GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוראי להב-הרצנו: אלה מסמכים רפואיים אישיים שלא אמורים להימסר לגורמים כאלה והשאלה שלי היא למה לא מאמינים לסטודנטים כשהם אומרים או חוששים, ובצדק, מהידבקות בקורונה, כשהמשמעות של הידבקות מקורונה כתוצאה ממבחן היא השבתה של אותו אדם, של חשיפת כל מי שגר איתו בבית לסיכון בריאותי.
יוראי להב-הרצנו: לא לחינם כל המשק נמצא בתהליכי סגר כאלה ואחרים, והמוסדות בשלהם.
יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין מי הגורם שאוכף את ההחרגה הזאת בפועל, למה הנתונים בדבר המבחנים מפורסמים בצורה שקופה ונגישה לסטודנטים, למה הסטודנטים צריכים לחיות את התקופה הזאת בתחושות קשות ממילא, של משבר חברתי וכלכלי ובריאותי, ובנוסף לכך צריכים גם להיחשף ללחצים נוספים בתוך הקמפוסים.
יוראי להב-הרצנו: אדוני רק עוד משפט.
יוראי להב-הרצנו: אם בעולם קיימברידג' ואוקספורד והארוורד ומסצ'וסטס ו-MIT, האוניברסיטאות הכי טובות בעולם המובילות בעולם, יכלו לעבור לבחינות מקוונות באופן גורף ולא לחשוף את הסטודנטים שלהם לסכנות והידבקות, אני לא מבין למה בר אילן, רופין ויתר המוסדות - - -
יעקב טסלר: - - - יותר טוב מהם.
יוראי להב-הרצנו: זה מה שאני אומר.
יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין.
יוראי להב-הרצנו: אני מאוד מכבד את החופש האקדמי של המוסדות האקדמיים, חשוב שברמה הפדגוגית הם יוכלו לעשות כאוות נפשם.
יוראי להב-הרצנו: הדברים האלה לא חוסים בעיני את ההחלטה, החופש האקדמי, הם לא קשורים לכך, החוק מאוד ברור בהקשר הזה ואני בהחלט רוצה להבין מהמל"ג שבעיני זה הרגולטור איך הדברים מבוצעים ולמה אין אכיפה ושקיפות.
יעקב טסלר: תיכף נשמע.
יעקב טסלר: בבקשה חבר הוועדה, חבר הכנסת ידידי ווליד טאהא.
וליד טאהא: תודה רבה ליוראי.
וליד טאהא: אדוני היו"ר, יש לי בעיה עם הגדרת האחוזים מלכתחילה למבחנים שייעשו בקמפוסים ולאלה שייעשו און ליין.
וליד טאהא: מה זאת אומרת 10%?
וליד טאהא: מה זה אומר מקצועית.
וליד טאהא: ואם נניח מסך כל הבחינות רק מבחן אחד שיש בו נתונים שהמוסד להשכלה גבוהה מתעקש שצריך לעשות את המבחן בתוך הקמפוס, אז למה 10%?
וליד טאהא: ויכול להיות שהמבחן הזה הוא 2% מסך המבחנים?
וליד טאהא: הרי לבוא בגישה של לקבוע אחוזים למספר המבחנים שייעשו בקמפוס, זה נשמע לי לא אקדמי, לא מקצועי ואפילו לא מכבד.
וליד טאהא: אפשר היה להגדיר מבחנים ספציפיים שהמוסד יתעקש לעשות את המבחן בתוך הקמפוס, אבל לא לצאת בהצהרות של אחוזים.
וליד טאהא: מה זה, אנחנו מדברים על מה?
וליד טאהא: מדברים על אקדמיה, על מבחנים, מדברים ב-10% מהמבחנים.
וליד טאהא: אני מתקשה להבין את ההגיון.
וליד טאהא: זה דבר אחד.
וליד טאהא: דבר שני, אתמול התבשרנו על ידי משרד הבריאות שסוף סוף המשרד מסכים שאלפי הסטודנטים שלנו שעזבו את המדינות שהיו לומדים בהן והיום הם בארץ, זאת אומרת אלה שבמוסדות להשכלה גבוהה, שאיתנו על הזום, זאת אומרת אלפי סטודנטים שאין להם אפשרות לגשת לקמפוס להבחן והם נמצאים בארץ בגלל הקורונה, קיבלו סוף סוף אישור של משרד הבריאות להבחן און-ליין, וכמובן ובלבד שהאוניברסיטאות יתחייבו לטוהר הבחינות.
וליד טאהא: הרי אין ויכוח על להתחייב על טוהר הבחינות ואפילו לנקוט צעדים טכניים ואחרים לטובת טוהר הבחינות, זה נושא שלא דנים בו, לא מתווכחים עליו והוא מובן מאליו.
וליד טאהא: אבל העקרון של להגיע לקמפוס הוא צריך להיות עקרון של צורך חיוני.
וליד טאהא: מה יעשו אלפי הסטודנטים שלנו שלא יכלו להגיע לקמפוס בירדן?
וליד טאהא: מה יעשו אלה שלא יצליחו להגיע לקמפוס שלהם באבו-דיס או כל אוניברסיטה אחרת, בצ'כיה ובכל מדינות העולם ואנחנו מסומנים כאדומים.
וליד טאהא: אי אפשר לטוס, אי אפשר להכנס לאף מדינה.
