GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומית אבינח: אנחנו סובלים מהריחות באופן אישי.
ישראל אייכלר: עד גדרה?
שלומית אבינח: כן, בגדרה.
קריאה: זה הגיע עד רחובות.
ישראל דנציגר: אתם לא סובלים משם בגדרה.
שלומית אבינח: בגדרה אנחנו מריחים.
ישראל דנציגר: זה לא משם.
ישראל דנציגר: גדרה – את רוצה, נעשה דיון אחרי זה על פסולת חקלאית שמפוזרת ונשרפת בסביבות גדרה, וממנה את סובלת.
ישראל דנציגר: גם אתגר גדול.
ישראל דנציגר: אפשר לקיים על זה דיון, אבל בואו לא נסטה, בסדר?
ישראל דנציגר: דרך אגב, בגלל זה אני פתחתי ואמרתי – זו בעיה ארצית.
ישראל דנציגר: כי התלונות שאת מתלוננת על ריח וזיהום אוויר של פסולת בשטחים פתוחים שנשרפים, היא בעיה ארצית.
ישראל דנציגר: אני פה מדבר על אשדוד.
ישראל דנציגר: יש לי 300 מוקדים חוזרים במדינת ישראל של דברים כאלה, בלי שאני מדבר על המוקדים שצפים לי כל פעם, כי איזה מישהו זרק איזה ערימה של פלט בעלי חיים ומישהו שרף את זה.
ישראל דנציגר: יש פה אתגר לאומי, איני מתבייש להגיד שזה המצב.
ישראל דנציגר: לגבי המט"ש – המט"ש אנחנו דרשנו על פי חוק מרמ"י ועיריית אשדוד ואיגוד משתמשי הקולחין להגיע למשא ומתן לאיך מפנים את בעיית השפכים שם, כי יש עיקרון של – המזהם משלם.
ישראל דנציגר: קרי, מי שגרם את הזיהום הוא זה שצריך לשקם.
ישראל דנציגר: ואנחנו דרשנו מהם שעד פברואר 2018 זה יקרה.
ישראל דנציגר: הפעולה לא נעשתה, ובימים האלה הצוות שלי קיבל הוראה, הלשכה המשפטית, להתחיל פעולות של אכיפה, בחוקים הניתנים לנו, כדי לחייב את משתמשי המט"ש, אנשים שבבעלותם הקרקע והשימוש – רמ"י, עיריית אשדוד ואיגוד ערים – לעשות את הפעולה הזאת.
ישראל דנציגר: אני כבר אומר לכם, פעולה משפטית מאוד-מאוד קשה.
ישראל דנציגר: בדרך כלל היועץ המשפטי לממשלה עוצר את המשרד מלאכוף על רשויות מדינה אחרות.
ישראל דנציגר: אנחנו מנסים.
ישראל דנציגר: אני כבר מההיסטוריה אומר לכם, סיכוי קטן מאוד שהיועץ המשפטי לממשלה ירשה לי להשתמש במקל אל מול רשויות מדינה אחרות.
ישראל אייכלר: אם כך, המסקנה היא שאתה, המשרד להגנת הסביבה, צריך לעשות את העבודה, ואחר כך להגיש חשבון לכל אלו שאתה רוצה ללכת איתם לבית משפט ל-5-6 שנים.
ישראל דנציגר: אני חושב שזו מסקנה נכונה.
ישראל דנציגר: אפשר לעשות אותה רק בהינתן שהחוק מאפשר לי ושיש לי תקציב.
ישראל דנציגר: כי ברגע שאני עושה את זה, אסור לי לעשות את זה ברשות מסוימת בלי קול קורא שוויוני, מבחינת חוקי הקצאת הכספים.
ישראל דנציגר: ברגע שאני אעשה את זה רק באשדוד, ישר יקפצו גדרה, ישר יקפצו מקומות אחרים ויגידו – למה אתה לא עושה אצלי?
ישראל דנציגר: ואז זו בעיה של כמה מיליארדי שקלים.
ישראל דנציגר: ולכן, אם האוצר רוצה להרחיב את זרוע הביצוע שלי שמשקמת קרקעות, כדי שיוכלו לעשות את זה ולתת גיבוי תקציבי לדבר הזה, אקח על עצמי אחריות ואבצע.
ישראל דנציגר: כרגע - - -
ורד קירו זילברמן: זאת אומרת שאי אפשר לשקם קרקעות במדינה?
ישראל דנציגר: לא, הפוך.
אורי דביר: הפוך.
אורי דביר: מה, יש לנו פרויקט ענק לשיקום קרקעות.
ישראל דנציגר: בנינו חברה לשיקום קרקעות.
ישראל דנציגר: זה בדיוק מה שאני - - -
אורי דביר: יש חברה עם תקציב של מיליארדים לשיקום קרקעות.
ורד קירו זילברמן: לא, אבל אומר המנכ"ל - - -
ישראל דנציגר: לא, לא, דקה.
ישראל אייכלר: אז אם יש לך חברה כזאת, מה הבעיה ליצור סדר עדיפויות?
ישראל דנציגר: אז בדיוק, חברים, כיוונתם לדעת גדולים.
יעל כהן-פארן: מי אחראי על החברה?
יעל כהן-פארן: רמ"י או - - -
אורי דביר: שיתוף.
אורי דביר: הנהלה משותפת.
ישראל דנציגר: רמ"י הקימו בעזרתנו, ואנחנו אחראים על חברה משותפת, חברה לשירותי איכות סביבה.
