GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב טסלר: אי לכך אני רוצה דבר ראשון לשמוע את התייחסותכם, איך נקבע גובה האגרות, לפי מה, והאם נלקח בחשבון שהרבה מתוך האנשים שמגיעים למקום הזה אין להם את הכסף לשלם, משפחות מאוכלוסיות שונות, והאם ניתן גם לגביהם לקבל איזה סוג של הנחה, סוג של התחשבות כמו שיש ברשויות, בשאר הדברים שאנחנו מבקשים, האם חשבתם לעשות איזה קריטריון נוסף?
יעקב טסלר: זה הנושא של האגרות.
יעקב טסלר: לפני שאני אמשיך הלאה אני אשמח לשמוע את התייחסותכם.
איתמר גרוטו: קודם כל בוקר טוב.
איתמר גרוטו: תודה על ההזמנה להשתתף בוועדה.
איתמר גרוטו: יש לנו גם מצגת, אבל אני חושב שכרגע אני אתייחס לנושא האגרות ואחר כך אם נצטרך נעלה את המצגת.
איתמר גרוטו: אני אדבר פה ויש לי עוד נציג בשם דוד אזולאי, שהוא כרגע מסייע לי בניהול הפעילות וגם נמצא יחד עם מוטי, שהם האנשים שכרגע מנהלים בפועל את המרב"ד כי מנהל המרב"ד הקודם יצא מתפקידו וכרגע ישנו רופא שמנהל את הצד הרפואי ויש אנשים שמנהלים את הצד המנהלי.
איתמר גרוטו: אני חושב שיש, כמו שאמרת, מספר אוכלוסיות שמגיעות למרב"ד.
איתמר גרוטו: האוכלוסייה הראשונה זה אוכלוסיית הנהגים, מה שקוראים הרכב המקצועי, זה כשמבוקש רישיון למונית, רישיון לאוטובוס, רישיון למשאית, לרכב כבד.
איתמר גרוטו: הדברים האלה היום כמעט כולם עברו למשרד התחבורה אז אני אתן לאפי להתייחס, אבל אני חושב שיש פה מישהו שרוצה איזה שהיא פעולה וזה חלק מהתהליך שהוא צריך לעבור ושם נושא התשלום אולי הוא פחות קריטי, כי הוא עושה את זה בעצם לטובת לימוד מקצוע ואחר כך זה אמור להכניס לו גם כספים.
איתמר גרוטו: הקבוצה השנייה, שהיא הקבוצה המרכזית, זאת אומרת מתוך 42,000 הפניות שיש בעניין הזה 30,000 מרוכזות עדיין במשרד הבריאות, מתייחסת לאנשים שיש להם איזה שהיא בעיה רפואית.
איתמר גרוטו: ברור שהמטרה של המדינה והמטרה שלנו כמשרד הבריאות היא להגן על הציבור, קודם כל על המטופל עצמו שמגיע ואחר כך על הציבור מפני סיכון שיקרה כתוצאה מנהיגה.
איתמר גרוטו: צריך לזכור, שבניגוד לתפיסה שמרב"ד נועד רק להגן על הציבור, זה קודם כל נועד להגן על האדם עצמו.
יעקב טסלר: גם וגם.
איתמר גרוטו: אני יכול להגיד שאני אישית שלחתי אנשים מהמשפחה שלי מבוגרים למרב"ד: אתם צריכים ללכת למרב"ד כי אני לא שקט מזה שאתם נוהגים על הכביש ולכן אני חושב שיש לזה תפקיד חשוב.
איתמר גרוטו: רוב המקרים הם בעיה רפואית.
איתמר גרוטו: הקבוצה השלישית אולי אלה קבוצה של מופנים כתוצאה מחקירות של המשטרה או דברים כאלה, כמו שאמרת, נהיגה בשכרות או תחת השפעת סמים וזו הקבוצה השלישית.
איתמר גרוטו: אני אגיד מה העמדה המקצועית שלנו ומה אנחנו מנסים לקדם.
איתמר גרוטו: אני אפתח בזה שקודם כל התפיסה שלנו אומרת שאותם אנשים שמגיעים בגלל סיבה רפואית, שבעצם נאלצים להגיע על ידי המדינה, הם לא צריכים לשלם או לשלם איזה שהוא סכום סמלי.
איתמר גרוטו: זה קודם כל אני חושב שזו תפיסת העולם שלנו ואנחנו מנסים לקדם אותה, תיכף אני אספר מה.
איתמר גרוטו: אז קודם כל להגיד את העניין הזה, שזה מאוד חשוב לומר אותו.
איתמר גרוטו: כדי לעשות את זה, בסופו של יום התפקיד של האגרה הרבה פעמים, כמו אגרות רבות שניתנות, כמו אגרת הרישוי או אגרות ממשרדי ממשלה אחרים, הן ניתנות כדי בסוף לממן את הפעילות שמתבצעת על ידי אותו מוסד והיא לא תמיד קשורה בתמחור ישיר, כאילו עושים איזה שהוא ממוצע בין העלויות, זאת אומרת זה איכשהו מתחלק כי ברור שכמו כל תחום אחר יכול להיות טיפול שייקח שנה ויש טיפול שייקח יומיים ולכן נקבע איזה שהוא סכום ממוצע.
איתמר גרוטו: מי שקובע את זה זו ועדת האגרות שבעצם מי שאחראי עליה זה משרד האוצר.