וליד טאהא: אז מה נציע למאות אלפי הסטודנטים שלנו?
וליד טאהא: שיחכו בסבלנות לעוד שנה כדי שיעשו להם את המבחנים?
וליד טאהא: עכשיו הם מקבלים אותם במבחני און-ליין, אז למה שהמוסדות שלנו כאן
וליד טאהא: בארץ לא יעשו את מה שעושים כל מוסדות ההשכלה בעולם?
וליד טאהא: למה אנחנו צריכים להגדיר אחוזים?
וליד טאהא: אז הגישה הזאת היא גישה מבחינתי בעייתית מאוד.
יעקב טסלר: אני חושב שאנחנו הסברנו את עצמנו היטב והדברים הכואבים, אנחנו השמענו מה שקיבלנו, חלק מהפניות.
יעקב טסלר: אני רוצה לפנות בבקשה לביאטה מהמועצה להשכלה גבוהה.
ביאטה קרנץ: אני רק אציין בפתח הדברים, היו"ר, - - - החלטת המל"ג מה-9 ביולי, ההחלטה באמת קבעה שבמסגרת 10% שנקבעו על ידי משרד הבריאות, לא על ידי המועצה להשכלה גבוהה, המועצה קבעה כללים לפיהם זה יהיה הרף העליון של הבחינות מכל הבחינות בקמפוס, לצד זה קבעה המועצה כי סטודנטים שלא יכולים להגיע לקמפוס מסיבות של בידוד ואותן סיבות שציין ח"כ יוראי להב הרצנו ציין יקבלו הארכה חלופית.
ביאטה קרנץ: יחד עם זאת, סטודנטים שלא יוכלו להבחן מקוון בבית, וגם זה היה סעיף בהחלטה, גם הם יוכלו להגיע לקמפוס להבחן.
ביאטה קרנץ: מדובר בקבוצות סטודנטים שיש להם בעיה או בבית או שאין תשתיות, או שאין סביבם סביבה שקטה או כל דבר כזה, גם זו קבוצה.
ביאטה קרנץ: גם זו קבוצה שתוכל להבחן בקמפוס.
ביאטה קרנץ: בהמשך לדבריו של ח"כ ווליד טאהא, אני שוב אציין ש-10% לא נקבעו על ידי המל"ג ולא על ידי המוסדות אלא זהו רף עליון שהמוסדות שהם תאגידים על פי חוק, שצריכים לעמוד בחוקי המדינה ואמורים לעמוד בצו הזה ואם לא הם עוברים על החוק, הם אלה שמפקחים ומוודאים שזה הרף העליון של הבחינות.
ביאטה קרנץ: הסעיף הראשון של ההחלטה שהוא הסעיף החשוב ביותר, שלמוסדות יש את החופש האקדמי להחליט אילו בחינות יהיו.
ביאטה קרנץ: לכן פתחת אדוני היו"ר עם סטודנטית שהיו לה שני מבחנים, יכול בהחלט להיות, ועל כך המוסדות יתייחסו, לצד סטודנטים שאין להם בכלל מבחנים בקמפוס.
ביאטה קרנץ: הרעיון הכולל הוא 10% מכלל הבחינות, כל אוניברסיטה וכל מכללה היא מסתכלת על המספר הכולל שלה ולא פר חוג זה או אחר.
יוראי להב-הרצנו: ביאטה, לי אין בעיה שהמוסד יקבע אילו 10% בחינות עוברות ואלה לא.
יוראי להב-הרצנו: השאלה איפה הפיקוח.
יוראי להב-הרצנו: איפה הרשימה של כל מוסד, איפה היא מפורסמת, איך אנחנו יודעים מה ההערכה החלופית, סטודנט לצורך העניין ששישה מתוך שמונה מבחנים שלו חזרו לקמפוס, איך הוא יכול לראות איפה 10% מהמבחנים שכל מוסד אקדמי החליט על החרגה שלהם.
יוראי להב-הרצנו: איפה זה מופיע.
יוראי להב-הרצנו: מי מפקח על זה?
וליד טאהא: ועוד שאלה ברשותך אדוני היו"ר, קביעת ה-10% האלה, נניח מוסד אקדמי לא ירצה להקצות 10% מבחנים בקמפוס - - -
יעקב טסלר: זה לא חובה.
יעקב טסלר: זה נרשם - - -
וליד טאהא: זה לא משהו שהם חייבים לעשות?
יעקב טסלר: זה רציתי עכשיו לראות - - - זה מאפשר.
וליד טאהא: על כן אני אומר, זה לא משהו שאת צריכה לעשות.
יוראי להב-הרצנו: זה עד 10%.
וליד טאהא: אבל 'עד', אתה יכול לא לעשות בכלל.
יעקב טסלר: לא מחייבים.
יוראי להב-הרצנו: שוב אני חוזר.
יוראי להב-הרצנו: אין בעיה, אנחנו לא נכנסים למהות המבחנים שהוחרגו.
יוראי להב-הרצנו: אבל אנחנו כן רוצים לוודא שיש 10% ופה בתור רגולטור, והמל"ג הוא בהחלט הרגולטור בהקשר הזה על המוסדות האקדמיים, איפה יש את הפיקוח?
יוראי להב-הרצנו: איפה נמצאות הרשימות של המבחנים שהוחרגו כדי שאנחנו כחברי כנסת ואחרי זה וודאי וודאי שציבור הסטודנטים ידעו שהדברים מפורסמים וגלויים.
