GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: גם בכל התחנות בגוש דן יש איזה שהן מפות ויש הודעות קוליות והודעות כתובות, כל מיני, יעדים של הקו.
ישראל אייכלר: למה שלא יהיה כתוב שורה אחת, המקומות הקרובים ביותר להטענת רב-קו נמצא ברחוב זה וזה או בסמוך בשכונה.
רן שדמי: לא אמרתי שיש בעיה.
רן שדמי: אנחנו כן רוצים ללכת לכיוון הזה.
רן שדמי: כמובן שבאינטרנט רואים את זה.
רן שדמי: גם באינטרנט אפשר לקבל את המידע הזה וגם תמיד אפשר להתקשר ל-8787* ויגידו לך מקומות טעינה הסמוכים למקומך, אז ניתן להגיע למידע הזה.
רן שדמי: כמובן שמי שיש לו אינטרנט, אז זה יותר בקלות.
ישראל אייכלר: מתי אתה חושב שזה יהיה על התחנות?
רן שדמי: על התחנות זה סיפור קצת יותר מורכב.
רן שדמי: זה דורש לפתוח שם באמת את הרישום וכמובן צריך לתקן את כל השלטים.
רן שדמי: זה שילוט סטטי - - -
ישראל אייכלר: ב-1.1 זה מתחיל?
רן שדמי: ב-21 בדצמבר.
ישראל אייכלר: אז למה לא חשבתם להוסיף את השורה הזאת?
ישראל אייכלר: לפני שגוזרים גזירה לציבור צריך לאפשר להתמודד עם זה.
ישראל אייכלר: תן דברים שעוד לא אמרת, מר רודמן.
ישראל אייכלר: אל תחזור על דוגמאות נוספות למה שכבר אמרת.
יחיאל רודמן: אוקי, אני לא חוזר על דוגמאות, אני רק אומר, אפשרויות הפריסה הן לא מספקות.
יחיאל רודמן: הציבור עובר סבל איום ונורא.
יחיאל רודמן: אני פעם פניתי לאיש קשר במשרד התחבורה.
יחיאל רודמן: הוא אמר, "הציבור מטעין ואין תלונות".
יחיאל רודמן: בטח שהציבור מטעין ואין תלונות, כי הציבור מוריד את הראש, וככה אני מחנך גם הילדים שלי.
יחיאל רודמן: כשהם באים בתלונות אני אומר, תקשיבו, זה מה שיש.
יחיאל רודמן: איך אומרים?
יחיאל רודמן: אנחנו לא רוצים לגדל דור של ממורמרים, אבל הציבור בהחלט סובל והעסק לא הולך קדימה אלא רק אחורה, אז ללכת לייצא את הכישלון הזה לגוש דן כשבירושלים עוד הפיילוט הזה לא הצליח?
יחיאל רודמן: תעשו סקר, הציבור סובל.
יחיאל רודמן: אנחנו מתחננים על עצמנו, ודאי על אחינו בגוש דן.
ישראל אייכלר: חברת הכנסת פארן רצתה להגיד משהו.
יעל כהן-פארן: אני רוצה רק להגיד משהו כי אני צריכה לצאת, אני מתנצלת, לישיבת סיעה.
יעל כהן-פארן: תראו, מדינת ישראל היא חלם, כבר אמרנו את זה והרבה פעמים, והנה עוד דוגמא.
יעל כהן-פארן: יש פה פתרון נורא פשוט, אנחנו יכולים לעשות את זה וכל השיחות האלה יהיו מיותרות - תחבורה ציבורית חינם.
יעל כהן-פארן: לא צריך את ההתעסקות הזאת.
יעל כהן-פארן: הרי מדינת ישראל מסבסדת.
יעל כהן-פארן: זה עולה כסף.
יעל כהן-פארן: מיליארדים.
יעל כהן-פארן: יש לנו כסף.
יעל כהן-פארן: זה לפתור כל כך הרבה בעיות.
יעל כהן-פארן: אם היום אנחנו רוצים להגיד לאנשים תיסעו בתחבורה ציבורית כי יש כאלה פקקים קטסטרופה, אחד הפתרונות, כמובן צריך לשפר מאוד את המערכת, לקרוא לאנשים לעזוב את האוטו שלהם בבית ולתת להם את הפתרון הזה - - -
ישראל אייכלר: יש מדינה בעולם שיש את זה?
יעל כהן-פארן: כן, יש הרבה מקומות.
יעל כהן-פארן: יש ערים בבלגיה.
יעל כהן-פארן: יש כל מיני דוגמאות באירופה.
יעל כהן-פארן: בטאלין באסטוניה החליטו לעשות תחבורה ציבורית חינם.
יעל כהן-פארן: זה הפך את העיר למקום אחר לגמרי.
יעל כהן-פארן: אנשים הפסיקו להיות תקועים בפקקים, לקחו את התחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: יש אזורי תיירות שמעוניינים בפנים שם - - -
יעל כהן-פארן: לא רק תיירות.
יעל כהן-פארן: הם עשו את זה קודם כל בשביל תושבי העיר.
יעל כהן-פארן: אני גם שואלת את עצמי איך התיירים מתנהלים פה.
יעל כהן-פארן: הם בטח עוברים על החוק כי אין להם ברירה.
ישראל אייכלר: הם לוקחים מונית והוא לוקח להם 100 שקל על 100 מטר.