איתמר גרוטו: היא נמצאת בכנסת, אבל מי שאחראי עליה זה משרד האוצר.
יעקב טסלר: לפי מה זה נקבע?
איתמר גרוטו: אז אני אגיד ככה, אנחנו חושבים לנכון שצריך לעשות מהלך כולל מול משרד האוצר כי בסוף צריך לקבל כסף תמורת הפעילות הזאת שמתבצעת כדי להמשיך להחזיק אותה.
איתמר גרוטו: אנחנו כבר יזמנו מהלך כולל שבו משרד האוצר יסכים לתת לנו את הכסף ולבטל את האגרות, או כמו שאמרתי, נשאיר סכום סמלי של איזה שהיא השתתפות עצמית כמו שמקובל במצבים רפואיים, בסכום מאוד קטן.
איתמר גרוטו: בשלב הראשון מה שניסינו לעשות, כבר קיבלנו תקציב מהאוצר, זה פשוט נתקע, כל הסיפור הזה, בגלל הקורונה, היינו בישיבות בוועדה עוד בכנסת הקודמת קודמת קודמת, עוד לפני שהיו בחירות, הצגנו את זה ובעצם ישנו תקציב שניתן לנו כבר על ידי משרד האוצר שמטרתו לתת לאנשים מסוימים פטור מאגרה.
יעקב טסלר: מה התקציב שנקבע, מה העלות שלו?
איתמר גרוטו: אם אני לא טועה הסכום הראשוני היה מיליון שקל, אבל אני לא – יכול להיות שיש לי את זה במצגת, או שמישהו מהאנשים יכול להשלים.
יעקב טסלר: מה אפשר לעשות במיליון שקל?
איתמר גרוטו: שהמטרה שלו הייתה קודם כל למצוא - - -
יעקב טסלר: אפי, אתה מחייך.
איתמר גרוטו: למצוא את אותם אנשים שהם באמת הכי נזקקים וכאן זה נפל ב – לא נפל, עשינו עבודת מטה שלא הסתיימה, איך להגדיר באמת את אלה שזכאים.
איתמר גרוטו: זאת אומרת הייתה מחשבה, למשל שלנו, מי שיש לו פטור מתשלום חשמל, לאותם אנשים לתת גם פטור מהתשלום הזה וזה איכשהו נפל מול האוצר ולא התקדם מאז.
איתמר גרוטו: כמו שאמרתי אנחנו לא עוסקים בזה כבר למעלה מחצי שנה בשל הקורונה.
איתמר גרוטו: אני חושב ואנחנו מנסים ללכת למהלך גדול יותר שבו יהיה סכום יותר גדול שגם יאפשר לכל האנשים שמגיעים מסיבות רפואיות לקבל הנחה משמעותית עד כדי פטור מלא מאגרה.
איתמר גרוטו: אז זה המצב כרגע.
איתמר גרוטו: אני אגיד מי השחקנים פה, זה כמובן משרד הבריאות, משרד התחבורה, גם אולי לחלקים מסוימים, כי הוא בעצם גם הממונה על כל הנושא הזה באופן כללי, ומשרד האוצר.
איתמר גרוטו: אלה השחקנים שבסוף צריכים להגיע להסכמה לתת פטור.
איתמר גרוטו: יש כאן נציגים מהמשרד אצלנו בזום, אם הם ירצו להוסיף משהו בנושא הזה של האגרות אני אשמח.
איתמר גרוטו: אני רואה את הדר, אני רואה את דוד גם, אז בבקשה.
יעקב טסלר: לפני שנעבור לזום, קודם כל אני שמח לשמוע שחושבים על זה ואת העמדה המקצועית של המשרד, שחושבים שבכלל לא צריכים – כמובן תשלום סמלי שמקובל בכל מוסד, אבל אני רוצה להתייחס למה שציינת, המיליון שקל.
יעקב טסלר: למי זה היה אמור ללכת, המיליון שקל הזה, למי זה היה אמור להפחית?
איתמר גרוטו: אז כמו שאמרתי, קיבלנו את זה ואנחנו ניסינו לגבש יחד עם משרד התחבורה, היה שותף גם אפי וגם אנשים אחרים, בעצם איך להגדיר את האוכלוסייה שזה יהיה הכי אפקטיבי, האוכלוסייה הנזקקת ביותר וחיפשנו את הקריטריון.
איתמר גרוטו: אנחנו הצענו את הקריטריון של מי שיש לו פטור מתשלום חשמל ושם זה באמת התקדם לכיוון הזה ו - - -
יעקב טסלר: זו השאלה השנייה שרציתי לשאול, איך הגעתם לחשמל?
יעקב טסלר: למה לא ארנונה?
איתמר גרוטו: לא, זה איזה שהוא מדד שבו כבר המדינה משתמשת לפטור אנשים שקשה להם, שהם הכי מעוטי יכולת והכי קשים.
איתמר גרוטו: ניסינו לחפש איזה שהוא מה שנקרא בנצ'מארק כי אין איזה שהוא קריטריון אחר שאנחנו מצאנו שיכול להתאים, אלא אם כן אנחנו הולכים על כולם ואז זה כמובן יכול להיות משהו גורף.
איתמר גרוטו: צריך למצוא דרך ולמצוא את מי שהכי נזקק בסופו של דבר לעניין הזה.