ישראל דנציגר: אותה חברה נכשלת, דרך אגב, מפסידה כספים, שיקמנו אותה בשלוש השנים האחרונות, הבאנו מיליארדי שקלים.
ישראל דנציגר: במטרה ובחוק ובהחלטת ממשלה נקבע, שמטרתה לשקם בסיסי צה"ל מפונים, כדי לבנות שם 100 אלף יחידות דיור ובתקצוב של רמ"י.
אורי דביר: אבל עכשיו גם הרחבנו את זה לעוד אתרים.
ישראל דנציגר: כרגע עוד לא.
ישראל דנציגר: עוד לא.
ישראל דנציגר: רמ"י ביקשו, חוקית זה עוד לא נעשה.
ישראל דנציגר: רק כדי שנהייה מדויקים בכנסת.
ישראל דנציגר: רמ"י ביקשו להרחיב את זה גם לשיקום מטמנות שבהם ייבנו, וגם לפינוי נפגעי אסבסט.
ישראל דנציגר: אנחנו כרגע בלשכה המשפטית בעבודה על הנוסחים בתהליך, כדי לעשות את זה.
ישראל דנציגר: חשוב להבין, שגם זה לא יכלול מט"שים.
ישראל דנציגר: זה כרגע מדבר על מטמנות ולא מט"שים.
ישראל דנציגר: אם משרד האוצר ורמ"י רוצים שאנחנו נרחיב את סמכויות אותה חברה, ולשים כסף מאחורה וכוח אדם, כדי שבאמת נוכל להשתמש בזרוע הביצוע הזאת בכל אירוע כזה – אני מאוד אשמח, אני חושב שזה דבר נכון, הוא יעלה הרבה מאוד כסף למדינת ישראל, ואני חושב ששם בסופו של דבר הדיון יתנקז.
ישראל אייכלר: הנה, עכשיו הגענו אליך, נציג משרד האוצר, אורי דביר.
יעל כהן-פארן: רק אני, שנייה, אני צריכה לצאת לדיון מהיר - - -
ישראל אייכלר: יש הבדל אחד – הוא צריך לצאת עוד ארבע דקות.
ישראל אייכלר: אם הוא ייצא, לא ייצא מזה כלום.
ישראל אייכלר: אם את תצאי, לא יקרה שום דבר.
יעל כהן-פארן: אז בסדר, אני אדבר אחריו.
אורי דביר: היושב ראש, בשבילך אני אצא גם עוד עשר דקות.
יעל כהן-פארן: לא, בסדר.
אורי דביר: זה בסדר.
יעל כהן-פארן: פשוט יש לי דיון מהיר שלי עוד חמש דקות.
יעל כהן-פארן: אני רק אגיד שאנחנו פה בדיון מעקב, ואני שוב נדהמת מהסיטואציה הזאת, שבעצם יש פה איזה אזור, נכון, השריפות כובו, אבל עדיין יכולות להתרחש, ובעצם אין לקיחת אחריות.
יעל כהן-פארן: שמענו כאן שיש את זרוע הביצוע, היא לא נוגעת לקרקעות האלו, היא לא יכולה לגעת בקרקעות האלה, המט"ש שפעל שם, א.א.
יעל כהן-פארן: שפעלו שם – אין אחריות, אין, כבר לא שם, הם יצאו מהסיפור.
יעל כהן-פארן: וזה פשוט בלתי נתפס.
יעל כהן-פארן: ועל זה אנחנו צריכים לתת את הדעת, ואם צריך פה, בחקיקה.
יעל כהן-פארן: יש כאן אזור שלם שפגוע מפעולות עבר, וצריך לראות קדימה, גם אם לא הולכים לבנות עליו, הסביבה נפגעת או עתידה להיפגע, בהתרחש אירוע קיצוני שוב, יתרחש מתי שהוא.
יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים למנוע את זה.
יעל כהן-פארן: ואני יודעת שזה בוודאי כספים רבים, וזה לא רק אשדוד, אבל אנחנו צריכים לתת על זה את הדעת, כי זה לא יכול להיות, אנשים חיים שם, אנשים נושמים שם, לא בריאים שם – צריך לקחת על זה את האחריות, וצריכים שהמדינה תיקח על זה את האחריות, גם אם זה פגעי חברה פרטית מהעבר, וצריך למצוא את הדרך.
יעל כהן-פארן: אגב, שאותה חברה פרטית תיתבע על ידי המדינה.
יעל כהן-פארן: גם אם החברה לא קיימת, הבעלים שלה עוד קיימים, אז הם מחזיקים בחברות אחרות.
יעל כהן-פארן: צריך למצוא את הדרך, שהם לא יוכלו לחמוק מהנזק שהם עשו.
יעל כהן-פארן: כי הרי אם הם היו - - -
ישראל דנציגר: ברשותך, אני רוצה לחזק את דבריך.
יעל כהן-פארן: רק להגיד, אתר א.א.
יעל כהן-פארן: היה אתר פסולת בניין, וברור לנו שנזרקה שם פסולת גם לא של בניין, ואנחנו מכירים עוד מקומות בארץ – חדרה, לא נתחיל לפתוח פה את כולם – עוד מקומות שיש ריחות, שיש תבערות, כי נזרקה פסולת שהיא גם תעשייתית, לא בניין.
יעל כהן-פארן: יש פה בעיות.
יעל כהן-פארן: אותו אחד סגר את החברה, הלך למשהו אחר, אף אחד לא תובע אותו, אז זה דרך לבאות.