יעל כהן-פארן: בדיוק, או נוסעים באוטובוס בלי לשלם וגם לא יתפסו אותם, כי אם יתפסו אותם זה יהיה לא נעים למדינת ישראל.
יעל כהן-פארן: יש את הפתרון הזה.
יעל כהן-פארן: נכון שזה נשמע מופרך מהירח, אבל צריך להתחיל לבדוק אותו.
יעל כהן-פארן: שניים, אני באמת לא יכולה להבין, עם מדינת הסטרטאפ שאנחנו, איך אנחנו תקועים על השטויות האלה.
יעל כהן-פארן: זה פשוט לא יאמן.
יעל כהן-פארן: למה אנחנו לא התקדמנו לזה שאנשים פשוט יעלו עם הטלפון שלהם, ועם כל טלפון, ובטח עם החכמים ולשלם דרך הטלפון מיידית כשאתה עושה, שלא יתפסו אותך, כן היה לך את הרב-קו, שכחת אותו בדיוק במשרד או בבית, כמו פנגו.
יעל כהן-פארן: יש אותו גם בטלפונים לא חכמים.
יעל כהן-פארן: אפשר לפתור את זה.
יעל כהן-פארן: זה פשוט עניין של רצון פוליטי.
ישראל אייכלר: הנה, יש לך משימה להתחיל להעביר בכנסת.
יעל כהן-פארן: ביחד.
ישראל אייכלר: בשמחה רבה.
אהוד בקר: אני רק אוסיף בקשר למה שאמרה חברת הכנסת, שבדיונים בוועדת הכלכלה אמרו שתחבורה ציבורית חינם תעלה בערך 3 מיליארד שקלים.
ישראל אייכלר: היום משלמים 4 מיליארד סבסוד.
יעל כהן-פארן: זה לא בשמיים.
אהוד בקר: עוד.
ישראל אייכלר: עוד 3 מיליארד.
אהוד בקר: יש תחשיבים של העלות של הפקקים למשק, שהיא עלות הרבה יותר גבוהה מזה.
אהוד בקר: זה היה השיח סביב זה.
ישראל אייכלר: לפחות אפשר לעשות את זה בערים צפופות.
יעל כהן-פארן: כן, במטרופולינים.
יעל כהן-פארן: להתחיל בירושלים ובגוש דן.
ישראל אייכלר: או להוריד קצת את המחיר או לא להעלות לפחות.
יעל כהן-פארן: בוא נוריד אותו לאפס ונראה איך גם השטויות האלה יעברו לנו וגם כל התחבורה תיראה אחרת לגמרי.
ישראל אייכלר: נמצאת פה נציגת ארגון "15 דקות".
ישראל אייכלר: איפה הבחור הקבוע, גיל?
לרה פארן: היום אני מחליפה.
לרה פארן: הוא בישיבה אחרת.
ישראל אייכלר: פה בכנסת?
לרה פארן: לא בכנסת.
לרה פארן: קודם כל אני כמובן מברכת על הדיון החשוב הזה ועל הפעילות של חבר הכנסת אייכלר לטובת נושא התחבורה הציבורית, כהרגלו.
לרה פארן: אנחנו גם כן מברכים על המהלך של להפסיק להטעין כסף אצל הנהג.
לרה פארן: זה יאפשר לנהג לנהוג יותר מהר, יותר בטוח, יקל על החיים שלו וגם של הנוסעים בסופו של דבר.
לרה פארן: אנחנו חוששים כפי שהדברים שכבר עלו פה, שבמהלך שאמור לקרות ממש או-טו-טו יש הרבה דברים שלא מוכנים.
לרה פארן: אני קצת אחזור על דברים.
ישראל אייכלר: אם אפשר, דברים שעוד לא נאמרו.
ישראל אייכלר: הרעיון של לוס אנג'לס מצא חן בעיניי.
לרה פארן: אוקי, אז קודם כל אני אגיע אליו, לא לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו.
לרה פארן: עלה פה העניין שמישהו על האוטובוס ומסתבר לו שאין לו מספיק יתרה בשביל נסיעה.
לרה פארן: יש בהרבה מקומות בעולם אפשרות להיכנס למנוס קטן בכרטיס החכם של נסיעה אחת או שתיים.
לרה פארן: בזמן הבא שהוא מטעין את הכרטיס, אז זה מתקזז לו עם המינוס.
ישראל אייכלר: הרעיון שלהם הוא ממש מצוין.
ישראל אייכלר: אדם מגיע, גם אדם מבוגר או סתם סטודנט או ילד, אין לו כסף.
ישראל אייכלר: כמובן שחברות התחבורה לא צריכות לממן אותו, אבל עושים לו מינוס לנסיעה אחת או שתיים, הצעתם, ואז כשהוא קונה את הערך הצבור, מייד יורד לו נסיעה.
ישראל אייכלר: זו כאילו הלוואה ליום-יומיים, לא יותר, של מחיר נסיעה.
לרה פארן: יחסוך כאב ראש של נוסעים וגם לנהג, במקום שהוא יצטרך לקנות כרטיס אנונימי עם הקנס הזה.
לרה פארן: גם לנהג זה בעייתי, אז אנחנו מאוד ממליצים לבדוק את העניין הזה.
לרה פארן: עוד דבר, עמדות של מזומן כפי שהוזכר פה.
לרה פארן: יש הרבה אנשים שאין להם אשראי ואין להם טלפון חכם וגם אי-אפשר להטעין באייפון.