יעקב טסלר: אוקיי.
יעקב טסלר: ברשותכם, אני רוצה לפנות ליושבת ראש ועדת האגרות, גב' רבקה לפינר.
יעקב טסלר: שלום לך, בוקר טוב.
רבקה לפינר: אני דיברתי קודם עם הוועדה וכפי שציינתי למעשה לוועדת האגרות לא הגיעו מכיוון שלוועדת האגרות מגיעים לאחר ש - - - את הנושא - - -
יעקב טסלר: גב' רבקה, לא שומעים אותך.
רבקה לפינר: ומגיעים לאיזו החלטה מסוימת, כנראה ההחלטה לא הגיעה כי לא הגענו עדיין לוועדת האגרות.
רבקה לפינר: ברגע שתהיה פנייה לוועדת האגרות אנחנו כמובן נעלה את הנושא בוועדת האגרות.
רבקה לפינר: כיוון שמדובר גם בהטבה למעוטי יכולת, אני מתארת לעצמי, שוב, אני רק יושבת ראש ועדת האגרות, אני לא כל חברי הוועדה, אבל מניסיון שלי לא תהיה בעיה לאשר את ההטבה הזאת ברגע שהיא תגיע לוועדה.
רבקה לפינר: אז אני קוראת באמת שיגיע לוועדה עד כמה שיותר מהר.
יעקב טסלר: מה תפקידה של ועדת האגרות, מה הסמכויות של הוועדה?
רבקה לפינר: סליחה, אני לא שומעת.
יעקב טסלר: אז אני אגיד שוב, מה הסמכויות של ועדת האגרות?
יעקב טסלר: למה הם מתכנסים, במה הם רשאים לדון, במה הם דנים, מה ההחלטות שהם יכולים להביא?
רבקה לפינר: הוועדה דנה באגרות ממשלתיות, בשינויים של אגרה, קביעת אגרה חדשה או ביטול אגרה כאשר הפנייה ניתנת ממשרד ממשלתי, אגרה שנגבית למדינה ולמעשה כאשר משרד רוצה לשנות את האגרה, להטיל אגרה חדשה או לבטל אגרה הוא צריך לפנות לוועדה לקבל את אישורה.
רבקה לפינר: במקביל הוא גם מקבל את אישור שר האוצר מכיוון שבהתאם לחקיקה כל אגרה שנגבית צריכה את אישור שר האוצר.
רבקה לפינר: לאחר האישור בוועדה אנחנו מעבירים את המכתב גם לשר ואחר כך אנחנו מעבירים למשרד המבקש את האישור שלנו, פרוטוקול הוועדה ואת אישור שר האוצר, שאותם הוא מביא לוועדה בכנסת, הוועדה שמתאימה לאותו נושא.
רבקה לפינר: זה תלוי בוועדה, אם אין ועדה שנקבעה אז הרבה פעמים - - -
יעקב טסלר: בעצם אם אני מבין נכון אתם גורם ממליץ, לא מעבר?
רבקה לפינר: לא בדיוק ממליץ, אנחנו גורם מאשר, אבל אנחנו לא יכולים ליזום את האגרה.
יעקב טסלר: אתם לא יכולים לשנות את גובה האגרות?
יעקב טסלר: לא יכולים ליזום את גובה האגרות?
רבקה לפינר: לא, אנחנו לא יכולים כי אין לנו סמכות בחקיקה.
יעקב טסלר: אז גורם, כמו שאמרתי קודם, משהו כזה, ממליצים, מאשרים מה שנאמר להם.
רבקה לפינר: אנחנו גורם מאשר.
רבקה לפינר: זאת אומרת צריכים לעבור אותנו כדי לאשר את האגרה כי זה לא יגיע לכנסת ללא אישור הוועדה.
יעקב טסלר: בעצם לכם אין את הסמכויות לקבוע גובה אגרות, להפחית את האגרות, זה לא נמצא אצלכם?
רבקה לפינר: אם באים אלינו עם בקשה אנחנו יכולים לבקש מהם להוריד את האגרה.
רבקה לפינר: כאשר הבקשה נמצאת אצלנו אנחנו יכולים להגיד להם: אנחנו נאשר אם הסכום יהיה גבוה יותר/נמוך יותר.
רבקה לפינר: אנחנו לא יכולים ליזום, המשרד גם יכול למשוך את הבקשה, זאת אומרת אין לנו שליטה בשינוי, אנחנו יכולים רק להגיד מה אנחנו כן מאשרים.
רבקה לפינר: כמובן כשבאים אלינו ואם אנחנו חושבים שהאגרה היא גבוהה מדי אנחנו מבקשים להוריד אותה.
רבקה לפינר: אם אנחנו חושבים שלא נקבע משהו שצריך אנחנו מבקשים לשנות, אבל המשרד עדיין הוא זה שמגיע לכנסת והוא יכול לשנות את ה - - -
יעקב טסלר: סוף פסוק הוא הקובע.
רבקה לפינר: הוא יכול לא להעביר את זה.
יעקב טסלר: הבנתי.
יעקב טסלר: תודה בשלב זה.
יעקב טסלר: מר אפי, התייחסות שלך.
אפי רוזן: לגבי גובה האגרות של המכון הרפואי, אני ממשיך רגע ממה שאמר איתמר, צריך לזכור שהמכון הרפואי מתוקצב במנותק ממשרד הבריאות וגובה האגרות למעשה שיקף משק סגור.