ביאטה קרנץ: אני אענה על זה ואני אעביר את השרביט לאוניברסיטאות ולמכללות.
ביאטה קרנץ: המוסדות הם גופים שחייבים לעמוד בצו כפי שציינתי, וזה הוראות הדין, זה צו, אתם מכירים את הכותרת שלו, צו בריאות העם.
ביאטה קרנץ: ככל שיגיעו למל"ג איזה שהן תלונות בנושא הזה אנחנו כמובן נבחן את הסוגיה הזאת.
ביאטה קרנץ: אני חושבת שגם האוניברסיטאות וה- - - תשובות לגבי המוסדות שהם מייצגים בנושא הזה.
ביאטה קרנץ: אני רק אגיד שלא הגיעו אלינו תלונות בנושא הזה, לא הגיעו תלונות שאומרות שיש מוסד כזה או אחר שלא עומד בהגדרה.
ביאטה קרנץ: מה שכן הגיע אלינו למחלקת פניות הציבור שלנו, הן תלונות מסטודנטים פרטניים ברמה היחידנית, לא ברמה הכוללנית.
יוראי להב-הרצנו: ביאטה, אני לא מצליח להבין את התשובה.
יוראי להב-הרצנו: אתם הגורם שמפקח על יישום ההחלטה הזאת, זו החלטה שיצאה מידיכם בהודעה משותפת שאתם הוצאתם.
ביאטה קרנץ: לא.
ביאטה קרנץ: מדובר בצו בריאות העם.
ביאטה קרנץ: אנחנו לא מפקחים עליו, יש גופי אכיפה במדינה ואם מוסד להשכלה גבוהה לא עומד בצו בריאות העם כפי שהוא לא עומד, נניח, אני כמובן חושבת שזה לא נכון, לא עומד בהנחיות התו הסגול למדינה יש את האכיפה שלה.
ביאטה קרנץ: אנחנו כרגולטור אקדמי לא מכירים מוסדות נכון להיום, אלא אם יעדכנו אותנו אחרת, שחרגו מה-10% האלה.
יוראי להב-הרצנו: אבל לפי הוראות הצו מי שאמון על האכיפה של ההחרגה הזאת זה מוסדות הלימוד, ואתם בתור מי שאחראים להכווין את מוסדות הלימוד, בתור המועצה להשכלה גבוהה.
ביאטה קרנץ: לא, זה לא מה שהצו אומר.
ביאטה קרנץ: הצו אומר ש- - -
ביאטה קרנץ: ביאטה, אני אבקש מהיועצת המשפטית שתקריא בפנייך את הצו ונלמד יחד מה מופיע.
ורד קירו-זילברמן: ככל שאנחנו מדברים על הנושא הזה של ה-10%, הדבר קבוע בצורה מפורשת בתיקון מס' 12 לצו בריאות העם כפי שפורסם.
ורד קירו-זילברמן: אני אקריא את הצו עצמו כדי שלא יהיו אי הבנות.
ורד קירו-זילברמן: "במוסד להשכלה גבוהה ההוראה תתקיים בהתאם לתנאים הקבועים בסעיף 2ב7א, דהיינו הצו הסגול, בהתאם להוראת המנהל או הוראות פרטניות שייקבע מנהל המועצה להשכלה גבוהה בהתייעצות עם המנהל.
ורד קירו-זילברמן: א.1 מוסד כאמור לא יקיים בחינות בנוכחות פיזית של סטודנטים.
ורד קירו-זילברמן: על אף האמור יהיה ניתן לקיים בחינות בנוכחות פיזית בהתאם להוראות הפרטניות שתקבע המועצה להשכלה גבוהה בהסכמת המנהל.
ורד קירו-זילברמן: ב.
ורד קירו-זילברמן: המנהל הכללי של המוסד יוודא עמידה בהוראות כאמור בפסקת משנה א''.
ורד קירו-זילברמן: השאלה שלנו אם המנהל הכללי של המוסד לא ממלא את ההוראות האלה, מי מפקח עליו?
יעקב טסלר: אם אין לך תשובה זה גם תשובה.
יעקב טסלר: לא חייבים לתת תמיד תשובות אם אין.
ביאטה קרנץ: לא, היועצת המשפטית הקריאה את הצו.
ביאטה קרנץ: זה משרד הבריאות.
יעקב טסלר: היית מודעת לצו?
ורד קירו-זילברמן: זה לא משרד הבריאות.
ביאטה קרנץ: הצו מונח מולי.
ביאטה קרנץ: בוודאי.
ביאטה קרנץ: אבל אני שוב אציין, אני מניחה שגם המוסדות יתנו את הנתונים שלהם.
ביאטה קרנץ: ככל שיגיעו אלינו תלונות בנושא הזה הן ייבדקו לחלוטין.
יעקב טסלר: תודה בינתיים.
יעקב טסלר: יוראי, זה גם לא מספק אותי.
יעקב טסלר: אז לאט לאט.
יעקב טסלר: ד"ר אפרת אפללו, מה ההתייחסות שלך?
אפרת אפללו: צהריים טובים.