לרה פארן: לא יתכן שאין מספיק עמדות הטענה במזומן, בייחוד באוטובוסים גדולים רבי-קיבולת, רבי-נוסעים.
לרה פארן: למה לא להציב בהם מכונות להטענה במזומן?
לרה פארן: לא מובן לנו הדבר הזה.
לרה פארן: גם הבנו שיש היום כבר מכונות שיכולות למחזר עודף, כי הבנו שאחד מהחסמים של להציב מכונות של מזומן זה שצריך לתחזק אותן, לתחזק את כל עניין העודף, אז יש היום מכונות שממחזרות עודף.
לרה פארן: אנחנו לא יודעים למה משרד התחבורה לא שוקל להציב אותן בקווים גדולים.
לרה פארן: זה יחסוך הרבה מאוד טרחה לציבור ומבוכות של הטענה.
לרה פארן: עוד דבר.
לרה פארן: הגיעו אלינו פניות לגבי החופשי-יומי.
לרה פארן: אי-אפשר להטעין חופשי-יומי מראש.
לרה פארן: מי שרוצה להטעין חופשי-יומי חייב לעשות את זה באותו יום בבוקר ולהתחיל לחפש עמדת הטענה, אז הצעה שלנו זה או שיהיה אפשר להטעין כמה ימים לפני זה חופשי-יומי ליום המדובר.
לרה פארן: אפשר לעשות את זה?
רן שדמי: אפשר להטעין כמה ימים מראש.
לרה פארן: אוקי, אז זה חדשות.
לרה פארן: בירושלים אי-אפשר.
לרה פארן: זה יהיה בגוש דן?
רן שדמי: גם כאן בירושלים - - -
לרה פארן: אוקי, כי קיבלנו תלונות על זה שאנשים לא מצליחים להטעין מראש.
ישראל אייכלר: אם אני נכנס לקיוסק ואני מבקש ממנו חופשי-יומי לעוד שבוע, הוא יכול לעשות לי?
רן שדמי: לעוד שלושה-ארבעה ימים.
קריאה: בתאריך לועזי, לא בתאריך עברי.
לרה פארן: אוקי.
לרה פארן: עוד טענה שקיבלנו זה שחלק מהכספונטים לא מוציאים את כל סוגי החוזים.
קריאה: רק החוזה האחרון שהיה.
קריאה: הוא כותב לך סכום.
קריאה: אם זה היה 30, אפשר 30.
קריאה: היה 50, היה 50.
קריאה: אי-אפשר לשנות.
רן שדמי: נכון.
לרה פארן: אוקי, אז זה דבר שדורש התייחסות.
לרה פארן: צריך להציע את כל סוגי החוזים.
לרה פארן: כאמור, משיכת יתר מאוד חשוב ברב-קו.
לרה פארן: הנושא שחברת הכנסת פארן הזכירה, מה עושים אנשים שלא רגילים לנסוע בתחבורה ציבורית?
לרה פארן: אחד מהחסמים זה שהם פשוט לא יודעים איך לעשות את זה.
לרה פארן: הם לא יודעים איפה משיגים רב-קו.
ישראל אייכלר: יש אלפי תיירים.
לרה פארן: גם תיירים, אבל כאן אני מדברת על הציבור הרחב.
לרה פארן: עלה גם רעיון שלנו, למה לא לשלוח לאנשים שמחדשים רישיון נהיגה, גם רב-קו, לעודד אנשים לנסוע בתחבורה ציבורית.
לרה פארן: לשלוח לילדים בבית ספר כרטיס תלמיד, לעודד.
לרה פארן: שהמדינה תעודד ותשלח רב-קו מיוזמתה במקום שאנשים יתחילו לחפש ולנסוע לזיכרון ולמצוא איפה עושים את הדבר הזה.
לרה פארן: המדינה צריכה לעודד את זה.
ישראל אייכלר: בתי אבות, בתי ספר.
לרה פארן: כן, בכרטיס סטודנט לתת את זה.
לרה פארן: פשוט לתת את זה, לא לשמור את זה אצלנו בכל מיני מקומות נחבאים.
לרה פארן: זה דבר מאוד חשוב.
לרה פארן: דבר שהזכיר חבר הכנסת אייכלר זה הנושא של הפרסום לציבור, אז כן, יופי שיהיו דיילים וטוב שזה באתר אינטרנט, אבל הדיילים יעלמו ולא כולם חשופים לאינטרנט.
לרה פארן: זה היה נשמע הרבה יותר גאוני שלפני שיוצאים למהלך כזה, בכל תחנת אוטובוס יהיה מפורסם איפה עמדות ההטענה הקרובות.
ישראל אייכלר: חשבתי שאמרת שזו עבודה גדולה לעשות את זה אלקטרוני, אבל מדבקה פשוטה לשים בכל תחנה, באזור זה יש לך עמדת הטענה כאן וכאן.
ישראל אייכלר: עד שאתם תעדכנו את המרכז לתחבורה ארצית ואת העירייה שהיא ממונה על השילוט ואת הבחור עם המפתחות שלא שכח את זה בבית ולמחרת הוא לא הגיע.
ישראל אייכלר: אני הרי מכיר את משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: אני זוכר מה היה כאשר היו צריכים לעשות איזשהו תיקון קטן בכרטיס.
ישראל אייכלר: לא מצאו, כי אותו בחור שעובד מול המחשב ונותן את ההוראות עסוק בפרויקט אחר.
