GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב טסלר: ברגע שהוא לא מעביר את ה-25% שלו מה קורה עם ה-75% שנמצא אצלו?
מיכל בן אלי: מה שקורה, אם אנחנו מעבירים כסף לרשות והרשות מסרבת לשלם את ה-25% שלה המשמעות היא שהיא לא מוציאה הוֹעדות, אין לה דרך טכנית.
ויויאן אזרן: לא, אבל התקציב לא נשאר.
מיכל בן אלי: אנחנו מסיטים מרשות לרשות.
יעקב טסלר: מי הנפגעים?
מיכל בן אלי: אין דרך לשלם ב-100% מדינה, כי כמו שאמר נתנאל, האחריות על שירותי הרווחה היא של הרשויות המקומיות.
יעקב טסלר: ימי ההקלה מעוגנים בחוק, בתקנה, חקיקה?
יעקב טסלר: מה זה?
ויויאן אזרן: לא, לגבי מוגבלות שכלית התפתחותית קודם כל זה לא מעוגן בחוק, זה מעוגן בתע"ס, תע"ס זה תקנה, זה נוהל בעצם, אבל זה היה מעוגן במכסה לגבי מוגבלות שכלית התפתחותית.
ויויאן אזרן: לגבי שיקום ואוטיסטים זה בכלל לא מוזכר, זה מוזכר אך ורק בתע"ס.
ויויאן אזרן: מאחר שזה לא מעוגן בחוק, כמו מסגרת יומית או מסגרת חוץ ביתית, אז אתה תלוי תקציב.
ויויאן אזרן: זה כמו כל סעיף אחר שאתה תלוי תקציב ואם יש תקציב אתה נותן.
ויויאן אזרן: אגב, השנה היא שנה סופר קשה, לא רק בגלל זה, גם בגלל שקרה משהו במערכת היחסים בין השלטון המקומי לבין השלטון המרכזי.
ויויאן אזרן: העובדה היא שהרבה רשויות לא מוכנות יותר להיכנס לגירעונות, הן חוששות.
ויויאן אזרן: אם בשנים קודמות מיכל או אני יכולנו להגיד: תיכנסו, אנחנו נקבל עוד, אנחנו נקבל תוספת, אנחנו עובדים על זה, השנה זה קצת יותר מורכב, אני לא יכולה להתחייב על זה, כי כמו שאתם שומעים, אף אחד לא מבטיח לי, ולכן הם ממש עובדים רק עם מה שהם רואים אצלם בשורה, הם לא מוכנים להיכנס לשום גירעון.
ויויאן אזרן: אגב, לא רק בנופשונים, בכלל, בכל הדברים, במסגרות, בהוֹעדות, בהסעות למשל, שגם יש שם – אני לא רוצה לתת לך עוד נושאים לפה לוועדה, אבל בגדול בגדול מערכת האמון הזאת שעל בסיסה, כי הרי אתה הרבה פעמים מתנהל, המדינה מתנהלת שהיא נותנת בהתחלה תקציב, אחרי כמה חודשים היא עושה את הוויסותים בין הרשויות, לראות מי כן, מי לא, ואחר כך נותנת את כל ההשלמה, היא לא נותנת בתחילת השנה את כל הכסף.
ויויאן אזרן: לכן הקטע הזה הוא גם קצת בעייתי.
ויויאן אזרן: אבל זה לא של הוועדה הזאת, זה בכלל, וזה עצוב מאוד.
ויויאן אזרן: דרך אגב, זה מאוד עצוב לי שזה המצב, כי בסוף בסוף על האמון הזה - - -
יעקב טסלר: מי שלא מקבל את זה אלה הילדים.
יעקב טסלר: ואין דרך שהמשרד יתקצב את זה ישירות?
יעקב טסלר: לא דרך הרשות?
ויויאן אזרן: לא.
ויויאן אזרן: אנחנו לא עובדים ישירות – תראה, זה בדיוק העניין, שגם אנחנו לא - - -
יעקב טסלר: עזר מציון, כפי שציינתם, זכו במכרז.
יעקב טסלר: מה זה המכרז שהם זכו?
ויויאן אזרן: מכרז הקלה, ספציפי לנושא הקלה.
יעקב טסלר: אצלם איך זה עובד?
ויויאן אזרן: אצלם זה עובד שהם מוציאים משפחות.
יעקב טסלר: לא, דרך הרשות הוא מקבל או דרככם?
ויויאן אזרן: הכול דרך הרשות.
ויויאן אזרן: שום דבר לא בצורה אחרת.
מיכל בן אלי: כמו שוויויאן אמרה, אנחנו קובעים את המדיניות ועושים את המכרזים הרבה פעמים, אבל - - -
יעקב טסלר: אוקיי, זה באמת לא במקום הזה הנושא הזה, אבל צריכים למצוא פתרון לדבר הזה.
יעקב טסלר: בעצם יכול להיות שזה שאמרתם 42% נוצלו, יכול להיות שנגזר מזה שזה לא נוצל.
ויויאן אזרן: יכול להיות.
ויויאן אזרן: יש המון סיבות.
יעקב טסלר: זה לא בפועל שלא לקחו ומימשו, יש כאלה שבאמת - - -
ויויאן אזרן: ולא נכנסים לגירעון ואז כאילו זה ביצה ותרנגולת, כולם רואים, גם אנחנו רואים, שיש רק, אני חלילה לא נגד אף אחד, רואים שזה הניצול, אז כאילו אומרים: מה את בוכה?