אפי רוזן: למעשה גובה האגרות הוא זה שיחזיק או יפיל את הקיום של המכון הרפואי.
אפי רוזן: אין ספק, אנחנו סבורים, גם משרד הבריאות וגם אנחנו, שגובה האגרות הוא גבוה מהאופן שבו הוא משוקף.
אפי רוזן: לראיה, אנחנו לקחנו על עצמנו את כל הנושא של הרכב המקצועי שהזכרת קודם, כבר כמעט שנתיים כל מי שמבקש להיות נהג משאית או נהג אוטובוס או מונית במדינת ישראל מטופל באמצעות משרד התחבורה, באמצעות זכיין פרטי.
יעקב טסלר: מה היה לפני שנתיים?
אפי רוזן: המכון הרפואי.
אפי רוזן: כולם היו במכון הרפואי.
אפי רוזן: למעשה המכון היה מטפל בכ-43,000-42,000 פציינטים בשנה, משך זמן טיפול ארוך, הבנו שצריך איכשהו למשוך את זה החוצה, זה עזר למכון לקצר את זמן הטיפול באזרחים הרגילים מפאת גיל וזה עזר לנו לקצר את הטיפול לסדר גודל של המתנה של כחודשיים במקום חודשים ארוכים.
אפי רוזן: אבל הדבר החשוב שאני רוצה לציין, שני דברים, אחת, הזכיין הפרטי שלנו עולה לנו בערך 40% מהאגרה של המכון, מה שאני משלם לזכיין הפרטי, ובמכרז החדש שיוצא לדרך ב-1 בספטמבר הזוכה החדש כבר יעלה לנו כדי פחות מ-30% ממה ששילמנו לפני שנתיים לבדיקה למכון.
אפי רוזן: רוצה לומר - - -
יעקב טסלר: אולי לפי זה להוציא כל שלושה חודשים, שנגיע למינימום.
אפי רוזן: אבל שוב, גם איתמר, מי שהקשיב רגע למנגינה של מה שאיתמר אומר, גם איתמר אמר שהוא סבור שהמחירים אכן לא משקפים את המצב לאשורו.
אפי רוזן: הזכיין שזכה זה לא סוד, זה חברת פמי פרימיום, החל מ-1 בספטמבר, והיום מבצע את זה עבורנו מדיטון, אגב שהוא ביצע את זה בנעליו של משרד הבריאות קרוב ל-25 שנים במתכונת אחרת.
אפי רוזן: עוד מילה אני רוצה לומר, משרד התחבורה הוציא מכיסו קרוב לשמונה מיליון שקלים בשנתיים האחרונות כדי לממן את הערוץ הזה כאשר קרוב למחצית מזה לא גרענו ממשרד הבריאות.
אפי רוזן: בשנה הראשונה לא לקחנו מהתקציב של המכון כלל.
אפי רוזן: זאת אומרת שלמעשה צריך להגיד לזכותה של קרן טרנר, שהיא היום באוצר, וזה טוב שהיא שם, כי היא מאלה שאף פעם לא משנים מקום משנים דעה, היא שמה חמישה מיליון שקלים מתנה כדי לאפשר לאנשים להיות נהגים במדינת ישראל ואלה אוכלוסיות מוחלשות שבאים להיות נהגים.
אפי רוזן: כך שאנחנו, העמדה המשרדית שלנו היא, נחלק את זה לשניים, באשר לנהגים המקצועיים, הגדיר ראש הממשלה שזה משבר לאומי, על משברים לאומיים המדינה יודעת לשלם ונכון שאנחנו נישא ברוב העלות של הבדיקה הזאת.
אפי רוזן: ובאשר לאנשים הפשוטים, אלה שפשוט שפר מזלם והגיעו לגיל 70 ו-80, שאני מאחל גם לעצמי לשלם את האגרה הזאת בגיל הזה, נכון לבצע התאמה כזאת שהעלות תהיה מזערית, אבל בעיקר נכון לעשות את זה באמצעות זה שהם יגיעו מה שפחות למכון הרפואי בנוכחות.
אפי רוזן: אני חושב שגם בעניין הזה יש לנו הסכמה בסיסית שצריך שרוב האישורים יתבצעו באמצעים אחרים.
אפי רוזן: אני חייב להגיד שהיום רמת ההידברות בין משרד הבריאות למשרד התחבורה היא ברמה טובה מאוד, לא מה שהיה לפני שנתיים וחצי כשבאנו פעם ראשונה ואני חושב, אדוני, שאנחנו לקראת פתרון בעניין הזה.
יעקב טסלר: מה העלות של החברה, מי שמגיע ל - - -
אפי רוזן: במכרז הנוכחי אנחנו משלמים מעט יותר מ-400 שקלים ובמכרז החדש יותר קרוב ל-300 שקלים כולל מע"מ.
יעקב טסלר: כשזה היה במרב"ד כמה הייתה העלות?
אפי רוזן: 1,060.
איתמר גרוטו: אני רק רוצה להתייחס, חבר הכנסת טסלר.
איתמר גרוטו: צריך להבין שהאוכלוסיות הן שונות.