ישראל אייכלר: עד שהוא לא יגמור את הפרויקט ההוא, לא יוכלו לטפל בפרויקט הזה, אז לפחות מדבקה על הלוח הזה של המפות.
רן שדמי: בואו נעשה סיור בירושלים, נראה איך זה נראה.
לרה פארן: לא מבחוץ, מבפנים.
קריאה: ברובם המוחלט זה קיים.
רן שדמי: מבפנים שורפים.
ישראל אייכלר: בירושלים שורפים אבל בגוש דן לא שורפים.
קריאה: גם בירושלים לא שורפים.
ישראל אייכלר: אני הגבתי בסרקזם.
ישראל אייכלר: אני היה השורף, אבל בגוש דן אין הרבה שורפים, בתל אביב לפחות, אז אפשר לשים מדבקה.
ישראל אייכלר: אמרת על קופות שאי-אפשר להשאיר בגלל ונדליזם.
ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לך שיש מדינה, אני לא אגיד את שם המדינה לפני שאני אומר את זה.
ישראל אייכלר: יש שם עיתונים למכירה עם קופסה שאנשים ישלמו וייקחו עיתון.
ישראל אייכלר: אף אחד לא לוקח עיתון בלי לשלם.
ישראל אייכלר: אין פקח.
ישראל אייכלר: יש מדינות כאלה.
ישראל אייכלר: לא חייב להיות ונדליזם.
ישראל אייכלר: אפשר לשים מדבקה והיא תחזיק מעמד.
ישראל אייכלר: מקסימום שמים עוד מדבקה בשבוע הבא.
יחיאל רודמן: גם מכונות של פחיות יודעות לתת עודף ואין ונדליזם וזה עומד יפה מאוד בכל הרחובות בכל ה-24 שעות ביממה.
ישראל אייכלר: על פחיות מקבלים ברחוב כסף חזרה?
יחיאל רודמן: מקבלים עודף, ודאי, מכשירים של פחיות שמוכרים פחיות וממתקים.
ישראל אייכלר: אה, פחיות עם שתיה.
ישראל אייכלר: חשבתי המחזור.
ישראל אייכלר: רצית להוסיף על מה שעוד לא נאמר?
ישראל אייכלר: לגבי ירושלים.
ישי בלך: אנחנו דבר ראשון מברכים על הרפורמה.
ישי בלך: אני רכז פורום של כל המנהלים הקהילתיים בתחבורה ציבורית בירושלים, ואני חייב להגיד שבירושלים במהלך הזה לא הצליח.
ישי בלך: אנחנו מבקשים דבר פשוט, שישימו מכונות מזומן.
ישי בלך: כמו ששמים כספומט עם מצלמה, שישימו גם מצלמות על המכונות של התשלום.
ישי בלך: אין שום סיבה שלא יעשו את זה.
ישי בלך: עיריית ירושלים שמה מצלמות איפה שיש שטחים חומים ומשתלטים על ידי הקצאות.
ישי בלך: למה שלא ישימו מצלמות במקומות שרוצים להטעין?
ישראל אייכלר: השאלה כמה עולה מצלמה לעומת הקופה הקטנה הזאת.
ישי בלך: בסדר, ישימו במקומות מרכזיים.
ישי בלך: אני לא אומר לשים בכל תחנה.
ישי בלך: נגיד רחוב עם חמש תחנות, לא בכל תחנה.
ישראל אייכלר: זה הדבר היחיד שמפריע לך, העניין של המזומן?
ישי בלך: המזומן, כן.
ישראל אייכלר: אבל הפריסה בסדר בירושלים?
ישי בלך: הפריסה היא לא טובה.
ישי בלך: דוגמא, שכונת רמות.
ישי בלך: שכונת רמות זו שכונה עם 50,000 תושבים.
ישי בלך: רמות א, יש מקום אחד שאפשר להטעין.
ישי בלך: גם אם יגידו לי שיש כספונט, הכספונט נמצא צמוד למכולת.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, באותו מקום.
ישי בלך: כן.
ישי בלך: אנשים צריכים ללכת 20 דקות.
ישראל אייכלר: הסדרנו משהו בבתי הכנסת, לא?
ישי בלך: בסדר, אבל לא בכל מקום יש בית כנסת.
ישי בלך: יש מכולת מרזייב ליד רמות פולין שהם כבר מחכים חצי שנה בתור כי הם ביקשו.
ישי בלך: אני ניסיתי לתווך.
ישראל אייכלר: אמר פה אחיקם שכל בעל קיוסק מקבל.
ישי בלך: לא נכון, אז הם מחכים רשימה בתור.
ישי בלך: חבר הכנסת - - - שלח אותי לעשות סיבוב ברמות.
ישי בלך: רמות עם מלא מכולות.
קריאה: אנחנו מדברים על תל אביב.
ישראל אייכלר: בתל אביב כל מי שרוצה מקבל?
ישראל אייכלר: למה בירושלים לא?
רן שדמי: גם בירושלים נותנים.
רן שדמי: מאיפה ה-200 האלה?
ישי בלך: ברמות יש לי חמש מכולות שמחכים ברשימת המתנה ולא נותנים.
ישראל אייכלר: תרשמי את זה, כי אנחנו נעביר את זה למנכ"לית.
ישראל אייכלר: שר התחבורה אמר לי שכל מה שיש לנו להעביר על תחבורה ציבורית, שנדבר עם המנכ"לית.