ויויאן אזרן: יש לך כסף, מה את רוצה עכשיו תוספת?
ויויאן אזרן: ואני כל הזמן באה ואומרת שכדי שהם יוכלו באמת לממש אני חייבת לקבל תוספת, כי הרשויות שומרות, הן מפחדות, יהיה להם מקרה חירום, יש להם משפחות שכבר התחייבו, כל הדברים האלה.
ויויאן אזרן: אני רוצה שבאמת יוכלו לממש את השירות הזה כי זה שירות סופר סופר חשוב והוא נותן אוויר לנשימה גם למשפחות והוא חשוב לכולם, גם לילדים ולבוגרים עצמם.
יעקב טסלר: השיטה יוצרת לפעמים עיוות, יש פה עיוות.
יעקב טסלר: אם בעזרת ה' תצליחי להשיג עוד תוספת ותשיגי - - -
ויויאן אזרן: בעזרת ה'.
יעקב טסלר: מה אנחנו עושים אם הרשות לא מעבירה?
יעקב טסלר: מה יהיה לנו מזה?
יעקב טסלר: נביא עכשיו עשרה מיליון שקל, מגיעה הרשות ואומרת – מה יש לנו מזה?
יעקב טסלר: שאנחנו נתייאש, לא נעבוד על התוספת?
ויויאן אזרן: אז אני אגיד לך, אתה אמרת קודם את המשפט שבעצם המנגנון הרבה פעמים – תראה, כל הנושא של מענקי איזון, כל הנושא של השתתפות דיפרנציאלית, אני לא מספרת לך, זה לא דברים חדשים בשבילך, יש רשויות, לצערי הרב, שהרבה מאוד שירותים הם עם חשב מלווה, לא נותנים להם להיכנס לגירעונות, הם לא - - -
יעקב טסלר: הכול טוב ויפה, במקביל צריך להביא פתרון לילדים האלה, למשפחות.
ויויאן אזרן: תראה, הלוואי שאפשר היה שלשירותים ספציפיים יהיה מימון של 100%, הלוואי שהיה דבר כזה.
ויויאן אזרן: אני רק חייבת להגיד, שזה משהו שהוא הרבה יותר גדול מהסיפור הנקודתי הזה.
יעקב טסלר: ברור, זה משהו רוחבי יותר.
ויויאן אזרן: אני מסתכלת מערכתית, וזה התפקיד שלי, להסתכל על כל המערכת.
יעקב טסלר: עצוב.
יעקב טסלר: מי נמצא איתנו ממרכז השלטון המקומי?
יעקב טסלר: קלרה?
יעקב טסלר: אסא?
אסא בן יוסף: כן.
אסא בן יוסף: שלום, אדוני.
אסא בן יוסף: שמי אסא, אני עובדת סוציאלית, אני חייבת להדגיש את זה, בטח בימים האלה, ואני אחראית על תחום הרווחה במרכז השלטון המקומי.
אסא בן יוסף: אני אקצר בדברים כי נורא חשוב לי שתשמעו את קלרה, כמי שנמצאת בשטח והחיים בשטח הם יותר חזקים מכל דבר אחר.
אסא בן יוסף: אני רוצה רק להבהיר נקודה אחת שקשורה לתקציב ולהסביר איך הדבר עובד.
אסא בן יוסף: בעצם רשות מקומית מחויבת להשתמש בתקציב שלה, כשהיא משתמשת בתקציב שלה היא מחויבת ב-25% ומזוכה ב-75%.
אסא בן יוסף: קשה לי להאמין שישנן רשויות שיש להן תקציב והן לא משתמשות בתקציב הזה, בטח לצורך הסיוע המאוד מסוים הזה שזו נקודה מאוד רגישה, מאוד כואבת ומאוד מאוד מאוד קיימת ומופעלת וניתנת ברשויות המקומיות.
אסא בן יוסף: קשה לי להאמין.
יעקב טסלר: קשה לך להאמין, ומה לדעתך קורה?
אסא בן יוסף: כתבתי בצ'ט ואני באמת אשמח לבדוק את זה יחד עם ויוי, שעובדת איתי בשיתוף פעולה מלא.
אסא בן יוסף: אני חושבת שמה שקורה הוא שקודם כל חלק מהרשויות המקומיות מקבלות תקציב קטן ביחס לצרכים שלהם.
אסא בן יוסף: מרגע שהן מקבלות תקציב קטן ביחס לצרכים ואי אפשר לעשות גירעונות, אין לעשות גירעונות במוסד ובארגון ציבורי על סמך הבטחות, זה לא עובד.
אסא בן יוסף: זה שרשות עושה את זה זה סיפור אחר, אבל בעיקרון רשות מקבלת תקציב והיא צריכה לנהל את התקציב שלה בצורה מושכלת ונכונה.
אסא בן יוסף: אני מקבלת תקציב, אני יודעת את הצרכים שקיימים לי ואני עושה תעדופים בהתייחס לצרכים.
אסא בן יוסף: צר לי, אבל מערכת הרווחה שובתת כי בין היתר, לא בגלל שכר העובדים הסוציאליים, או לא רק, אלא בגלל באמת חוסר התאמה משווע בין הצרכים לבין המענים וההשארה שלנו, של מערכת הרווחה על כל מי שעובד בה, חשופים בצריח.