אפרת אפללו: ברמת העקרון, משרד הבריאות באופן רוחבי מנסה לצמצם כמה שיותר התקהלויות ומגעים בין אנשים, ובהחלטה של מנכ"ל משרד הבריאות בהסכמה של השר להשכלה גבוהה נעשתה פה החלטה על כן לאפשר חלק מהמבחנים לעשות באופן פרונטלי בגלל שאנחנו יודעים שקיים צורך, יש בחינות מסוימות שאנחנו יודעים כולנו שפשוט - - - באופן מקוון ולכן נקבע הכלל של 10%, זאת אומרת לא לבטל לגמרי.
יעקב טסלר: עד לכאן הכל מובן, הכל בסדר.
אפרת אפללו: רגע.
אפרת אפללו: בגמישות מסוימת.
אפרת אפללו: קיום מבחנים פרונטליים, משרד הבריאות פרסם נוהל בחינות שעל פיו אפשר לקיים בחינות באופן פרונטלי בצורה כזו שתאפשר מניעת הדבקה בין המשתתפים.
אפרת אפללו: ברגע שמוסד יכול לעמוד במבחנים האלה, לפי הנוהל הזה מתקיימות בחינות בגרות, מתקיימים מבחנים של הרבנות הראשית, יועצי מס, רואי חשבון, כל המבחנים שהם לא בהכרח תחת המועצה להשכלה גבוהה יכולים להתנהל תחת הנוהל הזה.
אפרת אפללו: מבחינתנו ברגע שיישמרו הכללים של הנוהל אפשר לקיים בחינות באופן פרונטלי.
אפרת אפללו: לגבי 10%, שוב, זה כלל שנקבע כמו שצריך לקבוע כללים וצריך לתת איזה שהוא מספר שאפשר לעמוד בו, אז אנחנו מאמינים, משרד הבריאות יחד עם המשרד להשכלה גבוהה, שאפשר לעמוד במספר הזה לאפשר מבחנים פרונטליים בגלל הצורך שכן קיים כמו מבחני רישוי ברפואה לדוגמה או מבחני רישוי אחרים.
אפרת אפללו: זה מה שיש לי לומר.
אפרת אפללו: אם אתם רוצים לשאול עוד משהו אני אשמח.
יעקב טסלר: לא קיבלנו תשובה על מה שורד - - -
אפרת אפללו: לגבי האכיפה, זה בדיוק מה שנאמר עד עכשיו.
אפרת אפללו: זאת אומרת מה שכתוב בצו חינוך שהאחריות על הפיקוח - - - המוסד, כמו שמשרד הבריאות לא מפקח על המסגרות של - - -
יעקב טסלר: עד לרגע זה אנחנו לא יודעים מי מפקח.
יעקב טסלר: בואו נמשיך הלאה אולי נקבל תשובה.
יעקב טסלר: תודה אפרת.
יעקב טסלר: דבורה מרגוליס בבקשה.
דבורה מרגוליס: שלום ותודה רבה על הוועדה.
דבורה מרגוליס: בוועדה הזאת עוד לא יצא לנו להשתתף.
דבורה מרגוליס: אשמח שאחרי שאני אדבר תאפשרו גם לפרופ' גיא הרפז דיקן הסטודנטים מהאוניברסיטה העברית ויו"ר פורום דיקני הסטודנטים גם להגיד כמה מילים.
דבורה מרגוליס: בגדול כך, כפי שנאמר כאן, אני מדברת בשם ור"ה, ועד ראשי האוניברסיטאות, האוניברסיטאות הם גופים שומרי חוק ומקפידים קלה כחמורה על כל הוראות משרד הבריאות, וכפי שנאמר היו לנגד עינינו שני סוגים של הנחיות, היה מכתב להגדרה של תנאים להיבחנות שהוציא משרד הבריאות כמה ימים לפני הצו או אחרי הצו זה היה, בחתימת פרופ' סדצקי, לאחר מכן הגיע הצו, לאחריו הגיעה החלטת המל"ג שקבעה את אותו רף של 10%, כשההחלטה הייתה שאיזה בחינות בסוף יתקיימו במסגרת אותם 10% בקמפוסים, זו תהיה באמת החלטת המוסדות.
דבורה מרגוליס: הסיבה היא פשוטה, הסמכויות האקדמיות כפי שהאוניברסיטאות חותמות על התואר ומעניקות את תעודות ההסמכה של הבוגרים שלהן, כך הן גם אחראיות על סיום הסמסטר הזה המאוד מורכב שהיה לנו, והרקטורים, הסמכות האקדמית העליונה באוניברסיטאות עם כל הגופים שמתחתיהם קבעו את אותן בחינות שחייבות להתקיים בקמפוס ונתנו פה כמה דוגמאות.
דבורה מרגוליס: יש בחינות בתחומים של הנדסה, מעבדות, בחינות רישוי ברפואה, בחינות אחרות שפשוט מכל מיני סיבות מהסוג הזה לא ניתן לקיים אותן מחוץ לקמפוס, חוץ מזה שצריך לתת מענה לסטודנטים באוכלוסיות שאין להם אפשרות לחיבור אינטרנט יציב בבית, יש בעיה של ציוד אינטרנטי בבית, למרות שהאוניברסיטאות גם חילקו ציוד כזה לאוכלוסיות האלה.
דבורה מרגוליס: יש מגזרים שמה לעשות, אין להם אפשרות לעשות את הדברים האלה מהבית בצורה מסודרת, ולהם ניתנת האפשרות להגיע לקמפוס ולהבחן, אפילו באופן מקוון, אבל פיזית מתוך הקמפוס בחללים ריקים, בספריות, באולמות שלא משמשים לשום דבר, תוך הקפדה על כל תנאי התו הסגול וכל ההנחיות קלה כחמורה של משרד הבריאות.