איתמר גרוטו: אוכלוסיית האנשים שנבדקים לרכב כבד ומשאית זו אוכלוסייה צעירה ובריאה, כך שהבירור הרפואי שנדרש בעניינם הוא בירור הרבה פחות מעמיק, מאשר כשמגיע איזה מישהו שהוא מורכב ולכן – מה שהיה, דרך אגב היה תמיד איזה שהוא סבסוד צולב, כי בעצם אנשים שרצו את הרישיון לרכב כבד שילמו יותר וזה כדי לכסות כדי שאנשים אחרים שבאים מסיבות רפואיות ישלמו פחות למרות שהעלויות שלהם הן יותר גבוהות כי בסוף צריך להפנות לקרדיולוג, לנוירולוג.
יעקב טסלר: אני לא חושב שזה כל כך נכון לקחת ממישהו יותר כדי לאזן את השני.
איתמר גרוטו: סבסוד צולב קיים בהרבה מקומות בתחומי - - -
דוד אזולאי: זה בדיוק מה שהיה, כבודו.
איתמר גרוטו: אולי ניתן לדוד אזולאי, שהוא האיש שלי שנמצא במרב"ד, שתי מילים להגיד, אולי גם בהקשר הזה.
יעקב טסלר: שלום, דוד.
יעקב טסלר: דוד, אתה איתנו?
דוד אזולאי: נעים מאוד לכולם.
דוד אזולאי: הכנו איזה שהיא מצגת ואני לא מצליח להעלות אותה, אבל בגדול אני חייב לציין שמה שאיתמר אמר זה מדויק לאשורו.
דוד אזולאי: צריך רגע להבין את המורכבות, כי בסוף גם היום הספק שמפעיל משרד התחבורה בודק באמת את מרבית האוכלוסייה שמבקשת רישיון לתחבורה ציבורית או לרכב כבד, אבל אלה שמגיעים עם בעיות רפואיות עדיין מופיעים למרב"ד, והרציונל הזה של הסבסוד הצולב היה בשיח עם האוצר הרבה מאוד זמן, צריך להגיד.
יעקב טסלר: שזה אומר?
דוד אזולאי: שזה אומר שבפועל בשורה התחתונה אגרה אחת מסבסדת אגרה אחרת.
דוד אזולאי: אם אנחנו מסתכלים על הזדקנות האוכלוסייה ועל שיעור הקשישים שיהיה לנו בעוד חמש ועשר שנים אנחנו מבינים שהבדיקות הקשות האלה, הבדיקות שהן יותר מורכבות, יותר מסובכות מבחינה רפואית, שעולות לנו הרבה יותר, יעלו.
דוד אזולאי: אם אנחנו חוזרים למה שאפי התחיל פה ואמר, המכון מתנהל כמשק סגור, בסוף התקציב של המכון נקבע על סך האגרות שהוא גבה.
דוד אזולאי: זאת אומרת אין פה תקציב נוסף של המדינה שבאמת מאפשר למכון לתפקד ללא גביית האגרות או עם הפחתה מינימלית כזאת או אחרת של האגרות.
דוד אזולאי: את המיליון שקל שהשגנו בדם, יזע ודמעות לא הצלחנו לנצל בגלל מנגנונים כאלה ואחרים עם חשמל סוציאלי והאם אנחנו כן יכולים לקבל את הרשימה או לא יכולים.
דוד אזולאי: מה שאנחנו הבנו גם, כתוצאה מכל העבודה הזאת, שבסוף אנחנו עובדים, ולא נעים להגיד, אבל לחינם, כי זה יפתור לנו אחוז מאוד מאוד קטן מהפניות.
דוד אזולאי: כמו שהתחיל כבודו, עשרות פניות מגיעות ואנחנו יודעים את זה, גם לנו זה כואב, זאת אומרת הקשישים האלה בסוף מגיעים אלינו לפה ואנחנו צריכים לטפל בהם, או נכים, או אנשים שעברו שבץ מוחי או התקף לב או התקף אפילפטי כזה או אחר.
יעקב טסלר: דוד, אף אחד לא חשב לרגע שלא צריך לגבות אגרות, כמו שפרופ' גרוטו אמר מקודם שיש איזה תשלום סמלי, שצריכים ללכת בכיוון הזה, ואף אחד לא חושב לרגע שאתם צריכים לתת שירות חינם, מצד שני אנחנו אומרים דבר מאוד פשוט, צריכים למצוא את הדרך איך שהמרב"ד הזה מתקיים.
יעקב טסלר: הוא לא צריך לעבוד והוא לא צריך לתת שירות בחינם, הוא צריך לתת שירות מכל הלב לכל אחד ואחד ולקצר את הפערים ואת זמני ההמתנה, ותיכף אני אגיע לזה, אבל לצורך העניין במקביל צריכים גם לראות עד כמה שאנחנו יכולים להפחית את האגרות.
יעקב טסלר: מה שאמרת זה נכון ולא נכון.
יעקב טסלר: מה לעשות, אנחנו צריכים שיהיו לנו משאבים להפעיל את הדבר הזה, זה נכון, אבל לא נכון שכדי להפעיל את הדבר הזה צריכים לקחת את הסכומים הגבוהים.
יעקב טסלר: הנה אנחנו שמענו קודם, כמו שאפי אמר פה, שברגע שהוא רק יצא החוצה ולקח ספק חיצוני הוא הצליח ב-40% ועוד מעט ב-30%.
איתמר גרוטו: אני רק רוצה לעשות השוואה לביטוח בריאות ממלכתי ולרפואה פרטית.