אסא בן יוסף: אז קשה לי להאמין, אני הצעתי ואני לא רוצה להרחיב, לבדוק מה שאמר החבר, נדמה לי מעזר מציון, שיש רשויות שלא נותנות, הוא נקב ברשימה של רשויות, מכיוון שהן לא רוצות לתת 25%.
אסא בן יוסף: אני לא חושבת שזו הסיבה, אני אשמח אם הוא יעביר את זה לוויוי, ויוי תעמוד בקשר איתי ואנחנו נבדוק את זה נקודתית.
אסא בן יוסף: זה לגבי התקציב, היה לי מאוד חשוב לציין את זה, באמת לסנגר על הרשויות המקומיות שלמרות השביתה ולמרות מחסור בתקציבים עושים כדי לתת מענה, בטח לסוגיה המסוימת הזאת.
אסא בן יוסף: אני אשמח מאוד, אדוני, אם תיתן לקלרה באמת קצת לתאר את הדברים מנקודת מבט של שטח ושל מה שהוא עושה.
אסא בן יוסף: אני חושבת שזה חשוב שכולנו נשמע אותה.
יעקב טסלר: נעשה את זה ממש קצר ותיכף אחרי זה אני אגיב על מה שאמרתם.
יעקב טסלר: קלרה, את מסכימה עם מה שאסא אומרת?
קלרה חן: אני מודה לך שמתאפשר לי להתייחס.
קלרה חן: קודם כל כנציגת הרשויות המקומיות גם אני, כמו אסא, חושבת שאם יש רשויות שלא נותנות, לא מאפשרות נופשון או כל שירות אחר בגלל ה-25% הן ממש ממש מעט רשויות, הן ממש לא כלל הרשויות וחשוב להתייחס לרוב הרשויות.
יעקב טסלר: אף אחד לא אמר שזה כלל הרשויות.
יעקב טסלר: אני חייב לציין.
יעקב טסלר: אף אחד לא ציין את זה פה.
יעקב טסלר: במעט שיש, אז זה ממש ממש לא בסדר לעומת הילדים שמתגוררים ברשות הספציפית.
יעקב טסלר: הלאה.
קלרה חן: אני מצטערת, אני נאלצת לא להסכים.
יעקב טסלר: זכותך.
קלרה חן: אני רוצה להגיד לך, הרשות המקומית נמצאת בחזית, ויוי יודעת את זה יפה מאוד, ויוי וגם מפעילי השירותים.
קלרה חן: העובדים הסוציאליים ברשות המקומית נמצאים בקשר יום יומי עם הלקוחות, מי כמונו רואה את המצוקה, מי חווה את הקשיים, מי חווה את אותם הורים שמגיעים עם קשיים מאוד מאוד גדולים וכמובן שיש לנו אינטרס שההורים האלה יקבלו את הסיוע הגדול ביותר, כי אנחנו מאמינים שמקומו של הילד עם המוגבלות בבית, עם המשפחה שלו.
יעקב טסלר: כולנו מאמינים.
קלרה חן: ובלי שאנחנו ניתן לילד הזה את האפשרות, את המשאבים, כדי שיוכל להיות בבית, בלי שניתן למשפחה את שירותי הפנאי האלה לא נוכל לבקש מהם בעצם להמשיך ולהחזיק את הילד בבית.
קלרה חן: צר לי שנציג האוצר עזב, אבל אם אנחנו לא נאפשר את המימון באמת המינימלי הזה של 15 ימי נופשון בשנה נמצא את עצמנו עם הורים ששולחים את הילדים למסגרות חוץ ביתיות כי אין להם ברירה אחרת, כי הם צריכים לנשום ואז זה יעלה לנו הרבה הרבה הרבה יותר לאוצר המדינה.
קלרה חן: אז גם בחשיבה כלכלית פרופר נכון לתקצב את זה בצורה ריאלית.
קלרה חן: אני רוצה להגיד שאנחנו מאז תחילת השנה נמצאים במצב בלתי אפשרי, לא רק בתחום הנופשונים, גם בתחום הסידורים החוץ ביתיים, גם בהשמות לכל הפרויקטים שפיתחנו לאורך שנים - - -
יעקב טסלר: עובדים לפי השעון, אכן אכן, וכולנו מוקירים ומעריכים את העבודה שלכם, של כל העובדות בכל הארץ.
קלרה חן: סליחה, אני מבקשת.
קלרה חן: אנחנו מתוקצבים בתקציב מאוד מאוד חסר, כמו שוויוי אמרה, בשנה שעברה, שכולנו התמודדנו חוץ מהקורונה גם עם שלוש מערכות בחירות, מצאנו את עצמנו מול מצב שממש עד סוף דצמבר לא היה ברור שהגירעונות שנכנסנו אליהם כדי לתת שירות ללקוחות יכוסו.
קלרה חן: במצב כזה אף אחד לא ייתן לנו קרדיט.
קלרה חן: גם הרשויות המקומיות נמצאות במצוקה כלכלית מאוד קשה סביב הקורונה.
קלרה חן: אז אנחנו מצפים כרשויות מקומיות שנמצאות בחזית עם המשפחות שהשותפים שלנו, היינו משרד הרווחה, יעשה את המלחמה מול משרד האוצר כדי לתקצב אותנו בצורה ריאלית, כמו שוויוי אמרה - - -
יעקב טסלר: מה החלק שלכם במלחמה?
