חן וונדרסמן: אופציה אחת זה שיש לו מחשב בבית והוא יכול למלא את ה- - -
יעקב טסלר: אין לו מחשב.
חן וונדרסמן: אם אין לו מחשב אנחנו ממלאים עבורו.
חן וונדרסמן: אנחנו נותנים את השירות הזה ברגע שהוא מתקשר למוקד, יושב נציג ופשוט ממלא איתו שדה-שדה, אנחנו נותנים לו גם את האופציה לקבל הודעה לטלפון אחר אם הוא רוצה, זאת אומרת אם הוא נותן מס' טלפון אחר ומבקש שישלחו לו סמס לטלפון הנוסף אנחנו מאפשרים את זה, או מייל.
חן וונדרסמן: אם אין לו לא את זה ולא את זה, אז הוא נאלץ פשוט לסמוך עלינו שאנחנו ממלאים עבורו את הטופס ואנחנו נותנים לו מספר אסמכתא.
חן וונדרסמן: זה מה שאנחנו עושים, זה השירות שאנחנו נותנים עבורם.
חן וונדרסמן: אין מצב כזה שבנאדם יבקש למלא עבורו טופס או שהוא יגיד 'אין לי אפשרות למלא טופס' ולא ימלאו עבורו טופס במוקד.
חן וונדרסמן: זה לא קורה.
יעקב טסלר: אני לא יודע אם זה בסמכותך, אבל האם את יודעת לומר לי כמה זמן בממוצע ממתינים ל'קול הבריאות'?
חן וונדרסמן: יש הבדל בין המתנה של זמן ממוצע לקול הבריאות למוקד השגות.
חן וונדרסמן: מוקד ההשגות היום פעיל על ידי חלק משמעותי של פיקוד העורף, אנחנו הקמנו מוקד לפני שלושה שבועות בפיקוד העורף ברמלה ויושבים שם 250 חיילים במשמרות וזמן המענה התקצר באופן משמעותי.
חן וונדרסמן: ברוב שעות היום ממתינים עד שש דקות.
חן וונדרסמן: ברוב שעות היום, יש כמובן שעות של פיקים שבהם יכולים להמתין גם יותר, אבל זה לא המצב שהיה פה לפני שלושה שבועות והיום יש - - -
יעקב טסלר: משתפרים.
חן וונדרסמן: כן.
חן וונדרסמן: זה משתפר באופן משמעותי והיום הם כבר לא ממתינים שעות כמו שהם המתינו לפני שלושה שבועות.
יעקב טסלר: תודה לבינתיים.
יעקב טסלר: ח"כ יוראי הרצנו בבקשה.
יוראי להב-הרצנו: חן תודה רבה על הדברים שלך.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול איך אתם יודעים למי לשלוח הודעת סמס ולמי צריך לבצע שיחת טלפון, ביחס להתראת איכון שלו.
יוראי להב-הרצנו: האם שיחת טלפון היא מוצא שני אחרי שנשלח סמס ואתם רואים שאתם לא מקבלים תגובה או שיש לכם את הנתונים שאומרים מי הטלפונים הכשרים ומי לא.
יוראי להב-הרצנו: אני מניח שאין לכם, כי זה חוסה תחת החוק להגנת הפרטיות.
חן וונדרסמן: אלה, את רוצה להתייחס לחלק הטכני?
קובי וייס: אני אשמח להתייחס ולהסביר על התהליך, כיצד זה מתבצע.
קובי וייס: כשאנחנו שולחים את ההודעות, אנחנו שולחים הודעות לכולם.
קובי וייס: זאת אומרת מוציאים הודעות, ומי שיש לו טלפון כשר, זה לא מוגדר כשיחה אלא מוגדר כ-סמס קולי.
קובי וייס: המערכת יודעת לזהות מספרים שמוגדרים כמספרים שלא מקבלים הודעות סמס כטקסט, והמערכת מוציאה את זה כפורמט קולי ומתבצע תהליך שתיארתם קודם.
קובי וייס: רק כדי להסביר עוד טיפה, דיברנו על מי שלא ממלא, או מי שלא שמע או דברים כאלה, אנחנו עושים עוד שתי תזכורות.
קובי וייס: ברגע שאנחנו מזהים אדם שלא מילא טופס בידוד, הן אם הוא עשה את זה באופן אוטומטי עצמאית באתר, או שהתקשר למוקד קול הבריאות ומילא יחד עם נציג, אנחנו שולחים עוד שתי תזכורות יום אחרי יום, באותו פורמט.
קובי וייס: אם זה בנאדם שמקבל כטקסט הוא יקבל כטקסט, אם זה בנאדם שלא מקבל כטקסט, הוא יקבל את ההודעה הקולית.
קובי וייס: זה מבחינת התהליך, זאת אומרת שאין פה רק ניסיון אחד אלא לפחות שלושה ניסיונות, עד שהוא מילא את הטופס.
יעקב טסלר: קובי האם אתם יודעים לומר אם הבנאדם קרא את ההודעה או לחלופין הרים את הטלפון?
קובי וייס: כן.
יוראי להב-הרצנו: איך אתה יכול לדעת אם הבנאדם קרא את ההודעה?
קובי וייס: אני לא יודע אם הוא קרא את ההודעה, אני יודע אם היא הגיעה ליעדה או אם השיחה נענתה.
יעקב טסלר: אם היא הגיעה ליעדה זה הבדל עצום.
יעקב טסלר: תמשיך הלאה.