איתמר גרוטו: בעצם אנחנו עושים פה מצב, הרי בסוף סבסוד צולב, אמרת שזה איזה שהוא מושג, אבל בסוף בחברה שאנחנו נמצאים סבסוד צולב זה הבסיס שלה.
איתמר גרוטו: חוק בריאות ממלכתי, הרי אתה משלם כסף לא משנה כמה אתה חולה, זה לא קשור למחלה, כי הצעירים והבריאים מממנים את העניים ואת החולים וזה בסדר גמור, זו החברה שלנו, אני חושב שזה מאוד חברתי.
איתמר גרוטו: גם פה היה מהלך כזה, כדי לעשות בדיקה לנהג משאית ורכב ציבורי, הוא שילם יותר מאשר אותו אדם שבא בגלל בעיה רפואית, זה בדיוק הסבסוד הצולב שאמרתי שמתקיים פה ולכן, שוב פעם, זה לא בהכרח קשור, כמו שאמרנו, לעלויות, כי להיפך, העלות של בדיקת נהג משאית היא אפילו הרבה יותר זולה מאשר בדיקת אדם חולה.
יעקב טסלר: כמו שהסברת מקודם את הגיל.
איתמר גרוטו: כשדובר על הסכומים שאנחנו גבינו, הסכומים האלה הם לא בגלל שהם נועדו כי זו הייתה העלות של הבדיקה, אלא כדי שנוכל בסוף גם לקחת מחיר יותר נמוך מהאנשים שבאמת יותר קשה להם.
איתמר גרוטו: אני שוב אומר, יכול להיות שהמנגנון הזה של סבסוד צולב במקרה הזה כבר לא צריך לעבוד, כי בסוף אני גם לא רוצה שנהג או מי שרוצה לקבל רישיון למונית או רישיון לאוטובוס, יצטרך לשלם הרבה, זה גם לא תמיד אנשים שיש להם הרבה כסף, לכן הפתרון מבחינתנו זה למצוא דרך להביא מאוצר המדינה כדי לכסות את הסכום הזה כדי שבסוף המרב"ד יוכל לתת, כמו שאמרתי, שירות טוב - - -
יעקב טסלר: מה לדעתכם הסיכויים?
אורן באר: אם יורשה לי להתפרץ רגע.
אורן באר: אני פסיכיאטר שעובד במרפאה ציבורית, אני עובד במרפאות חוץ לב השרון.
אורן באר: אני רוצה להתייחס לעניין האם ברור שצריכה להיות אגרה או לא ברור שצריכה להיות אגרה, אני לא בטוח שלכולם ברור הקונטקסט.
אורן באר: אני עובד בבית חולים פסיכיאטרי שבו הרבה מאוד מהאשפוזים של אנשים שעוברים משברים נפשיים נגמרים בזה שכמעט באופן אוטומטי שולחים עליהם דיווח - - -
יעקב טסלר: אדוני, עם מי הכבוד, אני שואל.
יעקב טסלר: התפרצת לדלת פתוחה וזה בסדר, אבל עם מי יש לי את הכבוד?
אורן באר: אני ד"ר אורן באר, אני פסיכיאטר מהחברה לבריאות הנפש בקהילה ואני עובד במרפאות חוץ בלב השרון.
יעקב טסלר: אני עוד מעט אפנה אליך.
יעקב טסלר: סליחה.
יעקב טסלר: מוטי אור ציון נמצא איתנו?
מוטי אור ציון: כן, נמצא.
יעקב טסלר: יש לך התייחסות לגבי מה שדוד אמר, בהמשך לדברים שלו או משהו מסוים בנושאים האלה, איך שאתה רואה את הדברים?
מוטי אור ציון: אני גם חושב שצריך לעזור למעוטי היכולת בתשלום האגרה כי כשאנחנו נמצאים פה בשטח ואנחנו רואים את האנשים שבאים ואומרים לנו: אתה הריבון, אתה רוצה לבדוק אותי, אני מדבר על דיווחים רפואיים, למה אני צריך לשלם?
מוטי אור ציון: אז יש עם זה בעיה ולכן צריך לבוא לקראתם.
מוטי אור ציון: אבל עוד פעם, המכון, כמו שנאמר על ידי פרופ' גרוטו, מושתת מתשלום האגרות ולכן חשוב מאוד שייקחו את זה בחשבון.
יעקב טסלר: אם ככה יש תמימות דעים בנושא של ה - - -
מוטי אור ציון: יש תמימות דעים מוחלטת לגבי זה, אפילו הכנו, ברשותך, הצעה קונקרטית עם תקציבים לגבי התקציב שנדרש, לכל פלח באוכלוסייה שאנחנו מטפלים בה, לפחות האוכלוסייה הרלוונטית בחוק חובת הדיווח, אבל אני לא מצליח להעלות את המצגת, אני מתנצל.
מוטי אור ציון: שלחנו אותה לוועדה אולי אפשר לפתוח את זה אצלכם?
יעקב טסלר: יש אפשרות לפתוח את זה?
יעקב טסלר: אם יש את האפשרות אני אשמח.
אפי רוזן: כדי לפשט את העניין, אדוני, כדי להחזיק את המכון הזה העלות השנתית היא בין 15 ל-20 מיליון שקלים, זה מה שהוא צריך כדי להתקיים.