קלרה חן: וואו, קודם כל אנחנו נמצאים ביום יום עם המשפחות, אנחנו עושים את העבודה הקשה ביותר.
יעקב טסלר: לא התכוונתי מול המשפחות, זה אנחנו יודעים, התכוונתי מול השותפים כפי שהגדרת אותם.
קלרה חן: יש לנו כמה שותפים, השותף הראשון זה כמובן משרד הרווחה, השותף הנוסף זה מפעילי השירותים, השותף השלישי והעיקרי הוא המשפחות.
קלרה חן: אנחנו נמצאים בקשר עם כולם ומנסים לגשר על הצרכים של כולם.
קלרה חן: אז אנחנו מאוד מאוד נשמח ומקווים שכל אחד יעשה את חלקו, משרד הרווחה שיתקצב אותנו בצורה סבירה, יאפשר לנו לתת לכל משפחה שרוצה בזה 15 יום או אפילו יותר, כי יש משפחות שזקוקות ליותר, נשמח שמפתחי השירותים ידאגו לתת שירות גם לילדים שהם בקצה הרצף.
קלרה חן: אחת הבעיות הקשות שיש לנו זה שלילדים מורכבים מאוד, ילדים עם שילוב של אוטיזם ובעיות התנהגות ופיגור מאוד קשה לתת מסגרות של פנאי.
קלרה חן: אז מאוד חשוב שגם הילדים האלה - - -
יעקב טסלר: שמעו את הזעקה שלך ואת הכאב שלך, יש לי מה להתייחס בנושא הרשויות, אבל מפאת קוצר הזמן אני אעשה את זה בהזדמנות אחרת.
יעקב טסלר: תודה לך, קלרה, תודה אסא.
יעקב טסלר: אני רוצה, בבקשה, לפנות אלייך, ויויאן.
יעקב טסלר: שיטת התקצוב ברשויות, הם מקבלים את זה לפי מספר הילדים או לפי גודל של הרשות?
מיכל בן אלי: לא, אנחנו מתקצבים - - -
יעקב טסלר: סליחה שוב אני פניתי - - -
ויויאן אזרן: לא, מה שמגיע מגיע.
ויויאן אזרן: היא למדה הרבה שנים ראיית חשבון - - -
יעקב טסלר: אני מתנצל, אני לא עשיתי את ההבחנה קודם.
ויויאן אזרן: והיא עורכת דין, אז אנחנו ניתן לה - - -
יעקב טסלר: בקצרה.
מיכל בן אלי: בעיקרון המיינסטרים של התקצוב שאנחנו עושים כן נבנה לפי קריטריונים, זאת אומרת אנחנו בודקים כמה זכאים יש בכל רשות, אבל אני כן חייבת להגיד שבהרבה מאוד מקרים אנחנו גם מוסיפים לתוך הקריטריונים שאנחנו מתקצבים גם תקצוב שנה קודמת ולא תמיד זה מגיע רק לפי קריטריון נקי.
מיכל בן אלי: זאת אומרת יש גם התייחסות להאם הרשות באמת מנצלת את השירות הזה, האם יש ביקוש מצד הילדים.
יעקב טסלר: מה זה, תמריצים?
מיכל בן אלי: כן, יש את שני הדברים.
מיכל בן אלי: אנחנו גם מתייחסים לכמות האנשים הזכאים בתוך הרשות, כמו שוויוי אמרה, שנמצאים במבחני היסוד, זאת אומרת - - -
יעקב טסלר: שרואים את שיתוף הפעולה, רואים שהם יוצאים מגדרם לסייע.
מיכל בן אלי: נכון.
יעקב טסלר: אבל זה לא יוצר מצב, אני פשוט ככה שמעתי לכן אני רוצה לברר את זה איתכם, שרשות, אמרתי שם כדוגמה, ירושלים, שהזכאים לצורך העניין אלפי ילדים ורשות כמו דימונה, שיש להם 1,500 ילדים, אבל בירושלים מקבלים הרבה הרבה יותר בגלל שהיא עיר גדולה לעומת דימונה שיש שם 1,500 ילדים, העלויות שלהם יותר קטנות, אז הם לא מקבלים.
יעקב טסלר: זה לא נכון?
מיכל בן אלי: אני אומרת שוב, זה בדרך שילוב של שני הדברים.
מיכל בן אלי: אנחנו גם נתייחס לזה שיש הרבה יותר ילדים בירושלים לעומת דימונה, יש לנו גם קריטריון כמותי של כמה זכאים יש ברשות, וכן, גם לפעמים, יש התייחסות להאם ניצלו את הכספים בשנה קודמת.
יעקב טסלר: זה משהו אחר.
יעקב טסלר: לא זה אני שאלתי.
ויויאן אזרן: לא, את לא עונה לו.
ויויאן אזרן: תראה, בגדול כמובן שבירושלים אנחנו ניתן – אם אתה אומר שיש פה 1,500 ופה 1,500 - - -
יעקב טסלר: אני אגיד את זה מאוד מאוד פשוט, בוא ניקח עיר כמו שציינת קודם, בני ברק, שיש שם 20,000 ילדים, כדוגמה, ניקח עיר כמו אשדוד - - -
ויויאן אזרן: אז אנחנו נותנים יותר.