ישראל אייכלר: אמרתי לו, היא יכולה לטפל בפרטים כאלה כאשר היא צריכה לנהל את שדות התעופה ואת הנמלים ואת הכבישים והמחלפים?
ישראל אייכלר: היא תטפל באישה בעומדת בתחנת האוטובוס?
ישראל אייכלר: הוא אמר לי, כן, זה הדבר הכי חשוב, תפנה למנכ"לית.
ישראל אייכלר: אני לא יכול להגיד לה שברמות, מכולת, איך קוראים לו?
ישי בלך: מרזייב.
ישראל אייכלר: מרזייב, הוא רוצה לקבל מכונה, שהמנכ"לית תלך להביא לו.
ישראל אייכלר: אולי אתה תעביר את זה.
ישראל אייכלר: תרשום לך שבירושלים איפה שיש בקשה, שיעבירו מייד מכונה כזאת.
ישראל אייכלר: אליהו יצחק יסיים את הפונים ונעבור לתשובות.
יצחק אליהו: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לדבר פה על שלושה-ארבעה דברים שמעיקים.
יצחק אליהו: קודם כל, אני גר בפסגת זאב.
יצחק אליהו: ליד הבית שלי אין בכלל מכשיר טעינה.
יצחק אליהו: אני אבא לששה ילדים ויש שם הרבה מהאוכלוסייה החרדית-דתית אצלי בשכונה שגם כן אין להם כסף מזומן באותו רגע.
יצחק אליהו: איפה שאני גר, אני רוצה להגיד לך, ב-04:30-04:45 כשאני צריך ללכת לפתוח את בית הכנסת, אני צריך לנסוע לקניון בפסגת זאב ולהטעין את הרב-קו של הילדה שלי, ולחזור.
יצחק אליהו: זה לגבי עמדות טעינה.
יצחק אליהו: אין עמדת טעינה בכלל לידי.
יצחק אליהו: אתה צריך ללכת 20-25 דקות עד חצי שעה.
ישראל אייכלר: בפסגת זאב.
יצחק אליהו: בפסגת זאב.
ישראל אייכלר: אתה מכיר בעלי מכולת שרוצים לקבל מכונות כאלה?
יצחק אליהו: מתחת לבית שלי יש "זול וגדול" והוא לא רוצה.
יצחק אליהו: למה לא שמים מכונת טעינה ליד התחנה?
יצחק אליהו: זה מרכז שעולים שם הרבה אנשים.
יצחק אליהו: גם באים מ"בנה ביתך" וגם מכל המקומות שם.
יצחק אליהו: לא רק זה, אני ראיתי כמה ילדים שהלכו לתלמוד תורה, שהם הולכים ללמוד בחב"ד ברוממה, עלו, לנהג לא היה כסף, לקחו את ה-30 שקל, הלכו ברגל עד הקניון להטעין כדי שההורים לא יכעסו עליהם, כי אם אתה עולה באוטובוס, אתה צריך לקנות כרטיס בחמישה שקלים ועוד 5.90.
יצחק אליהו: היה לי מקרה בשבוע שעבר ביום רביעי, פעילה חברתית באה מדימונה עם פוסט טראומה.
יצחק אליהו: היא לא באה עם האוטו.
יצחק אליהו: כשהיא באה היא שילמה חמישה שקלים עבור כרטיס וגם כן שילמה 5.90.
יצחק אליהו: בחזור כשנסעתי איתה הנהג אמר לה, לא, לא, אני לא יכול להטעין לך, תביאי עוד 10.90.
יצחק אליהו: עוד כרטיס.
יצחק אליהו: אני שילמתי לה מהכיס שלי כדי שהיא לא תקנה עוד כרטיס.
יצחק אליהו: אם יש לי רב-קו, אני נותן אותו לנהג שימלא לי ב-.5.90, זה אסור לו, למה?
יצחק אליהו: הוא צריך לקנות, אבל לקנות בחמישה שקלים כשאני יכול לקנות בזה חלב לילד, אני צריך לקנות כרטיס ועוד 5.90?
יצחק אליהו: לאן הגענו.
יצחק אליהו: זה דבר אחד.
יצחק אליהו: דבר שני לגבי החברים ממרכז הארץ שהולכים לעשות את התהליך הזה.
יצחק אליהו: אני אומר לכבודו, אימא שלי גרה בפתח תקווה ואני הולך לסעוד אותה פעם בשבוע.
יצחק אליהו: אני עולה באוטובוסים.
יצחק אליהו: יש לי רב-קו.
יצחק אליהו: כשאני באגד עולה, הכול בסדר.
יצחק אליהו: אני עולה באפיקים, "אין אצלך סטודנט שנתי".
יצחק אליהו: אמרתי לו, אתה יודע מה, אני לא משלם לך, תעלה מבקר.
יצחק אליהו: את ה-5.90, יש לי שתי אחיות עם 13 ילדים כל אחת.
יצחק אליהו: אני אתן להם את החלב הזה, אני לא אשלם לך.
יצחק אליהו: או שאני אומר לו, אדוני, אתה יודע מה, אני לא רוצה גזל.
יצחק אליהו: לוקח 3 שקל.
יצחק אליהו: תן לי קשיש, אני אומר לו, כי זכות שלי לקבל את ההנחה שלי של הסטודנט.
יצחק אליהו: מביאים קודם כל את הרכבת, אחר כך את הפסים?
יצחק אליהו: יש שלטים בעברית שבדצמבר צריכים להחליף בגוש דן, לא יודע באיזה תאריך.