דבורה מרגוליס: לראייה, היו שני סבבים של בחינות פסיכומטריות שהתקיימו באוניברסיטאות בתחילת יוני ובתחילת יולי.
דבורה מרגוליס: בכל סבב כזה נבחנו בין 20,000-30,000 סטודנטים, ואני מניחה שאפילו לא שמעתם על זה מהסיבה הפשוטה שבגלל שהאוניברסיטאות ו - - - שמקיים את הבחינות האלה הקפידו על כל ההנחיות, לא היו שום אירועי הדבקה או תחלואה בבחינות האלה, וכך משתדלות ועושות מאמצים גדולים האוניברסיטאות לעשות גם באירועי הבחינות שמתקיימים עכשיו.
דבורה מרגוליס: עושים את הבחינות לאורך היום, חילקו את הבחינות לחללים מאוד מאוד גדולים עם מעט מאוד סטודנטים, ועושים את כל המאמצים כדי לאפשר את הדבר הזה שיקרה לטובת הסטודנטים כדי שהם כן יצאו עם בחינות תקפות וציונים אמתיים, ויחד עם שמירה והקפדה כמובן מאוד גדולה על הבריאות גם שלהם גם של המשקיפים וגם של סגל העובדים והסגל המלמד.
יעקב טסלר: תיכף נשמע את פרופ' גיא הרפז אבל לפני כן אני רוצה לומר כי את הרציונל שהביא את המל"ג ביחד עם משרד הבריאות לגבי ה-10%, הבנתי.
יעקב טסלר: מה מונח מאחורי זה ומה הרעיון, אין לנו שום בעיה עם זה.
יעקב טסלר: מי שקובע איזה מבחנים, אני גם מבין, זה לא משרד הבריאות יכול לקבוע, רק אתם יכולים לקבוע את זה.
יעקב טסלר: אבל עד לרגע זה לא שמעתי תשובה מי מפקח.
יעקב טסלר: מי הפקח?
יעקב טסלר: משרד הבריאות לא, קודם מהמועצה להשכלה גבוהה לא שמעתי וגם ממך לא שמעתי.
יעקב טסלר: אולי בהמשך נמצא מי המפקח.
יעקב טסלר: לא שמעתי גם התייחסות למה שציינה היועמ"ש של הוועדה ציינה מצו בריאות העם.
יוראי להב-הרצנו: דבורה, אני רוצה להוסיף לדברי היו"ר.
יוראי להב-הרצנו: אף אחד לא חולק על הסמכות והזכות שלכם לקבוע אילו מבחנים ייערכו בקמפוסים ויוחרגו מצו בריאות העם, למרות שאני לא מצליח להבין מה הצורך הדחוף להחריג את המבוא למשפט עברי או קורסי מבוא - - - אבל אני זורם.
יוראי להב-הרצנו: אני לא חולק על הסכמות שלכם לקבוע תחת החופש האקדמי אילו בחינות יוחרגו.
יוראי להב-הרצנו: יחד עם זאת, אני לא מצליח להבין מי אחראי על הפיקוח, למה הנתונים של איזה בחינות הוחרגו לא פורסמו, לא לסטודנטים ולא לחברי הכנסת.
יוראי להב-הרצנו: המל"ג מפנה את הפיקוח אל המוסדות, אליכם, וכפי שציין היו"ר, אנחנו נשמח לדעת למה הנתונים האלה לא מפורסמים.
יוראי להב-הרצנו: אם לא רוצים לפרסם את זה לסטודנטים לפחות תפרסמו את זה לחברי הכנסת.
דבורה מרגוליס: הנתונים האלה לא רק שהם מפורסמים, כל סטודנט קיבל מייל אישי מהחוג שלו ובמידה ויש לו יותר מחוג אחד אז מהחוגים השונים שהוא לומד, וקיבל רשימה מדויקת של הבחינות שהוא יעשה בקמפוס והתנאים, והשעות והזמנים, הבחינות שהוא יעשה לא בקמפוס, וגם שם יש פירוט מדויק מה הוא צריך לעשות, חוגים מסוימים פרסמו את זה בצורה של רשימות באתרים שלהם, פקולטות שיכלו עשו את זה גם.
דבורה מרגוליס: שוב, גם האוניברסיטאות נמצאות בלחץ גדול מבחינת כח אדם מנהלי שיטפל בפרסומים האלה כי הורידו את כולם עכשיו למשהו כמו 50% עובדים בזמן נתון, יש גם את המגבלות האלה, שלא לדבר על זה, שכפי שאני מסבירה, מדובר בלוגיסטיקה מאוד מסובכת.
דבורה מרגוליס: זו לא שנה רגילה, אלה לא בחינות רגילות, הן לא נערכות בתנאים רגילים, וברור לחלוטין שזה גוזל משאבים שבימים רגילים אפשר לעלות לאתר של כל אוניברסיטה את כל הרשימות.
דבורה מרגוליס: אני יכולה להעביר את הבקשה שזה ייעשה, זה לחלוטין לא מידע חסוי או סודי.
דבורה מרגוליס: הסטודנטים יודעים מצוין, אגודות הסטודנטים שותפות מלאות בגיבוש המספרים האלה והשאלה כאן לא ברורה.