ויויאן אזרן: לא מספיק, אבל אנחנו נותנים יותר כי זה פונקציה - - -
מיכל בן אלי: - - - להתייחס לכמות הילדים שזכאים.
יעקב טסלר: אז זה כן הולך לפי כמות הזכאים.
ויויאן אזרן: ברור, היא אמרה.
מיכל בן אלי: כן, אני אומרת, יש את הקריטריון הזה.
ויויאן אזרן: וגם יש נקודתית.
ויויאן אזרן: אני לא משאירה אצלי יום אחד - - -
יעקב טסלר: שקל.
ויויאן אזרן: אני לא משאירה.
ויויאן אזרן: פעם, שנים, הייתי כן כי הייתי נורא לחוצה על זה שפתאום יכולים להיות מקרים מאוד מאוד חריגים ומשפחה ששני ההורים נפטרו וצריך לתת ממש מענה חירומי וצריך לתת כל מיני אז הייתי משאירה כמה עשרות או אפילו כמה מאות, היום אני לא משאירה כלום ולפעמים אני נאלצת כן להגיד בואו נעשה העברה מרשות לרשות.
ויויאן אזרן: זה מה שעשיתי עכשיו לגבי בני ברק.
ויויאן אזרן: לגבי בני ברק נאלצתי ורציתי לעזור להם והוצאתי מרשויות אחרות כדי לתת להם תוספת כדי שהם יוכלו לשרוד.
ויויאן אזרן: לא הייתה ברירה, פשוט לא הייתה שם ברירה.
ויויאן אזרן: יש לי עוד רשויות שהם בסגרים ואני לא יכולה לעזור באותה מידה עכשיו.
יעקב טסלר: אין לך את הכלים.
יעקב טסלר: עצוב, עצוב מאוד.
יעקב טסלר: אוקיי, הסיכום.
יעקב טסלר: איך אני אתחיל?
יעקב טסלר: אין מילים.
יעקב טסלר: אני רוצה לסכם ולומר כך, אני נוכחתי לראות פה בדיון עם הנציגים של משרד העבודה והרווחה אנשים נפלאים שהם מאוד מאוד רגישים וקשובים לבקשות של הציבור והם מבחינתם במסגרת התקציבית שיש להם הם עושים מעל ומעבר כדי לסייע תוך כדי תמרונים, כמו ששמעתי כרגע, בודקים עם כל רשות מה ניתן לעשות ובמה ניתן לסייע וברגע שרואים שאחד לא נותן את המענה – וזו רק דוגמה שאנחנו יכולים לראות איך שהם מנסים לעזור.
יעקב טסלר: יחד עם זאת, אנחנו לא מסתירים את זה, שיש חסר בתקציב.
יעקב טסלר: יש באופן כללי גם בעיות, שהן לאו דווקא בנושא הזה הספציפי, אבל באופן כללי באופן רוחבי בשיטה.
יעקב טסלר: זה ברור שהרשות לא מתקצבת, אין לה את היכולת לתקצב או מפחדים, או מגירעונות או שהיא נמצא בתוך גירעונות, אז המשפחות והילדים המיוחדים לא יכולים לקבל את המענה וצריך לתת את הדעת על זה ולראות איך אנחנו משנים את זה, איך אנחנו מתגברים על הבעיה הזו.
יעקב טסלר: יחד עם זאת היה לי עצוב לשמוע, ואני חושב שלא רק לי, גם החברים שנמצאים כאן ואלה שהשתתפו בזום, שההתרשמות שלי כך, ואני לא מאשים את אף אחד, אני מאשים רק את עצמי אם ההבנה שלי לא הייתה נכונה, שבאוצר לא רואים את זה כך.
יעקב טסלר: נכון שבאופן כללי, השיטה הידועה, שאנחנו כולנו מכירים, חווים את זה יום יום, אין תקציב ב-2020, אנחנו נראה מה קורה.
יעקב טסלר: אני לא התרשמתי שיש איזה מאמץ מבחינתם לראות בימים האלה, כפי שפתחנו את הישיבה, במשבר שאנחנו נמצאים, בקורונה, שכולנו חשבנו בתקופה מסוימת שזה כבר עבר מהעולם, אבל לצערנו אנחנו רואים דברים אחרים.
יעקב טסלר: ברוך ה', שה' יעזור הלאה, לא קורה פה המצב שהיה באזור סביבות חודש אפריל ששמענו מה קורה במדינות רבות בעולם, אני מקווה בעזרת ה' שימשיך ככה ושכולנו נצא מזה, אבל אני לתומי חשבתי שכפי שאנחנו רואים באין ספור דיונים שאנחנו מקיימים פה במשכן במצב הנוכחי, שיהיה את האכפתיות ולראות איך לסייע כמו שמנסים באבטלה, בחל"ת, אני לא אכנס פה לכל הרשימה הארוכה, שלהורים ולילדים האלה גם מגיע לקבל את מה שהם צריכים.
יעקב טסלר: אני מתכוון לפנות במכתב לשר האוצר בעניין ואני אבקש מכם, האנשים הנפלאים פה שנמצאים ממשרד הרווחה, אל תרפו, תמשיכו הלאה, אנחנו לצדכם במאבק הזה.
יעקב טסלר: ברגע שאנחנו רואים פרטנר, שיש מישהו שמבין ומכיר את הצורך אז זה נותן גם את הכוח למשפחות, נותן את הכוח לעמותות ולארגונים שאתם איתם בקשר, הם רואים ושומעים איך שאתם רוצים לבוא לקראתם.