יוראי להב-הרצנו: קובי, אבל זה לא רלוונטי ביחס לתזכורת שיוצאת, אם הוא קרא או לא קרא את ההודעה.
יוראי להב-הרצנו: זה שקוף בעיניכם רק אם הוא לא מילא את הטופס באתר או מול הנציגה, אתם שולחים את התזכורות.
יוראי להב-הרצנו: זה שקוף אם הוא ענה או התקבלה ההודעה.
קובי וייס: יש שני דברים שקורים במקביל.
קובי וייס: כרגע אני מתייחס להודעה קולית: אם השיחה לא נענתה, יש מספר ניסיונות עד שהשיחה נענית, זה דבר ראשון, בנוסף, אם בנאדם לא מילא טופס בידוד אנחנו עושים עוד שתי תזכורות.
קובי וייס: כנ"ל גם לסמס כתוב, זאת אומרת, ברגע שההודעה הגיעה ליעדה ועדיין הבנאדם לא מילא טופס בידוד, אנחנו ניתן לו עוד שתי תזכורות.
יעקב טסלר: אני רוצה לשאול, אני לא יודע אם ספציפית אותך או לאנשים אחרים שמשתתפים כאן בישיבה.
יעקב טסלר: ברגע שהגיעה הודעה קולית והאזרח לא ענה לשיחה, מכל סיבה שהיא, או שמישהו ענה, אחד מהילדים, כפי שציינתי קודם, והוא לא מילא את הצהרת הבידוד, מה קורה בשטח?
יעקב טסלר: האם במערכת הוא מופיע כאחד שחייב בבידוד, לצורך העניין, הוא יוצא לרחוב ושוטר יכול לעצור אותו, לבקש ממנו פרטים ותוך כדי הוא מגלה שהוא אמור להיות בבידוד, או שכל זמן שהוא לא מילא את הצהרת הבידוד, עדיין הוא לא נקלט במערכת כאחד שמחויב בבידוד?
קובי וייס: אז באמת עד שלא מתבצעות לפחות שלוש תזכורות, הוא לא נקלט במערכת מבחינת אכיפה והמידע לא עובר לגורמים האלה, בנוהל הקודם מה שבוצע זה לאחר שלוש תזכורות כאלה, אז באמת זה היה עובר לגורמי האכיפה.
יעקב טסלר: מה קורה כיום בשטח?
יעקב טסלר: כיום אחרי שלוש תזכורות הוא מחויב בבידוד, נכנס למערכת כאחד שחייב בבידוד, אם הבנתי נכון?
יעקב טסלר: אם כך, מה הפתרון?
יעקב טסלר: אחד ששלוש, ארבע תזכורות, או שהוא לא ענה לשיחה, איך אנחנו יכולים להכניס מישהו לבידוד בו בזמן שהוא לא מודע לכך או לא יודע?
יעקב טסלר: הוא לתומו הולך ברחוב, אני לא אומר שהשוטר עוצר אותו בצורה שראינו לאחרונה ואנחנו מוקיעים את סוג העצירה הזה, אבל באמצע נהיגה, עצר אותו, ביקש רישיון נהיגה ותוך כדי הוא מגלה במחשב שהוא חייב להיות בבידוד, במקום הוא מקבל 5,000 שקלים קנס.
יעקב טסלר: איך אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לעשות את זה?
קובי וייס: אני רק אציין שהתהליך הוא זהה בין הודעה קולית ובין אם הודעת סמס.
קובי וייס: אין הבדל בין הדברים.
יעקב טסלר: יש הבדל ואני אגיד לך למה, בעיני על כל פנים.
יעקב טסלר: כשהוא קיבל הודעה, הוא צריך לעשות את הצעד הבא, ללחוץ על הלינק ולמלא הצהרה.
יעקב טסלר: אבל אני מדבר על אחד שקיבל שלוש תזכורות והוא לא יודע.
יעקב טסלר: אני לא אומר שהוא מתעלם, לא מדברים על אלה שמתעלמים.
יעקב טסלר: גם אחד שקיבל כמו שאתה אומר את ההודעה, והוא מתעלם, זה משהו אחר.
יעקב טסלר: אני מדבר על אחד שלא ענה.
יעקב טסלר: או שלחילופין, כפי שאמרתי קודם, הילד שלו ענה.
יעקב טסלר: או שהוא כברכן ענה והוא מנסה לחזור ל-5400* והוא צריך להמתין שעה-שעתיים, והוא רוצה לברר מתי זה קרה, והוא זוכר את עצמו, אחרי שהוא ישמע את הפרטים הוא יגיד 'סליחה, הייתי בכלל בבית, לא הייתי ליד אנשים' ואז הוא רוצה לבצע תהליך של השגה, לערער על הדבר הזה.
יעקב טסלר: בעצם עו"ד חן, אמרת קודם שאתם עובדים כרגע על איזה פתרון.
יעקב טסלר: מה הפתרון שמסתמן?
חן וונדרסמן: קובי לדעתי יודע להגיד יותר טוב מבחינה פיתוחית.
חן וונדרסמן: הרעיון הכללי - - -
יעקב טסלר: לא משנה, אני שואל את החברים, מה הפתרון שמסתמן כרגע בעקבות הבעייתיות עם השיחות הקוליות?
חן וונדרסמן: קודם כל אני רוצה להגיד שאין ספק שהפתרון צריך להיות טכני.
חן וונדרסמן: התזכורות הן בסופו של דבר פתרון טוב, אבל הוא מוגבל מבחינת היכולת בסופו של דבר להגיע ל-100%.