GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: עוד דבר שהגדרנו, והוא חשוב מאוד, שבתוך התהליך הזה נציגי הורים חייבים להיות שותפים.
חיים ילין: כלומר, אי-אפשר לנהל את זה באיזה בונקר, ואחר-כך להודיע להורים: החלטנו, תשברו את הראש.
חיים ילין: מבחינתנו, כשאנחנו מתחילים לבחון, כשהרשויות נכנסות למערכת ומדווחות על ילדים, חלק מהדיווח – הם צריכים עד לאמצע ספטמבר לגמור לדווח – זה ועדת ההיגוי הרשותית, מה היא בחרה, איך היא בחרה, מהו המתווה.
שלומית אבינוח-קואולמן: מה קורה עם הצהרונים שלא נפתחו?
שלומית אבינוח-קואולמן: הורים ששילמו על צהרון והצהרון לא נפתח מסיבותיו הוא.
שלומית אבינוח-קואולמן: האם יש לכם מענה להורים האלה?
חיים ילין: לי אין מענה.
חיים ילין: לי יש מענה לרשות ומענה להורים באמצעות הרשות.
ישראל אייכלר: מה הפיקוח שיש לך על הרשות?
ישראל אייכלר: מה האכיפה שלך?
ישראל אייכלר: איזה כלים יש לך?
חיים ילין: אם זה "ניצנים", האכיפה מאוד פשוטה.
חיים ילין: אם זה "ניצנים", כלומר, הרשות ענתה לקול קורא, היא מחויבת לעמוד בו.
חיים ילין: אם היא לא תעמוד בו, אני פשוט לא אממן אותה.
ישראל אייכלר: האם אתה מפקח עליה?
ישראל אייכלר: למשל הסיפור של אשקלון – האם אתה מוכן לבדוק אותו?
אבי גוטשטיין: היא תעמוד בו, אבל במחיר המרבי.
אבי גוטשטיין: מה השאלה בכלל?
ישראל אייכלר: הוא אמר 650 על הבסיס.
אבי גוטשטיין: היא לא נתנה לשום הורה באשקלון אופציה לבסיס.
ישראל אייכלר: הוא צריך לפקח על זה ולאכוף את זה.
חיים ילין: ברגע שהרשות תדווח ואני אראה שההורים לא היו שם, אני מחזיר את הדיון לרשות המקומית.
חיים ילין: אם ההורים לא שותפים לזה והם לא מסכימים למתווה הזה, הם חוזרים למתווה הבסיסי, ובהתאם לזה אנחנו נסבסד אותם, אחרת זה לא יעבוד.
חיים ילין: כלומר, הרשות המקומית יודעת, ועל זה היא חתומה במתווה מול המשרד, שהיא חייבת לעמוד בכללים שנקבעו.
חיים ילין: היו רשויות שאמרו: לא מדובשך ולא מעוקצך, אנחנו עשירים מספיק, אנחנו מסתדרים בלעדיכם, אנחנו רוצים לגבות מההורים כמה שאנחנו רוצים, ההורים שמחים וכולם שמחים, כי לכולם יש.
חיים ילין: דווקא המענה הציבורי נועד לתת מענה גם לרשויות שרוצות לקחת אחריות וגם לאפשר דיפרנציאציה ברשות המקומית, וברוב הרשויות זה עובד כך, וזה עובד יפה.
חיים ילין: אנחנו מדברים פה במקרי קצה.
ישראל אייכלר: העיריות כן מתחשבות במשפחות העניות?
חיים ילין: בוודאי.
ישראל אייכלר: איזה רשויות?
חיים ילין: אנחנו לוקחים משהו כמו 3%-2% מהרכיב הנוסף יחד עם הורים בהסכמה, וזה חלק מהיופי.
חיים ילין: הם אמרו: בזה אנחנו נותנים מענה.
ישראל אייכלר: כשאתה מדבר על ההורים, זה ההורים של כל ילד?
חיים ילין: יש נציג הורים שנבחר בסמכות וברשות, והוא הנציג שעובד מול הרשות המקומית.
ישראל אייכלר: איפה הם נבחרים?
ישראל אייכלר: בבתי הספר?
חיים ילין: במוסדות החינוך.
ישראל אייכלר: ועדי ההורים של בתי הספר, הבנתי.
הדר אליהו: ועד ההורים היישובי.
אבי גוטשטיין: יש לי משהו קטן חשוב לנושא הזה.
אבי גוטשטיין: כשעשו את פרויקט "ניצנים", הם לקחו אשכול מסוים והגדירו את כל העיר כאותו כאשכול, לא משנה מי גר בעיר.
אבי גוטשטיין: משרד החינוך עשה פה עוול עצום, הם לא ביטלו את כל הפרויקטים, הם ביטלו רק את משרד הכלכלה.
אבי גוטשטיין: יש במשרד החינוך שלושה פרויקטים להפעלת צהרונים, עד היום הזה, גם יוח"א, גם מיל"ת וגם "ניצנים", ולא ביטלו את כולם.