יעקב טסלר: אני אשמח לקבל את הרשימה של הרשויות, אם יש לכם, אם לא, נשיג את זה בדרך אחרת, כל הפחדים האלה, אם זה נכון או לא נכון, לא יודע, צריכים לבדוק את זה וצריך למצוא את הדרך בתוך הרשויות, ופה אני פונה לאנשים הנחמדים שהיו פה ממרכז השלטון המקומי, תפקידכם להגן על הרשויות, תפקידי להגן על הרשויות ותפקידי להגן גם על המשפחות ועל כל אזרחי ישראל.
יעקב טסלר: אתם תעשו את העבודה שלכם ואני אעשה את העבודה שלי.
יעקב טסלר: תודה רבה לכולכם ואני מקווה שבקרוב נוכל להתבשר בבשורות טובות.
יעקב טסלר: תודה ויום טוב לכולם, הישיבה נעולה.
יעקב טסלר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה הבוקר בסקירת האגף לפניות הציבור במוסד לביטוח לאומי על אופן הטיפול בפניות הציבור.
יעקב טסלר: הביטוח הלאומי פוגש אותנו בכל תחנה בחיים.
יעקב טסלר: ברגעים שמחים מלידה, מענק לידה, וגם ברגעים עצובים, נפגעי פעולות איבה, קצבאות שארים, דמי קבורה.
יעקב טסלר: הביטוח הלאומי איתנו כצעירים, בקצבאות ילדים וגם כזקנים, קצבאות זיקנה, סיעוד, בעבודה, אבטלה.
יעקב טסלר: , ביטוח תאונות עבודה וגם ללא עבודה.
יעקב טסלר: הביטוח הלאומי דואג עבורנו לחולים, ועדות רפואיות למיניהן, ניידות, נכים.
יעקב טסלר: בעצם אין תחום שהביטוח הלאומי לא מעורב בחיי היום יום שלנו.
יעקב טסלר: העובדה היא שאין אחד מתי שהוא שלא נזקק להגיע לביטוח הלאומי, אבל מטבע הדברים זה מביא אותנו להמון המון פניות מהציבור כמו שציינתי, שממש כל אחד מאתנו בכל מעגל החיים שלו מגיע לביטוח הלאומי ואכן עשה עבודה טובה, כפי שאני שומע, עד כמה שאפשר, אבל אנחנו התכנסנו היום לראות איך לייעל ואיך לשפר ובעיקר לשמוע, לקבל סקירה איך הביטוח הלאומי עד היום מתנהל בפניות הציבור.
יעקב טסלר: עד היום, הכוונה שלי בדגש על השגרה, וזה לא סוד, איפה שאנחנו נמצאים היום.
יעקב טסלר: בכל ועדה שמתקיימת אנחנו מזכירים לכולם, בעצם דבר שאנחנו לא צריכים להזכיר, אנחנו חווים את זה כל אחד יום יום מהכיוונים שלו ואני מניח שאתם בביטוח לאומי מוצפים עם אלפי ולא הייתי אומר מאות אלפי, אבל יכול להיות שגם, פניות מאזרחים.
יעקב טסלר: אני רוצה דווקא להתחיל בשגרה, איך הדרך של הביטוח הלאומי להתמודד עם הפניות הרבות שיש לו, באיזו צורה הדרך של הטיפול, ממתי שאזרח פונה לכם עם עזרה בכל תחום שהוא, תוך כמה זמן הוא מקבל מענה, איך הדברים עובדים, ובהמשך אני אכנס יותר לפרטים.
יעקב טסלר: אני רוצה ברשותכם לפנות לעו"ד נורית יצחק, מנהלת אגף פניות הציבור.
יעקב טסלר: תודה שהצטרפת אלינו, הנושא חשוב לכולנו.
יעקב טסלר: שמעתי מהצוות בוועדה את שיתוף הפעולה שיש לכם עם הוועדה ועם כל הדברים שמגיעים אליכם, אבל אני רוצה כרגע להתמקד כפי שציינתי באופן כללי, איך הולכת הדרך של הפניות שמגיעות אליכם באופן כללי ויותר בהמשך הדיון אני אכנס יותר לדברים פרטניים.
נורית יצחק: קודם כל שלום ובוקר טוב לכולם.
נורית יצחק: אנחנו שמחים על הופעתנו הראשונה בפני הוועדה לפניות הציבור של הכנסת בהרכבה החדש, מאחלים לכם בהצלחה ובטוחים שיהיה שיתוף פעולה פורה בינינו לבינכם בכל הנושא הקשור לביטוח הלאומי ולמבוטחי הביטוח הלאומי.
נורית יצחק: אנחנו חשבנו שתרצו לשמוע קצת סקירה בתחילה על הביטוח הלאומי, המבנה שלו, מה התפקידים שלו, ואיפה אנחנו בתוך הביטוח הלאומי כאגף פניות הציבור.
נורית יצחק: אני מבינה מיו"ר הוועדה שאתה מעוניין שאנחנו נתחיל ישירות על הנושא של הקשר שלנו עם הציבור ואיך אנחנו מטפלים בפניות או שבכל זאת אתה רוצה שנדבר קודם לכן על הפעילות של הביטוח הלאומי באופן כללי, על הגמלאות.