דבורה מרגוליס: לגבי 10% תיכף תשמעו מפרופ' מופז.
דבורה מרגוליס: אנחנו לצערנו עומדים על פחות מ-10% בכל האוניברסיטאות.
יוראי להב-הרצנו: אני שמח לשמוע ואני משוכנע שאתם עומדים בהנחיות.
יוראי להב-הרצנו: אני רק אומר שהסטודנטים בתחושות קשות כי כמו שאמרת, יש סטודנטים שקיבלו הודעה ששישה מתוך שמונה מבחנים חזרו לקמפוס ואגב עמדת התאחדות הסטודנטים הארצית ששותפה לדיון הזה היא שראוי לפרסם את הנתונים האלה כי גם הם לא מבינים אילו עברו לקמפוס ואלו לא עברו לקמפוס.
יוראי להב-הרצנו: ולפיכך, מאחר ואני משוכנע שאתם עומדים בהוראות החוק, תפרסמו את הנתונים - - -
דבורה מרגוליס: אני אעביר את הבקשה למוסדות לפרסם את רשימת הבחינות שמתקיימות בתוך הקמפוסים.
דבורה מרגוליס: אנחנו מדברים על אלפי בחינות, שלא תהיה אי הבנה.
דבורה מרגוליס: בכל סוף סימסטר יש אלפי אירועי בחינה בכל אוניברסיטה.
דבורה מרגוליס: אנחנו נבקש שיעבירו רשימות של אלה מבניהן שיתקיימו סופית בתוך הקמפוס.
דבורה מרגוליס: את הבקשה הזאת אני אעביר.
דבורה מרגוליס: לגבי עמידה ב- - -
יעקב טסלר: תודה דבורה, ואני גם אשמח לשמוע את התגובה אחרי שביקשת את הבקשה, איך הם הגיבו לבקשתך בעצם בקשתנו.
יעקב טסלר: אני אשמח לשמוע את פרופ' גיא הרפז.
גיא הרפז: תודה רבה על ההזמנה.
גיא הרפז: אני איש סגל בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית ואני גם דיקן הסטודנטים ואני משמש מחודש מאי כיו"ר הפורום של דיקני הסטודנטים בארץ.
גיא הרפז: אני חושב שאני יכול להעיד על עצמי בחוסר אובייקטיביות שאני יכול לשרטט תמונה מדויקת משום שמצד אחד כל תפקידי הוא בעצם לדאוג לסטודנטים ולקבל תלונות של סטודנטים ומצד שני אני בשר מבשרה של המערכת, אז יש לי גם תמונה יותר מערכתית ואולי גם יותר שקולה ומאוזנת.
גיא הרפז: לגבי הסטודנטים, אם יורשה לי להעיר, ראשית התסכול והמרמור והקושי שלהם הוא מאוד מאוד מובן ומאוד מוצדק במובן הזה שהם עברו סימסטר מסויט, היה להם קשה, לאלה שמלכתחילה היה קשה היה עוד יותר קשה, למשל סטודנטים ערבים וחרדים.
גיא הרפז: הסטודנטים מרוטים ולחוצים, היו שינויים בדקה האחרונה ומדובר בגוף סטודנטיאלי של קרוב ל-350,000 סטודנטים, כך שאם לא היו תלונות הייתי מאוד מופתע ומודאג והתלונות הן אך טבעיות וחלקן גם מוצדקות, וחלק מהתשובות שסטודנטים מקבלים אני חושב שהן באמת תשובות לא ראויות.
גיא הרפז: כנגד זה חשוב לי להדגיש שיש השתדלות עצומה מצד האוניברסיטאות, היה לנו סימסטר מסויט, אני לא יודע אם אתם רואים במצלמה את השקים פה, עברנו במעבר חד מאוד להוראה בזום, יותר מאוחר בשנה האחרונה עברנו במעבר חד מאוד לבחינות מקוונות וגם אנחנו מכינים את הסימסטר הבא במציאות של אי ודאות.
גיא הרפז: הסטודנטים צודקים וגם אנחנו מאוד מאוד מאותגרים.
גיא הרפז: רציתי להתייחס בצורה הרבה יותר ממוקדת לדברים שנאמרו.
גיא הרפז: ראשית, אני יכול להעיד על האוניברסיטה העברית אבל אני שומע דברים מאוד דומים מהקולגות שלי במוסדות מתחרים מרכזיים, קיום הבחינות בקמפוס הוא מזערי, הוא מזערי, הוא עומד על כ-2%-3%, הוא רחוק מאוד מה-10%, ויותר מזה, ואני מקווה שהדברים שלי מוקלטים כי אני עומד מאחוריהם, אנחנו מספקים באוניברסיטה העברית במידה רבה תכנית כבקשתך.
גיא הרפז: יש סטודנט שמתבקש להבחן מקוון ואומר 'לא, לא, אני רוצה להגיע לקמפוס מסיבה כזאת או אחרת', אז אנחנו בדרך כלל תופרים לו את החבילה.
גיא הרפז: לעומת זאת אם סטודנט אמור להיות בקמפוס ומבקש לא להיות בקמפוס, נגיד משום שהוא משתייך לקבוצת סיכון או כי בן משפחה שהוא גר איתו בקבוצת סיכון אז אנחנו דואגים לו או למטלה חלופית, או למועד מיוחד או לבחינה מהבית, ואם מישהו ממכם חובב בדידות הוא מוזמן להגיע לקמפוס שלנו לחדרי הבחינות, המקומות שוממים, נטושים, יש בודדי בודדים, זה מקום מאוד עצוב ובודד ולכן התיאור הזה של היותר מ-10% אין לו שום קשר למציאות.