אבי גוטשטיין: לדוגמה, מי שבשנים קודמות היה לו יוח"א ומיל"ת, ששם משרד החינוך סבסד והרשויות המקומיות סבסדו, השאירו להם אותו, לא הפכו את כל העיר למעמד של סוציו-אקונומי 1, החליטו לבטל רק את משרד הכלכלה.
אבי גוטשטיין: אשקלון, לדוגמה, כל אזור שכונות המצוקה, לא צריכים ועדות ולא צריכים הנחות, כי יש להם יוח"א ומיל"ת, חוזה חתום - - -
ישראל אייכלר: מה זה מיל"ת ויוח"א?
אבי גוטשטיין: זה יום חינוך ארוך.
ישראל אייכלר: מה זה מיל"ת?
אבי גוטשטיין: אני אפילו לא יודע מה ראשי התיבות של זה.
חיים ילין: מסגרות יומיות ללמידה תוספתית.
אבי גוטשטיין: משרד החינוך לא מממן, אפילו בדקתי כלכלית.
אבי גוטשטיין: עירייה שמפעילה היום מיל"ת היא פשוט מפסידה כסף לקופת העיר - - -
חיים ילין: היא לא מפסידה, היא משתתפת מתוך בחירה.
אבי גוטשטיין: היא משתתפת.
אבי גוטשטיין: צהרון שמיל"ת מממן, עד 60,000 שקל למסגרת.
אבי גוטשטיין: תתקן אתי - - -
ישראל אייכלר: תלוי מה המצב הסוציו-אקונומי שלה.
ישראל אייכלר: הצלחת להוציא אותי מהנושא.
ישראל אייכלר: אתה חבר עירייה?
אבי גוטשטיין: לא, אני רב עם העירייה בכל בוקר.
ישראל אייכלר: אני רואה שאתה מכיר את כל ראשי התיבות של "הזוהר" הקדוש.
אבי גוטשטיין: עשיתי דוקטורט, כי ראיתי את החוזה של עיריית אשקלון עם משרד החינוך.
ישראל אייכלר: מה הטענה שלך?
ישראל אייכלר: אני לא הבנתי.
אבי גוטשטיין: הטענה שלי היא איך יכול להיות שמשרד החינוך מצד אחד מחליט שעיר שלמה היא ברמה סוציו-אקונומית 1, מצד שני, נותן לרשות המקומית, לכל גני העירייה להמשיך להפעיל פרויקט לא של "ניצנים", אבל רק לא לדתיים וחרדים.
ישראל אייכלר: למה לא לדתיים ולחרדים?
אבי גוטשטיין: יש לי 29 כיתות גן של מוכשר באותן שכונות, הן לא יקבלו יוח"א, לא יקבלו מיל"ת, אלה ילכו ל"ניצנים" במחיר היקר.
אבי גוטשטיין: בגני העירייה כיום משלמים 100 שקל.
אבי גוטשטיין: אם אתה נכנס מהצד הזה של המבנה, אתה משלם 100, אתה נכנס מהצד השני – 600 שקלים.
אבי גוטשטיין: אמרתי להורים: תעשו טובה, תיכנסו מהצד השני ותעברו דרך השירותים, תשלמו פחות כסף.
ישראל אייכלר: אני לא מבין, יש פה אפליה על רקע דתי?
אבי גוטשטיין: במבנה אחד יושב גן עירוני עם צהרון מיל"ת ובאותו מבנה צהרון "ניצנים".
אבי גוטשטיין: ההורה הזה משלם 100 שקל לחודש במיל"ת, עם חוזה מול משרד החינוך, וההורה השני – 600 שקל.
ישראל אייכלר: חיים הלפרין, מה אתה אומר על זה?
חיים ילין: יש פה ניסיון לעסוק במדיניות כוללת של משרד החינוך.
חיים ילין: חוק יום חינוך ארוך חל על המערכת הרשמית ועל רשתות החינוך המוכרות, שזה מערכת החינוך התורני והחינוך העצמאי.
חיים ילין: מוסדות מוכרים שאינם רשמיים אינם זכאים לתוכניות של המשרד כל עוד המשרד לא גמר לתקצב את המסה הגדולה של החינוך הרשמי והחינוך שמוגדר בשתי הרשתות.
חיים ילין: אם מישהו בחר להקים גן - - -
ישראל אייכלר: אתה יודע שבאמריקה יש הפרדת דת מהמדינה, ולמדינה אסור לתקצב מוסדות לימוד פרטיים, אבל בכל מה שנוגע לצהרונים, לאוכל, למצב סוציאלי, להסעות וכל הדברים האלה, אמריקה לא מפלה בין נוצרים, יהודים, בודהיסטים.
ישראל אייכלר: פה במדינת ישראל, בגלוי ובפומבי אומרים שיש כאלה ויש כאלה.