ברוך וובר: תבעו אותו.
יעל כהן-פארן: את מי?
יעל כהן-פארן: את א.א.?
ברוך וובר: כן.
יעל כהן-פארן: אבל הוא לא משלם על זה.
ברוך וובר: קודם כל, החברה חויבה לחלוטין בכל העלויות.
ברוך וובר: הבעיה שהחברה כבר לא קיימת.
יעל כהן-פארן: היא לא קיימת, אבל הבן אדם קיים, ואותו - - -
ברוך וובר: הוא נתבע.
ברוך וובר: הוא נתבע כעת.
ברוך וובר: מחכים לפסק דין.
יעל כהן-פארן: במלוא עלויות השיקום של הקרקע שם?
ברוך וובר: הוא מחכה לפסק דין.
יעל כהן-פארן: בכמה הוא נתבע?
ברוך וובר: יש את החברה ויש את האדם.
ברוך וובר: אני לא בקיא בדיוק בפסק הדין.
יעל כהן-פארן: כי היום חברות אחרות שעושות דברים כאלה במקומות אחרים יודעות שהן לא תשלמנה על זה שקל, ולכן ממשיכות בהתנהלות כזאת.
ישראל דנציגר: יעל, ברשותך, אני מצטרף אליך.
ישראל דנציגר: אני חושב שיש - - -
ישראל אייכלר: מהדברים שלך הבנתי שכבר יש לך היום סמכות לשיקום.
ישראל דנציגר: יש לי.
ישראל אייכלר: יש לך גם תקציבים לשיקום.
ישראל דנציגר: יש לי תקציבים לשיקום.
ישראל אייכלר: וחברה לשיקום.
ישראל אייכלר: אז מה שמבקשת יעל, שהם ייקחו אחריות.
ישראל דנציגר: אני רוצה לחדד.
ישראל דנציגר: אני חושב שיעל צודקת.
ישראל דנציגר: אנחנו כבר בנינו מנגנון ואנחנו כבר עובדים איתו ומשקמים קרקעות על בסיסי צה"ל.
יעל כהן-פארן: כן, אבל רק קרקעות שאתם הפשרתם.
ישראל דנציגר: דקה, דקה, דקה, אני רוצה להמשיך.
ישראל דנציגר: אני חושב שבאמת המשימה שלכם היא להרחיב את ההגדרות, לשבת עם הצוות שלי ולנתח – אוקיי.
ישראל דנציגר: , איפה עוד יש דברים כאלה שצריך להרחיב את הסמכויות האלה, ולראות איך אנחנו משפטית עושים את זה.
ישראל דנציגר: צריך לראות שיהיה פה האוצר, יהיה פה רמ"י ויהיה משרד המשפטים, כי הם אלה שיכולים לתת לי את ההרחבה של זרוע הביצוע הזאת.
ישראל דנציגר: אז אתם צריכים לדרוש – מהם הקריטריונים, שזה לא רק יהיה קריטריונים של בנייה, כי זה לא הכל.
ישראל אייכלר: אם אתה רוצה, היועצת המשפטית של הוועדה גם מוכנה לשבת שם.
ישראל דנציגר: בשמחה.
ישראל דנציגר: זה דבר אחד.
ישראל דנציגר: דבר שני, זה צריך להיות מגובה בתקציבים.
ישראל דנציגר: אז עכשיו, זה אחד.
ישראל דנציגר: שניים – אנחנו מנסים לקדם רעיון, שלקבל בו סיוע פה גם יסייע, וזה קרן לשיקום נפגעים.
ישראל דנציגר: זאת אומרת, בן אדם שכבר היום הוא מפר, חלק ממה שהוא משלם למדינה צריך ללכת לקרן, שכשהוא יעזוב את המקום, מהקרן הזאת ישתמשו לשקם.
ישראל דנציגר: אלה שני דברים שאני בעדם, אני דוחף אותם, אבל עדיין לא קידמתי אותם.
ישראל דנציגר: אני חושב, שאם נצליח לייצר את הדברים האלה, נוכל לפתור, אבל זה יעלה הרבה כסף.
ישראל דנציגר: זה אירוע של מיליארדי שקלים.
ישראל אייכלר: כן, על זה יענה עכשיו אורי.
ישראל אייכלר: בבקשה, אורי.
אורי דביר: רציתי להגיב לכל מיני דברים שנאמרו פה.
אורי דביר: אחד – מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה באמת אמר, יש כמה דברים שמדברים על זיהום אוויר.
אורי דביר: אם הוא הוציא קודם כל את זיהום האוויר מתחבורה, המשרד יצא לתוכנית מאוד גדולה בהיקף של 240 מיליון שקלים - - -
ישראל דנציגר: 260.
אורי דביר: 260 לטיפול בזיהום אוויר.
ישראל דנציגר: זה עולה בכסף כל הזמן.
אורי דביר: בתחבורה.
אורי דביר: דיברנו על המפעלים – מפעלים זה רגולציה שהמשרד עושה יחד עם משרד הכלכלה.
אורי דביר: זה לא נושא, זה לא משהו שצריך לתת לו כסף.
אורי דביר: זה רגולציה.
אורי דביר: החליטו איך לעשות, זה בסמכות המשרד ובשיתוף עם משרד הכלכלה.
אורי דביר: אחרי זה דיברנו על נושא השריפות בשטחים פתוחים הכלליים, אנחנו עוד לא ב-א.א. וברתמים, ובאמת, כמו שישראל אמר - - -
ישראל דנציגר: נתתם כסף.