יעקב טסלר: כמה הכנסות יש מכל אלה שמגיעים?
יעקב טסלר: כמה אנשים פונים בשנה למרב"ד?
דוד אזולאי: אנחנו מדברים על סדר גודל שבו אנחנו צריכים שמונה מיליון שקל - - -
יעקב טסלר: דוד, אתה מקוטע.
דוד אזולאי: עכשיו שומעים?
יעקב טסלר: כן.
דוד אזולאי: מה שציינתי זה שבחישוב שמוטי ואני ביצענו אנחנו צריכים ביחד עם הגזברות של תל אביב כשמונה מיליון שקל עבור חוק חובת הדיווח.
אפי רוזן: אבל זה לא מכסה את כל הפעילות של המכון, הוועדה לא רוצה לעשות - - -
יעקב טסלר: הוא הדגיש ספציפית ל - - - בלבד.
דוד אזולאי: הוא לא מכסה את כל הפעילות, זה לא מכסה את אותם אנשים, למשל, שמופנים מהרישוי, מבקשי הרישיונות.
דוד אזולאי: זה באמת נטו אותם אנשים שמוטי ציין מקודם שהם מתדפקים על דלתו ושואלים למה הם צריכים לשלם כשהמדינה מבקשת מהם לעשות ועדה רפואית.
יעקב טסלר: מישהו נמצא איתנו מאגף התקציבים?
דניאל פדון: דניאל, רפרנט בריאות באגף התקציבים.
יעקב טסלר: מה ההתייחסות שלך לגבי כל הנושא הזה של האגרות ולהביא תקציבים למקום הזה שבעצם אנחנו רואים שאחד מממן את השני ולהפחית את הנטל מאלה שמוכרחים להגיע למקום הזה?
יעקב טסלר: שוב אני מציין, אדוני, אני לא מדבר על אלה שהחליטו להוציא רישיון לרכב משא שמרצונו הוא רוצה לבוא ולהוציא רישיון.
יעקב טסלר: גם צריכים לסייע לו, אבל במצב הזה שאנחנו נמצאים, שיש אנשים שהם נאלצים להגיע למקום, מבחינה רפואית, הגיעו לגיל מסוים, עברו תאונת דרכים, ולשלם את הסכומים הגבוהים האלה, אולי תהיה איש בשורה מאגף התקציבים במה שאתה נותן לנו.
יעקב טסלר: וממה שאני שומע פה זה לא כסף גדול, ממש לא כסף גדול.
דניאל פדון: ברור שמדובר בנושא חשוב, זו פעם ראשונה שמעלים בפנינו את הצורך בסכומים האלה, זה משהו שאנחנו מאוד רואים את החשיבות שבו ואנחנו נשמח לדון עם משרד הבריאות למצוא דרך שבה אפשר לפתור את זה.
יעקב טסלר: אני מתלבט אם להגיד מה שאני חושב.
יעקב טסלר: אני לא מאמין שאף אחד לא פנה עד היום לאגף התקציבים והעלה את הנושא הזה:
יעקב טסלר: אנחנו צריכים משאבים וכסף איך לנהל את המקום, איך להפחית את העלויות באגרות, איך לראות איך אנחנו יכולים לסייע לאנשים שנאלצים להגיע למקום.
יעקב טסלר: אני חושב שכן פנו, אם אני שמעתי קודם ממכובדי פרופ' גרוטו, שהוא אמר שעבדו קשה והשיגו מיליון שקל, שכולנו גם מסכימים שעם מיליון שקל אי אפשר ללכת למכולת, זה מתפרס לכל הצרכים שמגיעים למקום הזה, אז לא הבנתי בדיוק את התשובה שלך, אני מתנצל.
דניאל פדון: אני מתנצל, הכוונה הייתה לגבי התחשיב החדש שדובר עליו, שדוד דיבר עליו.
דניאל פדון: זה לא ראינו עד היום.
דניאל פדון: מה שכן ראינו, כמו שפרופ' גרוטו ציין מוקדם יותר, זה את התחשיב שהוביל הניסיון לפתור את הנושא הזה עם המיליון שקלים שדיברתם עליהם.
דניאל פדון: ושוב אני אומר, ברורה החשיבות ונשמח לדון עם משרד הבריאות על כל הסכום ולראות איך אנחנו פותרים את כל הסוגיה.
יעקב טסלר: מה גברתי אומרת?
ברוני חירמן: אני מאגף הכלכלה של משרד התחבורה והייתה לנו הסכמה של אגף התקציבים ל-1,430,000.
יעקב טסלר: ומה קרה מאז?
ברוני חירמן: מה שקרה מאז זה שהייתה בעיה של קריטריון ולזכאות, המרב"ד ביקש שהקריטריון יהיה זכאות לחשמל סוציאלי וזה לא עבר אצלנו בייעוץ המשפטי כי זה קריטריון שהוא לא בסמכות של שר התחבורה וזה לא איזה שהוא קריטריון שהוא מוכר רוחבית במשק כמו הזכאות לגמלת אבטחת הכנסה למשל.
ברוני חירמן: זאת אומרת אם לא הייתה התעקשות על הקריטריון דווקא של חשמל סוציאלי ניתן היה לקדם את המהלך.
ברוני חירמן: זה נפל בפן המשפטי בגלל ההתעקשות על הקריטריון של זכאות לחשמל סוציאלי.