ישראל אייכלר: 21.
יצחק אליהו: למה אין באמהרית?
יצחק אליהו: למה אין ברוסית?
יצחק אליהו: יש שם אוכלוסיות קשות.
יצחק אליהו: אני מכיר את כולם שם.
ישראל אייכלר: איפה, בפתח תקווה?
יצחק אליהו: פתח תקווה, בני ברק, פרדס כץ.
יצחק אליהו: אני נוסע מתל אביב לפתח תקווה לבית חולים וחוזר.
יצחק אליהו: כמו שאני מכיר את היושב-ראש, והיושב-ראש יכול לעשות הרבה גדולות ונצורות כמו במקרה שלי שעזרת לי.
יצחק אליהו: אני חושב, הקרדיט, מה שכבוד היושב-ראש יכול לעשות, ואני אומר את זה בכנות, לחסוך את כל הבלגן של הרב-קו, לשבת, פשוט מאוד.
יצחק אליהו: לא מעניין אותי אם יש בחוץ-לארץ.
יצחק אליהו: למה אני צריך כל שלושה ימים להוציא 30 שקל כשאין לי ללכת לקנות לילדה?
יצחק אליהו: לשבת, לעשות חשבון-נפש.
יצחק אליהו: כבוד היושב-ראש, 213 שקל חופשי-חודשי.
יצחק אליהו: יש לי שלוש בנות סטודנטיות.
יצחק אליהו: הם משלמים יותר מהחופשי-חודשי, 40 שקל, לא יודע כמה אתה משלם.
יצחק אליהו: אנא, למען השם, למען הנוער המסכן הזה, שאבא כזה לא יסבול.
יצחק אליהו: כל ילד, שאבא יעשה לו רב-קו, פשוט חשבון-נפש.
יצחק אליהו: יש לקשיש חופשי-חודשי, 106 בחודש, אז תביאו לנוער 150 שקל חופשי-חודשי ואז אם הוא מאבד את הרב-קו, הוא הולך לשלם 10 שקלים - - - .
יצחק אליהו: למה אני ארוץ אחרי ששה הילדים שלי?
יצחק אליהו: גם נכים - - -
ישראל אייכלר: תרשמי את זה.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדרוש את זה ממשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: נותנים 4 מיליארד שקל סבסוד.
ישראל אייכלר: דווקא לנוער אי-אפשר לתת?
קריאה: נותנים לנוער רק דרך כרטיסייה ולא דרך חופשי-חודשי.
יצחק אליהו: אני נותן 30 שקל, זה 60 שקל, ואם אני מתחיל את זה ברכבת, זה 29.5 שקל לעשר נסיעות, אבל זה לא זה.
יצחק אליהו: למה אני בתור אבא, "אבא, נגמר לי הכרטיסייה", אני צריך לעזוב את הבית, ללכת לרכבת ברגל - - -
ישראל אייכלר: ברכבת אי-אפשר.
יצחק אליהו: אני צריך ללכת לרכבת להטעין לה.
ישראל אייכלר: תודה, אני מאוד מודה לך.
יצחק אליהו: ללכת לעשות חופשי-חודשי לנוער.
ישראל אייכלר: רשמנו את זה בהחלטות הוועדה.
יצחק אליהו: גם לנכים.
ישראל אייכלר: נכים לא מקבלים חופשי-חודשי?
יצחק אליהו: לא.
יצחק אליהו: 33%.
יצחק אליהו: נכה, מסכן, גמר את החיים שלו.
ישראל אייכלר: אני לא מבין את ההיגיון של הדבר.
ישראל אייכלר: הרי נותנים לנכים הנחות.
יצחק אליהו: אין.
יצחק אליהו: אני הייתי ממליץ גם לסטודנטים לעשות את זה.
ישראל אייכלר: עכשיו אני מבקש שתהיה הקשבה ולא יפריעו להם.
ישראל אייכלר: הם נציגי משרד התחבורה, אגד ודן.
ישראל אייכלר: קודם כל המחותן הראשי, דן.
ישראל אייכלר: ברוכים הבאים לסבל האזרחי שאתם הולכים לעבור מה-21 בחודש, כי אני מבין שאם האזרחים סובלים, גם הנהגים סובלים.
ישראל אייכלר: אחיקם שמעוני, מנהל פיקוח עסקי, איך אתם נערכים לעניין הזה?
ישראל אייכלר: רעיון המדבקות, אתם קונים?
ישראל אייכלר: אתם יכולים לעשות מדבקה על התחנה – התחנה הקרובה להטענה, ברחוב זה וזה פה בשכונה, לא את כל הרשימה.
אחיקם שמעוני: אני לא יודע אם זה יהיה עד ה-21 בחודש כיוון שיש שתי בעיות עם זה: אחת, הנושא של הקיוסקים הוא לפעמים גמיש.
אחיקם שמעוני: נסגר, נפתח-נסגר, נפתח.
אחיקם שמעוני: צריך שהמידע יהיה כמה שיותר מדויק כדי לא להטעות את הציבור.
אחיקם שמעוני: שתיים, יש עניין איך מדביקים על תחנות מבחינת נגישות, מה מדביקים.
אחיקם שמעוני: בתל אביב בכלל זה עולם אחר.
ישראל אייכלר: תבדוק את האפשרות שכל אזרח שעולה לך לאוטובוס, אומר לך, מכונה ליד התחנה, תגיד לו איפה כן.