אורי דביר: בסיכום התקציבי האחרון יש תקציב של 50 מיליון שקלים לנושא.
ישראל אייכלר: יש פה כמה ישראל, אז ישראל דנציגר.
אורי דביר: נכון.
אורי דביר: ישראל המנכ"ל.
ישראל דנציגר: יש הרב, ויש ישראל.
ישראל אייכלר: יש מנכ"ל ויש יושב ראש.
אורי דביר: עכשיו, דיברנו על זיהום האוויר מרתמים.
אורי דביר: כמו שאני מבין פה, תקנו אותי אם אני טועה, כבר אין זיהום אוויר מרתמים, כי האתר כובה.
אורי דביר: אחרי זה דיברנו על נושא הגדר.
שלומית אבינח: נכון לעכשיו.
שלומית אבינח: נכון להיום.
ורד קירו זילברמן: אורי, זה שכרגע זה מכובה, זה לא אומר שאין זיהום קרקע, ושאין זיהום מים, ושאין פליטה של גזים רעילים.
אורי דביר: בסדר, בסדר, בסדר, רגע, לא סיימתי.
ורד קירו זילברמן: אז זה לא הכל החלטות.
אורי דביר: אחרי זה אומרים פה רמ"י, שהם יוצאים למכרז באמת לפתור את כל הנושא של הגדר.
אורי דביר: אז בעצם מה שנותר לנו זה שיקום האתר.
אורי דביר: זאת הבעיה שנותרה לנו – שיקום האתר.
ורד קירו זילברמן: איזה?
ורד קירו זילברמן: רתמים?
אורי דביר: כן.
אורי דביר: רתמים או א.א.
שלומית אבינח: יש שלושה אתרים כאלו.
ורד קירו זילברמן: יש רתמים, יש א.א.
ורד קירו זילברמן: אשדוד ויש בריכות חמצון.
שלומית אבינח: בואו, לצורך הפרוטוקול, באמת, אנחנו קוראים את הפרוטוקול, תתייחס בדברים – רתמים, א"א, והכל.
שלומית אבינח: כל אתר תתייחס, כדי שגם יהיה ברור בפרוטוקול.
שלומית אבינח: אתה מדבר על רתמים עכשיו.
אורי דביר: אני מדבר על רתמים, כן.
אורי דביר: ועכשיו השאלה מה עושים באמת עם שיקום האתר.
אורי דביר: יש צוות שמתכנס בראשות המנכ"ל להגנת הסביבה, יש ועדת היגוי – של האוצר, של רמ"י ושל הגנת הסביבה.
אורי דביר: אפשר לשבת ולראות מה העלויות.
אורי דביר: אין לנו עלויות כמה עולה לשקם את האתר, איך עושים, מה עושים, מי נגד מי, מה קורה שם, כמה כסף.
שלומית אבינח: אמרו 43 מיליון שקל.
ישראל אייכלר: אני יודע שאמרו 43 מיליון.
שלומית אבינח: באחת הישיבה זרקו.
אורי דביר: כמה כסף נשאר בהחלטת ממשלה הקודמת.
ישראל אייכלר: אם הכיבוי נשאר לו איזה 10-20 מיליון?
ישראל דנציגר: חברים, בואו נעזור לכם, ברתמים ו-א.א. יש מספיק כסף לכיבוי וגידור ושמירה.
ישראל דנציגר: זה שאנחנו לא מיישמים את זה, זה בעיה אופרטיבית שלי ושלךָ, שאנחנו לא מצליחים לגרום לרמ"י להוציא את החוזה הזה וליישם.
אורי דביר: אז אנחנו צריכים לכנס שוב את צוות ההיגוי ולכנס את הוועדה.
ישראל דנציגר: אז עומדים לכנס פעם רבעון, רמ"י מדווחים אליך, בבקשה, בואו נריץ את זה.
אורי דביר: אנחנו נבוא.
ישראל דנציגר: זה לא בעיית כסף.
ישראל דנציגר: אני פעם ברבעון אצלי עושה ועדת היגוי, זו בעיה יישומית.
ישראל אייכלר: ולשקם כמה צריך לעלות?
ישראל דנציגר: עכשיו, לשקם – זה כבר יש ויכוח בין רמ"י לבין הגופים, כמה זה צריך לעלות.
ישראל דנציגר: לזה כרגע אין כסף, וגם אין הערכה תקציבית בכלל.
ישראל דנציגר: זו המשימה.
ישראל אייכלר: אז זו הבעיה העיקרית.
ישראל אייכלר: למה אין הערכה תקציבית?
ישראל אייכלר: מה, כמה עולה זוג מכנסיים ליתום אני יודע.
ישראל אייכלר: מישהו נכנס פעם ל - - -
ישראל דנציגר: אני לא יודע.
ישראל אייכלר: אתה לא יודע?
ישראל אייכלר: אז הוא אומר לו – מה זה, איך אני אגיד לך?
ישראל אייכלר: תביא אותו, נמדוד אותו, נראה כמה הוא רחב, כמה הוא גבוה.
ישראל אייכלר: מה זה 'מכנסיים ליתום'?
ישראל דנציגר: תכפיל אותו פי שלוש, וזה מה שזה יעלה.
ישראל אייכלר: אתה אומר – אני לא יודע כמה.
ישראל אייכלר: תמדדו אותו, תעריכו אותו, תוציאו מכרזים, תראו כמה זה צריך לעלות.