יעקב טסלר: לפני כמה זמן אושר המיליון וחצי שקל?
ברוני חירמן: מדובר על זה שנים.
ברוני חירמן: בזמנו באמת דובר על מיליון ואז ב-2018 הייתה לנו הסכמה של האוצר לכמעט מיליון וחצי.
יעקב טסלר: כואב לי הלב לשמוע שאושר כזה דבר ולא הגיעו ל - - - אבל אני רוצה לפנות לביטוח לאומי.
יעקב טסלר: מי נמצא פה מביטוח לאומי?
יעקב טסלר: עורך דין יוסף פולסקי איתנו?
יוסף פולסקי: צהריים טובים.
יעקב טסלר: אתה שמעת מה היה פה, היית איתנו?
יוסף פולסקי: כן.
יעקב טסלר: מה כבודו מספר לנו?
יוסף פולסקי: כרגע טרם שמענו נושאים שקשורים ישירות לאינטראקציה של המוסד לביטוח לאומי עם המכון, אם יש נושאים שקשורים להתייחסות של המוסד לביטוח לאומי נשמח להתייחס.
יעקב טסלר: אני אתייחס לגבי ביטוח לאומי, אני אחזור אליך עוד מעט, אני רוצה למצות את הנושא של האגרות ואחר כך אני אגיע אליך חזרה במשהו ספציפי לגבי ביטוח לאומי.
יעקב טסלר: ובכן, חברים, מה שאני מסכם כרגע בנושא של האגרות, כולנו מבינים, כולנו חושבים שזה נכון לתקצב את המקום הזה שנותן שירות לקטגוריות רבות.
יעקב טסלר: דבר שני, אני קורא מכאן, בכסף הזה, שכן כבר הוקצב משנת 2018 כפי שנאמר לי כעת, אנחנו צריכים למצוא את הקריטריון איך לסייע לאנשים, שכמו שציינתי קודם, הם מגיעים למקום שהם זועקים לעזרה.
יעקב טסלר: אז אם הקריטריון הוא, כפי שחשבו, מחברת חשמל, לא בדיוק נכון, אני לא נכנס כרגע לסוגיה למה ומה, אבל אפשר לראות אולי דרך הבטחת הכנסה בביטוח לאומי או דרך קריטריונים אחרים שאנשים זכאים להנחות, זה לא המוסד היחיד שיש את הנושא של ההנחות.
יעקב טסלר: רצית להוסיף משהו, אפי, לגבי האגרות?
יעקב טסלר: אני, ברשותכם, רוצה לעבור, דוד ומוטי, מה קורה כרגע לגבי זמן ההמתנה של אלה שפונים, כמה זמן ממוצע כשבן אדם פונה למרב"ד הוא צריך להמתין, האם יש שוני בנושאים שהוא פונה, אם הוא מגיע דרך בית משפט זה שונה, אם הוא מגיע דרך, כמו שאמרנו קודם, סעיף 12, חוק דיווח?
יעקב טסלר: כמה זמן ממוצע אנשים נאלצים להמתין עד שהם מקבלים את התשובות שלהם?
מוטי אור ציון: ברשותך, אני אענה.
יעקב טסלר: אתה, דוד, לא משנה, העיקר לקבל תשובה.
מוטי אור ציון: מה שקורה זה ככה, לגבי דיווחים רפואיים, 12ב, היום אנחנו מטפלים בשוטף, מי שמגיע באפריל-מאי אנחנו מקבלים ומטפלים בזה במיידי, כי יש אנשים שהמצב הרפואי שלהם מסכן את הנהיגה אז אנחנו ישירות מוציאים התליה, גם בעזרת אפי והצוות שלו ברישוי אנחנו מודיעים לנבדק שהוא לא יכול לנהוג כרגע עד שהוא לא יבצע את כל הבדיקות.
מוטי אור ציון: לגבי כל המופנים דרך משרד הרישוי, בתי משפט, משטרה, אנחנו היום הצלחנו לצמצם משמונה חודשים המתנה לבין ארבעה לחמישה חודשים המתנה.
מוטי אור ציון: גם עזר לנו המצב של הקורונה, שבעצם המשרד פה כל הזמן עבד וטיפל בכל הפניות שהמתינו כאן ואנחנו בעצם עשינו מהלימון לימונדה, כמו שאומרים, וצמצמנו את כל הפעילות שלנו.
מוטי אור ציון: אנחנו ממשיכים גם עכשיו - - -
יעקב טסלר: מה עשיתם שהצלחתם לצמצם?
יעקב טסלר: מה קרה?
מוטי אור ציון: מה שעשינו, כל העובדים, פתחנו להם הרשאות בבית ונתנו להם לעבוד מהבית, לפתוח את כל הפניות שהמתינו בארסנל שלנו פה וצמצמנו את העומס שהמתין לנו כאן והעברנו אותם למחלקת הזמנות, כיום כולם מוזמנים, בעצם צמצמנו שלושה חודשים המתנה.
מוטי אור ציון: מעבר לכך יש לנו את מרב"ד חיפה שיודע לעבוד גם הוא בשוטף באזור צפון ואנחנו נעזרים בו להעביר הפניות חדשות על מנת לצמצם את טווח הזמן שנבדקים ממתינים כאן.
יעקב טסלר: דוד.
דוד אזולאי: ברשותך, אם אפשר להרחיב קצת.