יעקב טסלר: אומרים בדרך כלל שלא משנה הסדר, אבל אם לא משנה הסדר נתחיל עם הדבר הראשון כפי שציינת.
נורית יצחק: אז אני אומר כמה מילים כלליות על הביטוח הלאומי ברשותכם, לפני שאדבר על הקשר שלנו עם הציבור.
נורית יצחק: כפי שאני מניחה שאתם יודעים, כחברים שחלקכם ותיקים בכנסת ישראל, הביטוח הלאומי הוא בעצם הגוף המרכזי של מערכת הביטחון הסוציאלי במדינת ישראל, כאשר המטרה המרכזית שלו היא לטפל באבדן היכולת לעבוד ולהתפרנס של אזרחי מדינת ישראל, כאשר אבדן היכולת לעבוד ולהתפרנס יכולה להיווצר כתוצאה מגורמים שתלויים באדם, המבוטח עצמו, בשל איזה שהוא מצב קיומי אישי שלו, כמו נכות, מחלה, הגעה לזקנה, התאלמנות וכדומה, או בשל גברים שלא קשורים לו באופן אישי אלא בתפקוד של כל מיני גורמים או מוסדות מרכזיים במדינה כמו היום במצב של אבטלה רחבה, מצבים של מלחמות, מעשי איבה וכדומה.
נורית יצחק: משימות נוספות מעבר לטיפול הפרטני באבדן היכולת להתפרנס זה משימות של קידום השוויון בחברה, זה של יצירת אינטגרציה חברתית ואת זה אנחנו עושים באמצעות גמלאות מסוגים שונים בביטוח הלאומי, גמלאות שמותנות בגובה ההכנסות לעומת גמלאות שהן אוניברסליות שלא קשורות בגובה ההכנסה כדי להשיג את שתי המטרות הנוספות האלה.
נורית יצחק: אני מניחה שיש בפניכם את המצגת שהעברנו אליכם ולא העלינו אותה, אבל אני מקווה שהיא מונחת בפניכם ובה אנחנו גם הצגנו לכם את החזון של הביטוח הלאומי, שהורכב ונערך על ידי נציגים מכלל עובדי ומנהלי הביטוח הלאומי.
נורית יצחק: אנחנו רואים את עצמנו ראשית כל כגוף מקצועי לא כגוף פוליטי, גוף מקצועי שמורכב מבעלי מומחיות בתחום הביטחון הסוציאלי, וככזה אנחנו גם גוף מבצע את מדיניות הממשלה, מדיניות הכנסת שנקבעה בחקיקה, אבל אנחנו גם גוף שרואה את עצמו כגוף משפיע לעניין קבלת החלטות בטחון סוציאלי על ידי הכנת ניירות עמדה שנעשים על ידי מומחים של הביטוח הלאומי במינהל המחקר החוקרים של הביטוח הלאומי, באמצעות הניסיון שהצטבר לאורך עשרות שנים בביטוח הלאומי, כאשר - - - ניירות העמדה מובאים לממשלה ולכנסת בתחומים רחבים, למשל בנושא של - - - למשל בנושא של גובה דמי ביטוח מינימליים ראוי, מה מעמד עקרת הבית בביטוח הלאומי, דו"ח העוני של הביטוח הלאומי, הטיפול הנכון בגרעון האקטוארי וכולי.
נורית יצחק: בנושא הזה אנחנו עושים עבודה רבה שהיא מעבר לעבודה השוטפת של טיפול במבוטחים ברמה האישית למיצוי הזכויות שלהם.
נורית יצחק: הביטוח הלאומי קיים מ-1954, הוא הוקם בחוק הביטוח הלאומי, מדובר בעצם בפעולת ביטוח כאשר אנחנו בעצם מממשים את ההחלטה של הכנסת שלפיה באמצעות ערבות הדדית כל אחד מתושבי מדינת ישראל ישלם כמה שהוא יכול ויקבל כמה שהוא צריך, כאשר כמה הוא יכול וכמה הוא צריך לקבל נקבע בחוק הביטוח הלאומי.
נורית יצחק: בתחילת החוק היה מדובר בענפי ביטוח ספורים ובמהלך השנים נוספו עוד ועוד ענפי ביטוח כך שהיום אנחנו יכולים לומר שבעצם הביטוח הלאומי מלווה את תושבי מדינת ישראל מיום היוולדם ועד פטירתם, אפילו עוד לפני יום היוולדם יש גימלה לשמירת הריון ואחרי הפטירה יש מענק פטירה, דמי קבורה וקצבאות לאלמנות ושארים, כאשר בעצם כל אחד מאתנו במהלך החיים שלו יכול להיתקל מי יותר ומי פחות בצורך להיעזר בביטוח הלאומי על מנת שתהיה לו איזו שהיא רשת בטחון בתקופות שבהן הוא לא מסוגל לכלכל את עצמו בין אם מסיבות פחות חיוביות כמו נכות, התאלמנות ובין אם מסיבות חיוביות כמו הולדת ילדים ויציאה ממעגל העבודה לתקופות זמניות כתוצאה מלידה וטיפול בתינוק.