ישראל אייכלר: אני לא יודע איך עושים חישוב עלויות.
ישראל אייכלר: יש הרבה אנשים באוצר, שזה המקצוע שלהם.
ישראל אייכלר: אנחנו כבר שנה ושנתיים שואלים – כמה זה צריך לעלות?
ישראל אייכלר: לא קיבלנו תשובה.
ישראל דנציגר: כבוד היושב ראש, מתי ישיבת המעקב הבאה?
ישראל אייכלר: מתי שתהיה - - -
ישראל דנציגר: לא, לא, תגיד אתה מתי.
ישראל דנציגר: כי אני אתחייב לך להביא הערכה עד אז.
שלומית אבינח: אתה רוצה עוד במושב?
ורד קירו זילברמן: סוף המושב.
ישראל דנציגר: תן לי קצת זמן אבל להיערך.
שלומית אבינח: אנחנו יוצאים לפגרה ב-19 ביולי.
ישראל אייכלר: אנחנו יוצאים לפגרה.
שלומית אבינח: תחילת כנס החורף אוקטובר.
ישראל אייכלר: אני נותן לכם מספיק זמן.
שלומית אבינח: ספטמבר זה הכל חגים.
ישראל אייכלר: אם נעשה דיון בתחילת מושב החורף, יהיו לכם כבר את כל הנתונים?
ישראל אייכלר: אני חושב שזה מספיק זמן.
שלומית אבינח: אוקטובר 18.
ישראל דנציגר: לגבי רתמים יהיה לי.
ישראל דנציגר: לגבי א.א.
ישראל דנציגר: איני בטוח.
ישראל דנציגר: אבל בכל זאת, בוא נתחייב.
ישראל דנציגר: ואני אגיד לך – לא עמדתי.
ישראל דנציגר: בואו נהייה רציניים.
ישראל דנציגר: רמ"י, זו גם התחייבות שלכם, בסדר?
ישראל דנציגר: בואו נחשוב.
ישראל אייכלר: רגע, אבל מה עם א.א.
ישראל דנציגר: רתמים ו-א.א.
ישראל דנציגר: אשדוד.
ישראל דנציגר: דקה רגע.
גדעון מזור: יש שם עוד בריכות, בחומס ורתמים, מה שהיה פעם רמת חובב, שעדיין לא טופלו, וצריך במסגרת הזו לטפל בזה.
ישראל דנציגר: זה מנהל המחוז, שיודע את הפרטים.
ישראל אייכלר: כמה זה עולה מה שהוא אמר עכשיו, חומס?
שלומית אבינח: רגע, אורי, לא, סליחה רגע, את כל השאלות התקציביות תשאלו עכשיו, לצורך הפרוטוקול.
גדעון מזור: זה חלק מהעניין.
שלומית אבינח: גם זה לא בסדר הדוברים.
ישראל אייכלר: יש לו עוד שש דקות להיות פה.
שלומית אבינח: לא, זה סיכום ביני לבינו.
אורי דביר: בסדר, אבל אני והוא, ככה, בסדר, אל תדאגי.
אורי דביר: מתנה ממני.
ישראל אייכלר: כן, אז כמה עולה החומס הזה?
ישראל אייכלר: כמה צריך לשלם על זה?
גדעון מזור: ככה, מה שאנחנו עשינו, עשינו ישיבה עם רמ"י לפני מספר שבועות.
ישראל דנציגר: גידי מזור, מנהל מחוז מרכז של המשרד, אחראי על כל שיקום אתר רתמים.
גדעון מזור: בריכות לחומרים מסוכנים היו בשלב הבא, כי הם לא בערו, אז ייצבנו את האתר.
גדעון מזור: ועכשיו אנחנו גם בשיקום של האתר וגם בנושא של הבריכות עשינו פגישה ראשונה עם רמ"י לפני מספר שבועות.
גדעון מזור: אחד הדברים שצריך, כדי שנוכל לתת לך את המספר שאתה רוצה, זה לעשות סקר יותר מעמיק של מה יש שם בפנים, כדי לגבש את השיטה הנכונה לטיפול, שממנה אפשר יהיה לגזור גם את העלויות.
גדעון מזור: בעניין הזה צריך לגייס לזה תקציב מתוך - - -
ישראל אייכלר: תקציב לסקר?
ישראל דנציגר: לא, אבל יש לך את ה-63.
גדעון מזור: רגע, מתוך ה-63 מיליון שקל, יש לנו פגישה בשבוע הבא של הוועדה, שהמנכ"ל שלנו הוא יושב ראש שלה, של אותה ועדת היגוי.
גדעון מזור: אנחנו הבאנו את הסקר הזה לאישור.
שלומית אבינח: סקר של א.א.
שלומית אבינח: אשדוד?
גדעון מזור: לא, של רתמים.
גדעון מזור: סקר של הבריכות של חומרים מסוכנים, שנמצאות ליד רתמים.
ישראל אייכלר: של החומס עם החומרים המסוכנים.
גדעון מזור: ברגע שיאושר התקציב, ייצא הסקר של רמ"י לעשות את הבדיקות האלה.
שלומית אבינח: מה הצפי לסיום הסקר?
גדעון מזור: ואז אנחנו נוכל לדעת מה העלות.
ישראל אייכלר: אתם מממנים את הסקר הזה?
גדעון מזור: זה מתוך ה-63 מיליון.
קריאה: זה דברים שעולים מאות אלפי שקלים.
ישראל אייכלר: אז אני יכול לצפות שבתחילת מושב החורף, כשנעשה דיון מעקב, תדע?