גיא הרפז: הקמפוסים וחדרי הבחינות הם מאוד מאוד - - -
יעקב טסלר: אתה מתייחס לכל המקומות או ספציפית באוניברסיטה העברית?
גיא הרפז: אני יכול להעיד בעדות ישירה עלינו ובעדויות שמיעה על הקולגות שלי מהמוסדות המרכזיים.
גיא הרפז: רציתי להתייחס בצורה יותר ממוקדת לחלק מהדברים שעלו פה, ואני לא בא להתנצח, זה הכל מאהבה ומעבודה משותפת.
גיא הרפז: ראשית לגבי השקיפות, יש שקיפות מלאה, כל סטודנט מקבל תמונה מלאה של מפת הבחינות שלו.
גיא הרפז: לגבי השאלה שאנחנו לא עונים לסטודנטים, אז יש 350,000 סטודנטים ויש מיליוני מיילים, אני לא אגיד שאנחנו עונים לכולם, אבל אם תגיעו לחדר שלי תראו שמי שממתין לתשובות זה אני ולא הם.
גיא הרפז: מי שפונה אלי מקבל תשובה מידית ואני בדרך כלל ממתין יום או ימים למענה שלו.
גיא הרפז: אנחנו מספקים בנסיבות מאוד קשות מענים מאוד מאוד אפקטיביים.
גיא הרפז: עכשיו לגבי השאלה למה לא כמו בקיימברידג', אז אני ביליתי חמש שנים בקיימברידג' ואגיד בגילוי לב ובזהירות שאנחנו לא בקיימברידג'.
גיא הרפז: העבודה שלנו באוניברסיטה, אני מדמיין את הסטודנטים שלנו כיהלומים ואנחנו בעצם שמאי יהלום שמספק תעודה שמעיד כמה היהלום הזה שווה.
גיא הרפז: אנחנו לא נהיה שווים דבר ותעודות שלנו לא תהיינה שוות דבר וגליונות הציונים שלנו לא יהיו שווים דבר בלי שהם יהיו אמינים לחלוטין, ולכן אנחנו צריכים גם לצד ההכלה והרגישות והאהבה והעדינות, צריכים גם להיות קצת זהירים.
גיא הרפז: ח"כ להב שאל למה לבקש מסמכים.
גיא הרפז: אז אם אדם אומר שהוא חולה ופונה למס הכנסה לקבל פטור או לביטוח לאומי או לכל מוסד אחר, הוא צריך לספק מסמכים.
גיא הרפז: גם אנחנו מבקשים מסמכים מאוד מאוד מינוריים, הם מועברים אליי ולקבוצה מאוד קטנה תחת חסיון מוחלט, כדי שנבדוק.
גיא הרפז: יש לנו מענים ואתם חייבים להאמין לי ומי שלא מאמין מוזמן אלי, יש לנו מענה לא רק לסטודנטים שמשתייכים לקבוצות סיכון, בראייה מאוד של בית הלל, מאוד מאוד בית הלל, אלא אנחנו גם דואגים למשפחות שלהם ואנחנו מחויבים לדאוג למשפחות שלהם, לכן אם מישהו יעיד שהוא גר עם סבתא שלו והוא בקבוצת סיכון בגלל סבתא שלנו אז אנחנו נתפור חבילה מיוחדת עבורו, למרות שתסלחו לי על הציניות, בחודש האחרון גיליתי, התנדבתי בבתי הורים וראיתי המון זקנים בודדים, פתאום גיליתי שכל הסטודנטים גרים עם סבא וסבתא אז הופתעתי לטובה, אז אנחנו כן מספקים פתרונות הולמים לסטודנטים שמשתייכים לקבוצות סיכון, כולל זה שאנחנו מגובים ברופאים תעסוקתיים שתופרים לכל סטודנט את הפתרון שלו.
גיא הרפז: אם נסתכל בתמונה יותר רחבה לגבי הוועדה והטיפול בתלונות, אם מותר לנצל את ההזדמנות בראייה יותר רחבה, אני אומר עוד פעם, יש המון תלונות וחלקן גם מאוד מוצדקות, ובכל מוסד יש דיקנט של יחידה ויש דיקנט סטודנטים ויש נציב תלונות סטודנטים, ויש את הרקטור, ויש את המל"ג, זאת אומרת יש שרשרת מאוד רחבה ומאוד אמינה של אנשים שבודקים תלונות.
גיא הרפז: לצערי אני מקבל גם תלונות צודקות.
גיא הרפז: צריך לזכור שהרקע של הסטודנטים, תסלחו לי על העברית, הם מטורללים, הם עברו סימסטר מסוייט.
גיא הרפז: הם מרוטים, הם עייפים, הם לחוצים, הם עברו סימסטר מול זום.
גיא הרפז: , הם לחוצים מהפן הכלכלי, הם לחוצים מהפן הבריאותי וזה אך טבעי שהם יתלוננו והאמת צריכה להיאמר, חלק מהתלונות מוצדקות.
יעקב טסלר: תודה בשלב הזה פרופ' גיא.