נורית יצחק: בנוסף לחוק הביטוח הלאומי שמממומן בעקרו באמצעות דמי הביטוח הלאומי שנגבים מכל תושבי מדינת ישראל, יש לנו מערכת שלמה של חוקים נוספים שהביטוח הלאומי מבצע באמצעות הטלת חיוב בחקיקה ובהסכמים שנכרתו בינו לבין משרד האוצר בשם ממשלת ישראל, יש מערכת של 18 חוקים והסכמים שהם במימון מלא של האוצר ואתם בטח מכירים את חוק הבטחת הכנסה חוק המזונות הבטחת תשלום, חוק פיצוי נפגעי פעולות איבה, הסכם הניידות לנכים מוגבלים בגפיים תחתונות ועוד ועוד ועוד, וכמובן חוק ביטוח בריאות ממלכתי שבאמצעותו הביטוח הלאומי גובה את דמי ביטוח הבריאות מכל תושבי מדינת ישראל, ומעביר אותם לקופות החולים לפי מפתח חלוקה שנקבע בחוק, כך שאפשר לומר שבאמת מדובר בזרוע ארוכה של הממשלה לביצוע מדיניות סוציאלית אבל גם בגוף מקצועי שפועל וגם רואה את עצמו לא רק כמיישם חקיקה אלא גם כשותף וכיועץ לממשלה ולכנסת בתחומים של מדיניות בטחון סוציאלי.
נורית יצחק: הביטוח הלאומי מורכב ממערכת שהיא מטה וסניפים, הטיפול מול התושבים, מול האזרחים, הפרטני בזכויות, במימוש הזכויות ובגבייה מבוצע על ידי סניפי הביטוח הלאומי בכל רחבי הארץ, יש לנו 23 סניפים ועוד הרבה מאוד, עשרות נקודות שירות, סך הכל 78 נקודות שירות שפרושות ברחבי הארץ לטיפול השוטף מול האזרח, כאשר בראש המשרד הראשי, המטה של הביטוח הלאומי, עומד מנכ"ל המשרד שהוא יו"ר מינהלת הביטוח הלאומי שמנהלת את הביטוח הלאומי, מורכבת מסגנים למנהל ה כללי לפי תחומים שונים, יועץ משפטי, חשב, ותחת המנהל הכללי מלבד הסמנכ"לים בתחומים הייעודיים, יש גם כמה אגפים מקצועיים יחודיים שביניהם גם האגף שלנו, אגף פניות הציבור וטיפול בענייני ביקורת המדינה, כאשר אנחנו חריגים לעומת יתר יחידות המשרד הראשי בכך שאנחנו בדומה לסניפים פועלים באופן ישיר מול האזרח, זאת אומרת מקבלים פניות ישירות ממבוטחים אל האגף לפניות הציבור, כל פניה שמופנית אל מנכ"ל הביטוח הלאומי או אל אגף פניות הציבור מטופלת על ידי האגף לפניות הציבור במשרד הראשי.
נורית יצחק: אני עוד מעט אספר גם על היקפי הפעילות של האגף לפניות הציבור.
נורית יצחק: לפני כן ניתן איזה שהוא מידע במספרים על היקפי הפעילות של הביטוח הלאומי שאני מניחה שאתם מבינים שהם אדירים שכן אנחנו מטפלים בכל תושבי מדינת ישראל, כל אחד מתושבי מדינת ישראל במהלך החיים שלו באיזו שהיא דרך נזקק, כמו שאמרתי, חלק יותר וחלק פחות לאינטראקציה עם הביטוח הלאומי כך שיש לנו 9 מיליון לקוחות שבשפה המקצועית שלנו הם מבוטחים.
נורית יצחק: כאשר חלק גדול מהם הם בעצם אוכלוסיות במצוקה, אוכלוסיות במצוקה כלכלית, רפואית, משפחתית, מטבע הדברים האינטראקציה היא מורכבת, בעייתית.
נורית יצחק: אנחנו מטפלים בלמעלה ממיליון תביעות חדשות כל שנה, מתוכן למזלנו לשמחתנו כחצי מיליון משולמות באופן יזום ואוטומטי כמו קצבאות ילדים, מענק לימודים, מענקי לידה, דמי לידה, בחלקם הגדול, קצבאות הזקנה והשארים, מענקי פטירה, דמי קבורה, חלק נכבד מהגמלאות הצלחנו להביא לכך שהן תשתלמנה באמצעות מידעים שמגיעים אלינו באופן ישיר מגורמים שונים, רשויות וגופים אחרים שמאפשרים לנו לשלם את הגמלאות באופן אוטומטי ללא הגשת תביעה.
נורית יצחק: אנחנו מפעילים 32 תכניות סוציאליות שונות שכוללות 130 סוגים של תשלומים ושירותים, אם אני מדברת על קצבאות זקנה ושארים יש שם גם זקנה וגם שארים וגם מענק פטירה ודמי מחיה ליתום ודמי מחיה לאלמנה ושיקום מקצועי לאלמנות, זאת אומרת תחת אותה קורת גג של גימלה יש לנו הרבה מאוד תתי גמלאות כך שיש לנו סוגים רבים ושונים של גמלאות שלכל אחד יש את תנאי הזכאות שלו ולכן כפי שאמרתי המורכבות היא גדולה וההתנהלות מול הביטוח הלאומי של האזרח הקטן שלא מכיר את ספר החוק המאוד רחב ומורכב שלנו, היא בהחלט מצריכה הנגשה מאוד רחבה, מאוד שקופה ומאוד מפורטת בדרכים שונות.