ישראל אייכלר: הסקר כבר יהיה מוכן?
ישראל דנציגר: דקה.
ישראל דנציגר: רק אם יש לנו כבר חוזה לסקר.
גדעון מזור: זהו.
גדעון מזור: זה לוקח זמן.
שלומית אבינח: 4 חודשים.
ישראל אייכלר: 4 חודשים?
גדעון מזור: אז זה תלוי בקצב לעשות את המכרז.
ישראל דנציגר: יש לכם חוזה של מישהו שיודע לעשות סקר?
ישראל דנציגר: סליחה שאנחנו - - -
אורי דביר: עשינו כבר סקרים באתרים האלה, לא של חומרים מסוכנים.
גדעון מזור: זה סקר קצת אחר, זהו.
אורי דביר: זה סקר קצת שונה.
אורי דביר: אנחנו נקבל מהמשרד להגנת הסביבה ראשי פרקים לסקר.
ישראל אייכלר: אני רוצה רגע להפסיק, כי היועצת המשפטית רוצה לשאול את נציג האוצר שאלה פשוטה.
ורד קירו זילברמן: אני רק רוצה לברר.
ורד קירו זילברמן: אנחנו מדברים פה על הכסף שהוקצב בהחלטת הממשלה על הגידור לשמירה, שזה לא מיושם.
שלומית אבינח: לא מיושם.
שלומית אבינח: טרם יושם.
ורד קירו זילברמן: זה מה שנאמר פה, גוררים רגליים, ולא עושים את מה שהם צריכים.
ורד קירו זילברמן: Sorry, זה משהו שלא אני אמרתי, אלא אמרו אחרים.
ורד קירו זילברמן: ואני גם לא רואה ששלחו את הנציגים שהיו צריכים לשלוח עם האינפורמציה הנכונה לדיון.
ורד קירו זילברמן: אבל מעבר לזה, אם מדברים על שיקום של שלושת האתרים ועל אגני החמצון, ששמענו שיש שם בוצה רעילה שמכילה שפכים תעשייתיים, מדובר על סכומי כסף שהם מעבר ל-63.
אורי דביר: כן, נצטרך להבין – 1.
אורי דביר: מה זה.
אורי דביר: 2.
אורי דביר: מי היה בשטח.
אורי דביר: משרד האוצר עכשיו לא מביא מאות מיליונים לשקם כל אתר.
ורד קירו זילברמן: ברור שלא.
אורי דביר: יכול להיות שחברה פרטית והיא צריכה, יכול להיות שרשות המים מטפלת באתר במים והיא צריכה, יכול להיות שרמ"י צריכה, ויכול להיות שקרן לניקיון עושה - - -
ורד קירו זילברמן: אורי, אנחנו רוצים רק לדעת, אחרי שאנחנו היינו פה שלוש פעמים וזה הדיון הרביעי, אם - - -
אורי דביר: אני פה פעם שנייה.
אורי דביר: הפעם הראשונה היא לא באמת הייתה, אז אני פה פעם ראשונה.
ורד קירו זילברמן: אין בעיה.
ורד קירו זילברמן: בסדר.
ורד קירו זילברמן: אבל אנחנו רוצים להבין ולדעת שבאמת יושבים פה כל הגורמים מסביב לשולחן, שמבינים את המשמעות, ולאוצר יש מוכנות, בוא נגיד, לפתוח את העניין הזה, ובאמת לשים כסף על הדבר הזה.
אורי דביר: הכל תלוי מה יהיו הסכומים, מה תהיה הסיטואציה ומי יהיו הגורמים.
אורי דביר: אם זה סכומים של 2 מיליון שקל לשריפות - - -
ישראל אייכלר: אולי התשובה לשאלות שעכשיו הצבת אתה תביא לנו לישיבה הבאה – מי הגורמים שיקציבו כמה ואיך, עד שיפתרו את הבעיה.
ישראל אייכלר: לא אכפת לי איך אתה מביא את הכסף.
ורד קירו זילברמן: כי גם אם אומרים 'הגורמים', אז - - -
ישראל דנציגר: כבוד הרב, אני אגיד כמה זה עולה, עד הפגישה הבאה.
ישראל אייכלר: אז אני חושב שזה הסיכום הטוב ביותר.
ישראל דנציגר: אני אמצא את הדרך להגיד כמה זה עולה.
ישראל דנציגר: רתמים אני יודע, בוצת מט"ש אני יודע, את א.א.
ישראל דנציגר: אני אבדוק.
ישראל דנציגר: בסדר?
ישראל דנציגר: ביחד עם מוטי.
ישראל אייכלר: אז תהיה בקשר עם הוועדה שלנו ועם היועצת המשפטית שלנו.
ישראל דנציגר: אני אגיד עד לפגישה הבאה כמה זה עולה, כן.
שלומית אבינח: עד לפגישה.
ישראל אייכלר: לא רק כמה זה עולה.
ישראל אייכלר: גם שהאוצר יעשה לי סדר מי צריך לשלם מה, כדי שאנחנו נדע מאיפה מקבצים את הכסף.
ורד קירו זילברמן: אבל שנייה, מי שצריך לשלם מה, הרי ראינו שיש טענות כלפי עיריית אשדוד, ועיריית אשדוד מתנערת.
ורד קירו זילברמן: היא אומרת למשרד להגנת הסביבה, שגם ככה יש לו הרבה מטלות והוא דל באמצעים – אני אקח עורכי דין ואני אתבע אתכם עד קץ הימים.