יעקב טסלר: מה שאני מבין ממך, אדוני, שבעצם בפניות שקיבלנו, אין בזה שום דבר מהמציאות, שמפורסמים הנתונים, כל סטודנט מקבל, כנראה שהסטודנטים ששלחו את המכתבים היו משועממים או לא יודע, מתוסכלים, מבולבלים, אז הם החליטו, או שלבוא לומר שספציפית אותם סטודנטים ששלחו לנו את הפניות האלה הם ספציפית לא קיבלו את זה וזו תקלה, זה יכול להיות.
גיא הרפז: אני לא רוצה להתייחס באופן פרטני, אני קראתי אותם, חלקם נראו לי מאוד מוצדקים חלקם פחות.
גיא הרפז: יש לנו תקלות, אנחנו בני אדם, אנחנו בסביבה מאוד מאותגרת והסטודנטים לא ממציאים דברים.
גיא הרפז: יש תקלות וטוב שהם מציפים אותן.
יעקב טסלר: לפני שאעביר את רשות הדיבור ליוראי, מי מפקח בקמפוסים לגבי התו הסגול?
יעקב טסלר: יש נציג משרד הביאות או שאתם אחראיים לזה?
יעקב טסלר: מי מפקח במקום?
יעקב טסלר: פשוט ממך התחלתי להבין קצת יותר פרטים, מה שלא שמעתי עד עתה, ואתה בקיא כל כך בדברים, אז אני מרשה לעצמי לשאול אותך, אולי אתה יודע לומר לי מי אחראי לתו הסגול.
יעקב טסלר: אם זה 2% או 3% או 4% אני לא נכנס, אבל מי אחראי?
גיא הרפז: אני אתן לדבורה ואמשיך אחריה.
יעקב טסלר: אז לפני שדבורה תענה אני רוצה שתשמעו את יוראי.
יוראי להב-הרצנו: פרופ' הרפז תודה על הדברים שלך.
יוראי להב-הרצנו: הגישה שלך בעיני יוצאת דופן והלוואי וכל המוסדות היו מתנהלים לפי הגישה שלך של השקיפות והנגישות והפתיחות.
יוראי להב-הרצנו: אני חושב שכדי להרגיע את הסטודנטים למול מה שאמרת נסיבות הרקע, אני חושב שנכון אולי לפרסם לכולי עלמא את הרשימה של הבחינות שהוחרגו כדי שבאמת כל סטודנט ידע שהחוק נשמר והם עומדים ב-10%, לי אין ספק שהמוסדות עומדים ב-10%, אבל בוא תפרסם את זה.
יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין למה לא.
יוראי להב-הרצנו: אתה דיבר על מסמכים רפואיים.
יוראי להב-הרצנו: יש מסמך רשמי של לשכת סגן הרקטור של אוניברסיטת בר אילן שלא רק אומר שצריך לצרף משהו מינימלי אלא הם דורשים לשלוח למוקד אנונימי, כללי, בצירוף מסמכים רפואיים תומכים הכוללים התייחסות מפורשת להיותו של הסטודנט בקבוצת סיכון ומנוע מלהיבחן בכיתה עם אחרים.
יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת הוא צריך ללכת לרופא שיאשש את העובדה שיש לו מחלות רקע שלפיכך הוא לא יכול להבחן עם אנשים אחרים.
יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע איך זה עולה בקנה אחד עם חוק זכויות החולה כי הוא גם צריך בהתאם לצו בריאות הציבור שמחריג את זה, גם לשלוח את זה לגבי ההורים שלו.
יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת שאם אבא שלי ואני מתגורר עם אבא שלי, עם סבתא שלי, ולה יש מחלת רקע, אז אני צריך לצרף מסמכים שלה למוקד הכללי.
יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת זה לא משהו מקל.
יוראי להב-הרצנו: זה משהו מפורש שצריך לייצר במיוחד לטובת העניין הזה, כשיש להם מבחן עוד יומיים שהם לא יודעים אם הוא מקוון או נמצא בקמפוס.
יוראי להב-הרצנו: התמונה שאתה מייצג יכול להיות שהיא נכונה לגבי האוניברסיטה העברית בירושלים, היא לא נכונה לגבי יתר המוסדות האקדמיים בישראל, ואני חוזר לשאלה של היו"ר, מי הגורם שמפקח על העובדה שהרוח שנושבת באוניברסיטה העברית בירושלים נושבת בכל המוסדות בארץ כי כך צריך להיות.
יוראי להב-הרצנו: ואני חושש, בגלל שרוב התלונות לא הגיעו מהאוניברסיטה העברית אלא ממוסדות אחרים, שהרמה שאתה מייצר וזאת רמה שהיא בעיני יוצאת דופן וראויה, לא מתקיימת במוסדות אחרים ועל כך אני מלין ומודאג.
יעקב טסלר: דבורה בבקשה
דבורה מרגוליס: אני מבינה שיש גם איתנו נציג מכללות אז אולי אפשר התייחסות שלהם כי אני מניחה שהבעיות הן לא רק באוניברסיטאות.
דבורה מרגוליס: בכל מקרה - - -
יעקב טסלר: אז אני מפסיק אותך, אני פונה למכללות ואחזור אלייך.
יעקב טסלר: פרופ' שמעון גפשטיין בבקשה.
שמעון גפשטיין: שלום.
שמעון גפשטיין: אני נשיא מכללת כנרת, ונבחרתי להיות יו"ר הור"מ הבא.