אחיקם שמעוני: מבחינתנו כמה שהמידע יותר נגיש וזמין, זה מבורך.
אחיקם שמעוני: א, יש מידע באינטרנט על הנושא הזה.
אחיקם שמעוני: למי שאין אינטרנט, יש את הטלפון של משרד התחבורה.
אחיקם שמעוני: אנחנו בדן נערכנו במקביל במודיעין שלנו לתת גם קו חם לנושאים, שמי שמתקשר יגידו לו, איפה אתה נמצא?
אחיקם שמעוני: דרך רחוב זה וזה אתה יכול ללכת, שם יש קיוסק כזה וכזה וכן הלאה.
אחיקם שמעוני: יתנו לו הדרכה איך הוא יכול לטעון, מה הוא מטעין וכן הלאה, זאת אומרת אצלנו בבית גם אנחנו נערכנו מבחינת קו חם לנושאים.
אחיקם שמעוני: במקביל יש לנו קו חם עם נהגים לבעלי תפקידים, שאם נתקלים בכל מיני סיטואציות, בין אם זה תפעוליות פשוטות, בין אם זה אוכלוסיות שיותר רגישות, ילדים שנתקעו בלי או מבוגרים או נכים כמובן, עם כל הרגישות שצריך לטפל בנושא הזה.
אחיקם שמעוני: גם לזה אנחנו נערכים בהתאם.
ישראל אייכלר: מה אתה עושה בחודש הראשון כשילד בא ופתאום הוא לא יודע שאין לו צבור?
אחיקם שמעוני: אף אחד לא יישאר ברחוב.
ישראל אייכלר: טוב מאוד, זו הצהרה מאוד חשובה.
ישראל אייכלר: לפחות בתקופה הראשונה עד שיפרסו - - -
אחיקם שמעוני: יש לנו נהגים ותיקים שהם רגישים ומכירים, יודעים להפעיל שיקול דעת.
אחיקם שמעוני: זה לא אומר שלא נחנך את הציבור שצריך כבר לעבור לזה, אבל נדע גם לפעול ברגישות בנושא הזה.
אחיקם שמעוני: מבחינת עמדות טעינה, באמת יש פריסה ברחבי גוש דן, ברגעים אלה ממש הולכת ונפרסת ועד סוף השבוע אנחנו מדברים על פריסה של מאות עמדות במזומן, בכרטיסי אשראי.
אחיקם שמעוני: יש את המסופונים האלה שאפשר לטעון איתם גם מזומן, גם אשראי, בקיוסקים, ברשתות כפי שציין רן מקודם, ובאמת הפריסה מבחינתנו היא פריסה רחבה ככל שניתן.
אחיקם שמעוני: קודם ציינה חברת הכנסת למה אין אפליקציה בטלפון.
אחיקם שמעוני: יש אפליקציה בטלפון.
אחיקם שמעוני: אפשר לעלות עם אפליקציה של HopOn.
אחיקם שמעוני: עולים, משלמים איתה.
אחיקם שמעוני: אפשר לטעון בצורה פרסונלית, אפשר לעשות הכול עם הטלפון היום.
ישראל אייכלר: שמים את הטלפון ליד זה?
אחיקם שמעוני: כן, יש איזה מזהה, ברקוד, כל מיני דברים כאלה שהוא יודע לקרוא את האפליקציה, יודע לחייב אותך ויודע לעשות את הדברים.
קריאה: יש עוד חברה, און-ליין.
ישראל אייכלר: ראיתי בשדה התעופה שכולם עוברים בלי כרטיסים.
ישראל אייכלר: אני הייתי הקשיש היחיד שהראה כרטיסים.
קריאה: בירושלים זה לא קיים.
קריאה: זה מבוסס אשראי, זה לא מזומן.
אחיקם שמעוני: יש, זה כבר עובד.
אחיקם שמעוני: מבחינתנו אנחנו ערוכים גם בערוץ הזה.
אחיקם שמעוני: אנחנו הרמנו את הכפפה בכתף לכתף, אפשר להגיד עם משרד התחבורה.
אחיקם שמעוני: תגברנו קודם כל את עמדות הטעינה של הרב-קו שלנו שקיימות, הוספנו עוד ארבע עמדות הטענה ברחבי גוש דן לטובת הנושא של כרטיסי רב-קו אישיים.
אחיקם שמעוני: בנוסף, אנחנו מתכוונים בתקופה הקרובה באותן תחנות שציינו פה מקודם, שהן תחנות עתירי נוסעים או נקודות כאלה, שמבקרים שלנו או אנשים שלנו יסתובבו עם מסופונים כאלה ויתנו פתרונות בשטח לאנשים, אבל זה לתקופת ביניים, "נחיתה רכה", לא להשאיר אנשים בשטח.
אחיקם שמעוני: יסתובבו בשטח עם המסופונים האלה ויוכלו לתת אפשרויות תשלום נוספות.
ישראל אייכלר: זה חשוב מאוד שהם יעמדו לפחות בתקופה הראשונה בתחנות העמוסות.
אחיקם שמעוני: כן, כן, אנחנו נערכים לזה.
אחיקם שמעוני: אנחנו תגברנו.
אחיקם שמעוני: אני יכול להגיד שיהיו לנו 220 נקודות של המסופונים האלה.
אחיקם שמעוני: אנחנו מתכוונים להגיע עד 350 כולל אלה שהולכים להסתובב ולעבות את התחנות.