ורד קירו זילברמן: זה דבר אחד.
ורד קירו זילברמן: והמועצות האזוריות שם, וכל זה.
שלומית אבינח: יש הליך משפטי.
אורי דביר: בגלל זה יש ועדת היגוי, בראשות המנכ"ל להגנת הסביבה, שכל הגורמים יושבים שם.
ורד קירו זילברמן: כמו שעשיתם באסבסט, המדינה לקחה אחריות, עשתה פרויקט מדהים בראשות המשרד להגנת הסביבה, וניקתה את הגליל המערבי מאסבסט, ואחר כך תבעה את מי שהיה צריך לתבוע.
ישראל דנציגר: צריך לשכפל את המודל ששם.
ורד קירו זילברמן: ממש.
ישראל דנציגר: שבו אנחנו יכולנו לפנות, ואחרי זה לתבוע כפל קנס.
ישראל אייכלר: אחרי זה להגיש חשבונות.
ישראל דנציגר: זה מודל שעובד יפה.
ישראל אייכלר: אחרת, אתה תחכה עד ימות המשיח.
ורד קירו זילברמן: לא יקרה.
ישראל אייכלר: מר ובר, בבקשה.
ישראל אייכלר: אתה ובר?
יעקב פלאצ'י: לא.
יעקב פלאצ'י: אני מאשדוד.
שלומית אבינח: זה אשדוד.
שלומית אבינח: רגע, סיימתם את העניינים התקציביים?
ישראל אייכלר: הוא אמר שבישיבה הבאה הוא מביא לנו חשבון מפורט איפה ומה.
אורי דביר: עוד משפט אחד ברשותך.
ישראל דנציגר: לא, אורי, אורי, דקה, סליחה.
ישראל דנציגר: אני חושב שכולנו עובדים ביחד, אז אל תרגיש צד נגד צד.
ישראל דנציגר: חשוב שבאמת נעשה דיון עם רמ"י ועם האוצר, האם אנחנו רוצים להרחיב את סמכויות זרוע הביצוע לדברים נוספים, שגורמים לזיהומים וסיכונים.
ישראל דנציגר: כי כרגע באמת התכולה היא מצומצמת.
ישראל דנציגר: המנגנון הוא טוב, הוא עובד מעולה.
ישראל דנציגר: דרך אגב, במט"ש הזה רוצים לבנות יחידות דיור עכשיו של אשדוד, אז יש פה אפילו לרמ"י אינטרס.
ישראל דנציגר: אנחנו צריכים לעשות דיון.
יואב ששון: לתעשייה.
ישראל דנציגר: בסדר.
ישראל דנציגר: צודק.
ישראל דנציגר: תעשייה זה מקור צמיחה, ממנו מקבלים ארנונה הכי גבוהה.
ישראל דנציגר: בתור לא ראש עיר לשעבר אני אומר לך את זה.
ישראל דנציגר: אז אנחנו צריכים באמת, אם אנחנו כבר מרחיבים את זרוע הביצוע, לעשות דיון כוללני על האם יש עוד גורמי זיהום וסיכון, שכדאי להרחיב בפעם אחת את היריעה.
ישראל אייכלר: אין בעיה, בסדר.
ישראל דנציגר: ולהיות מסוגל להגיב בסיטואציה כזאת.
יעקב פלאצ'י: אדוני יושב הראש, הבעיה, כפי שהציג המנכ"ל, היא הרבה יותר רחבה.
יעקב פלאצ'י: הוא מדבר על עשרות מט"שים וכו'.
יעקב פלאצ'י: אם אנחנו מדברים כרגע על המקרה הספציפי באשדוד, אנחנו לא מסכימים עם - - -
אורי דביר: אבל רגע, המשרד להגנת הסביבה לא צריך עכשיו להתחיל לשקם את כל המט"שים במדינת ישראל.
יעקב פלאצ'י: לא, לא, אני רוצה להסביר.
אורי דביר: יש גוף שאחראי על מט"שים, ויש משרד שאחראי על זה, ויש עירייה, ויש תאגידים.
יעקב פלאצ'י: אני מדבר על אשדוד.
יעקב פלאצ'י: המשרד להגנת הסביבה הטיל בשנים האחרונות – וזה ממש עכשיו על השולחן – עיצומים כספיים גדולים בעשרות מיליונים על מפעלים באזור אשדוד, מפעלים שגורמים לאותם זיהומי אוויר ואותם נזקים לתושבי אשדוד והסביבה.
יעקב פלאצ'י: הנה המקור התקציבי.
יעקב פלאצ'י: קחו את הכסף הזה, את אותם עשרות מיליונים, ותפתרו לתושבי אשדוד את הבעיה.
ורד קירו זילברמן: אבל זה לא מקופת המדינה.
אורי דביר: אבל הקנסות הם לא קנסות - - -
יעקב פלאצ'י: אבל זה בדיוק אותם אנשים שנתבעים.
אורי דביר: תבוא לוועדת כספים לדיוני תקציב 2020 ותציע את הצעת החוק.
יעקב פלאצ'י: זה לאותם אנשים שנפגעים.
יעקב פלאצ'י: אנחנו פותרים לאותם אנשים את הבעיה.
יעקב פלאצ'י: תושבי אשדוד נפגעים מזיהומי אוויר מבית הזיקוק.
ורד קירו זילברמן: אבל אתם מקבלים את הארנונה.
אורי דביר: והם גם מרוויחים מהארנונה של הנמל.
ורד קירו זילברמן: הארנונה אצלך.
ורד קירו זילברמן: אתם לוקחים אחר כך – מה?
ורד קירו זילברמן: – עורכי דין כדי לתבוע את המשרד להגנת הסביבה?
אורי דביר: ורד, אפשר לחלק את הארנונה של הנמל על כל תושבי מדינת ישראל, ואז את הקנסות נשאיר בסוף.
יעקב פלאצ'י: שוב, אנחנו אלה שנפגעים, ואני חושב שיהיה נכון וצודק, שזה הכסף שיפתור בעיות אחרות.
אורי דביר: הפלטפורמה החוקית לא מאפשרת את זה.
ישראל דנציגר: המשיח יגיע לפני שהקנסות ילכו להגנת הסביבה לטובת אשדוד.
ורד קירו זילברמן: אורי, בעיקרון, האזור הזה של אשדוד זה הנמל, זה תחנות הכוח, זה כל אזור התעשייה, זה האזורים המוזנחים האלה שהיו רמת חובב עם כל זה, זה בקלות הולך להיות מפרץ חיפה מספר 2, אם לא מספר 1.
אורי דביר: והיום לפני שבועיים אושרה שכונה עוד יותר קרובה לנמל, אחרי שעשו את כל הבדיקות ושמו שם בדיקות של זיהום אוויר, ותאורה, ורעש, והכל, ומצאו שהכל בסדר, שאפשר לחיות שם.
ורד קירו זילברמן: גם את עיר הבה"דים וגם את רמת חובב.
יעקב פלאצ'י: דרך אגב, אנחנו מתנגדים לשכונה הזאת.
יעקב פלאצ'י: זה יהרוג את הנמל.
יעקב פלאצ'י: כי מרחקי ההפרדה של השכונה הזאת אל הנמל, לא יאפשרו לנמל להתעסק בשום חומרים מסוכנים.
יעקב פלאצ'י: לא יהיה נמל אשדוד.
אורי דביר: גם היום.
אורי דביר: לא, לא, זה גם היום.
אורי דביר: לא, זה לא בגלל השכונה.
ישראל אייכלר: אני יכול לסכם את הישיבה?
ישראל אייכלר: מצדי אתה משוחרר.
ישראל אייכלר: אני רק רוצה לסכם את הישיבה.
שלומית אבינח: רגע, המחוזות עוד לא דיברו.
ישראל אייכלר: הם רוצים?
ישראל אייכלר: יש לכם עוד מה להוסיף?
גדעון מזור: לא, אני עדכנתי איפה שהיה צריך.
ישראל אייכלר: הם אמרו מה שהם רוצים.
ברוך וובר: אני יכול לתת עוד כמה נתונים.
ברוך וובר: א', סקר שהוחלט עליו, בא.א.
ברוך וובר: אני מתכוון, הוחלט עליו לפני בערך שמונה חודשים, תשעה חודשים.
ברוך וובר: שוב, זה מתעכב ברמ"י.
ברוך וובר: אני מקווה מאוד שזה ישתחרר.
ברוך וובר: אני חייב לומר, שנעשה כבר סקר לפני כמה שנים, והוא פשוט בטל, כי עברו הרבה שנים וכל הדברים השתנו.
ברוך וובר: כנראה שיש שם שריפות, אבל אי אפשר בלי סקר, כדי לוודא את זה.
שלומית אבינח: כמה זמן לוקח לעשות סקר?
ברוך וובר: הזמן הוא לשחרר את המכרז, וזה לא משתחרר.
ישראל דנציגר: זה הבעיה שלי לעשות מכרז, וזה לא במשרד שלי, דרך אגב.
ישראל אייכלר: מכרז על הסקר?
ישראל דנציגר: כן.
ישראל דנציגר: מכרז לְסָפַּק להוציא מכרז במדינת ישראל זה קריעת ים סוף.
ישראל אייכלר: כמה זמן זה?
ישראל דנציגר: זה בין חצי שנה לשנה לעשות מכרז, אם אין לך כבר ספק מוכן לדבר הזה.
ישראל דנציגר: עכשיו, זה לא מקובל.
ישראל דנציגר: לכן אני הצעתי, מה שאני הולך לעשות, חברים, מה שאני אעשה, יש אצלי פגישה בשבוע הבא, מה שאני אחפש זה האם כבר יש או למשרד או לרמ"י מישהו שהוא כבר תחת התקשרות שאפשר להרחיב אותה.
ישראל דנציגר: אם יש לי מצב כזה -- -
ישראל אייכלר: משהו שמעתי מכם לגבי סקר, שאתם כבר מתקדמים.
ישראל דנציגר: כן, כי יש כבר מישהו שיעשה סקר.
ישראל דנציגר: נו, אז אולי אותו סקר יהיה - - -
ישראל דנציגר: בדיוק.
ישראל דנציגר: שוב, זה מה שאני אנסה לעשות, כדי לחסוך לך את החצי שנה-שנה הזאת.
שלומית אבינח: אני כבר לא אהיה פה.
ישראל דנציגר: למה?
ורד קירו זילברמן: היא עוזבת.
ישראל אייכלר: היא עלתה בדרגה, אחרי 21 שנה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לבשר לפרוטוקול ולוועדה – פעם ראשונה ששלומית, המנהלת, אחרי 21 שנה, משאירה אותנו כצאן בלי רועה, והולכת לוועדת הקליטה, שזו ועדה סטטוטורית, ואנחנו מברכים אותה להצלחה.