אחיקם שמעוני: מבחינת הסברה, אז משרד התחבורה בטח יפרט, אבל יש 150 דיילים ועוד מובילי הסברה.
אחיקם שמעוני: אנחנו מתגברים כוח אדם שלנו בנוסף, של עוד 50 איש.
אחיקם שמעוני: זה אנשים שיודעים את העבודה, יודעים להסביר, יודעים לתת מענה גם לנהג.
אחיקם שמעוני: צריך להבין, כשמתחיל לחץ, גם הנהג נכנס לאיזושהי מצוקה.
אחיקם שמעוני: להוריד ממנו קצת את הלחץ וגם לציבור, להסביר להם, גם בחוץ וגם על האוטובוס איך פותרים את המצוקה של אני הגעתי לאוטובוס ואין לי איך לשלם, אז אנחנו נערכים בכל החזיתות האלה.
ישראל אייכלר: מיכאל, מנהלת מחלקת פניות ציבור באגד, איך אתם עומדים עם כל הטענות האלה?
מיכאל אוחנה: אני לא ארחיב יותר מדי.
מיכאל אוחנה: אנחנו ערוכים מבחינתנו בעשר נקודות באזור המרכז, מרחובות ועד לכפר סבא.
מיכאל אוחנה: כל עשר הנקודות יהיו מצוידות באפשרות של קנייה במזומן, באשראי.
מיכאל אוחנה: בחלק מהמקומות שניתן שמנו tvm של מכירה במזומן, כלומר, אתה יכול לבוא עם מזומן וגם לקבל עודף.
מיכאל אוחנה: זה מהבחינה הזאת.
מיכאל אוחנה: אני רוצה להעיר הערה על ירושלים.
מיכאל אוחנה: אני מכיר את ירושלים.
מיכאל אוחנה: אני מכיר גם את אגריפס לפני שהיה כל התהליך הזה.
מיכאל אוחנה: היית עומד באוטובוס, היה עומד באגריפס והיה אחריו תור של 50 מכוניות.
ישראל אייכלר: נורא ואיום.
מיכאל אוחנה: היום אתה לא רואה את זה, אז יש צדדים גם לכאן וגם לכאן.
ישראל אייכלר: שכחתי להגיד בתחילת הדיון שאני מברך על הדבר הזה שהנהג יוכל להיות נהג ולא כרטיסן.
מיכאל אוחנה: אז אני רוצה לומר מהבחינה הזאת שמניסיוני בירושלים התחלנו בתהליך.
מיכאל אוחנה: היו בעיות, יש תקלות, ברור.
ישראל אייכלר: אתה שומע שעדיין יש בעיות.
מיכאל אוחנה: יש אבל מתקנים.
מיכאל אוחנה: כל הזמן מתקנים.
מיכאל אוחנה: לומדים תהליך, אתה חייב לתקן אותו כל הזמן ולהתקדם הלאה.
ישראל אייכלר: אגד מתקן או משרד התחבורה?
מיכאל אוחנה: משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: אבל אגד, אין לך שליטה.
מיכאל אוחנה: יש שליטה אבל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, בהתייעצות.
יחיאל רודמן: למה לתקן אחרי שעושים?
יחיאל רודמן: למה לא לעשות את זה מדורג?
מיכאל אוחנה: אי-אפשר לעשות - - -
ישראל אייכלר: בירושלים כבר סובלים שנה.
ישראל אייכלר: תתחילו עכשיו.
יחיאל רודמן: את כל הבעיות האלה ציפו מראש.
יחיאל רודמן: היה אפשר לעשות את זה מדורג.
ישראל אייכלר: חייבים לעשות את זה, זה לא יעזור.
ישראל אייכלר: שר התחבורה מאוד כועס שמתעסקים בתחבורה ציבורית, אבל אין לי ברירה.
ישראל אייכלר: אנחנו לא נעזוב את זה.
יחיאל רודמן: אנחנו הצענו גם איך לעשות את זה מדורג, בצורה שהציבור יתרגל.
ישראל אייכלר: חייבים לעשות.
מיכאל אוחנה: עוד דבר אחרון.
מיכאל אוחנה: באזור ירושלים - - - פתחנו עמדות ניידות ואנחנו כנראה גם נעשה את זה באזור תל אביב בכל מיני מרכזי בתי אבות שאנשים לא יכולים להגיע ולא יודעים להטעין, על מנת ללמד אותם את הדברים האלה.
קריאה: הטענות האלה היו חד-פעמיות.
קריאה: זה מבצע פעם בשנה.
קריאה: זה לא קבוע.
מיכאל אוחנה: זה תהליך, בהתחלה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך, מיכאל.
ישראל אייכלר: עכשיו זכות הדיבור לרן שדמי.
ישראל אייכלר: אני לא הייתי רוצה לשבת במקומך.
ישראל אייכלר: סך הכול אתה מנהל אגף כלכלה ברשות תחבורה ציבורית.
ישראל אייכלר: הטילו עליך לסבול את כל הצרות של עם ישראל בעניין.
רן שדמי: אני שמח להיות בתפקיד שאני נמצא.
רן שדמי: אני שמח שהפרויקט הזה קרה.
רן שדמי: אני שמח שנהייתי גם אחראי על יישומו ואני חושב שזו הצלחה מאוד גדולה גם בירושלים ואני מניח שגם בתל אביב הפרויקט יזכה להצלחה דומה.