ישראל אייכלר: אני לא מבין את זה.
ישראל אייכלר: אני לא מדבר על הלימוד, אני מדבר על הצהרונים.
אבי גוטשטיין: על אוכל.
אבי גוטשטיין: ילד חילוני שאוכל ויש חרדי שאוכל סנדוויץ' עם פסטרמה כי הבאנו לו בכוח.
אבי גוטשטיין: זו המציאות שהיתה אתמול בצהריים.
אבי גוטשטיין: פניתי כמה פעמים.
חיים ילין: זה לא הנושא.
ישראל אייכלר: אני רוצה שבנושאים הסוציאליים, כמו אוכל וצהרונים, לא יהיה שום הבדל.
ישראל אייכלר: תארו לעצמכם שמחר במשרד הרווחה, בבתי חולים, יגידו שילד שלא שייך לחינוך הממלכתי לא יקבל טיפול – איך קוראים לרופא המפורסם הזה שפרש מהדסה?
אבי גוטשטיין: אני ביקשתי דבר אחד, שיבטלו את כל הפרויקטים בעיר, יעשו רק "ניצנים" – מה טוב ומה נעים.
ישראל אייכלר: לא ידעתי על מה שאתה מספר.
חנוך וקסלמן: או שישאירו את משרד הכלכלה.
אבי גוטשטיין: אין לי בעיה שישאירו את כל הפרויקטים, מה שטוב למשפחות.
ישראל אייכלר: אגב, אני חייב לציין שבמשרד הכלכלה, שזה משרד העבודה היום, אין אפליות כאלה בגני הילדים.
ישראל אייכלר: למה במשרד החינוך זה חייב להיות?
חיים ילין: המילה אפליה לא קשורה.
ישראל אייכלר: אני לא מדבר על מיל"ת, אני מדבר על העיקרון.
חיים ילין: העיקרון שכאשר אתה מוגבל תקציבית, ויש לך סדרי עדיפויות - - -
ישראל אייכלר: מה התקציב במשרד החינוך?
חיים ילין: חוק יוח"א חל כפי שהוא חל, והנגזרת של זה שאתה יודע למי אתה יכול לתת ולמי לא.
חיים ילין: אנחנו חורגים מהנושא שלשמו התכנסנו.
ישראל אייכלר: רק שלא יגידו שמדינת ישראל היא מדינה שוויונית ושבג"צ יושב כל היום על שוויון.
ישראל אייכלר: אין שוויון, יש אפליה, יש עוינות.
ישראל אייכלר: אני חייב לומר את זה כנציג ציבור, כנציג ציבור חרדי, ואנחנו לא נשלים עם זה.
ישראל אייכלר: מדובר על אוכל.
ישראל אייכלר: בלימודים אני מבין, הוא לומד ליב"ה, הוא לא לומד ליב"ה, אבל באוכל, בצהרונים, בדברים כאלה, בתוכניות תזונה?
ישראל אייכלר: גם בהסעות יש הבדלים כאלה?
חיים ילין: בתוכנית "ניצנים" אין הסעות.
דודי מזרחי: אני מנהל אגף התקציבים של משרד החינוך.
דודי מזרחי: אני מרגיש שהדיון כאן - - -
ישראל אייכלר: סטה מהעניין.
דודי מזרחי: לא רק סטה מהעניין.
דודי מזרחי: זה הגיוני וזה נושא טעון, הוא אמוציונלי.
דודי מזרחי: ברור שזה נושא טעון, אבל אני מבקש כמה דברים לשים על השולחן.
דודי מזרחי: ראשית, אני רק חייב להתייחס למה שאמרת בסוף דבריך.
דודי מזרחי: אני לא חושב שיש אפליה, בטח לא לפי סוג פיקוח.
דודי מזרחי: כל תלמיד שלומד בחינוך הרשמי, או במעיין החינוך התורני, או בחינוך העצמאי, מקבל תקצוב מלא.
דודי מזרחי: יש כאן סוגיות אחרות.
דודי מזרחי: אני לא יודע אם זה המקום הספציפי לפתוח אותן בנוגע להיקף לימודי היסוד ובהתאמה - - -
ישראל אייכלר: אני מדבר על הצהרונים.
דודי מזרחי: החלטת הממשלה שאנחנו נסמכים עליה קבעה שגובה הסבסוד של הצהרון נגזר מהתקצוב של המסגרת, אנחנו נצמדים למסגרת האורגנית.
דודי מזרחי: לצורך העניין גני ילדים שמתוקצבים באופן שווה, אין שם ההיבט של לימודי יסוד, או לימודי ליב"ה, כולם מתוקצבים ב-100% ואין שום הבחנה.
דודי מזרחי: ההבחנה נמצאת רק בבתי ספר.
דודי מזרחי: זה דיון ששווה לעשות, אני מסכים, אבל אנחנו נסמכים על החלטת הממשלה.
ישראל אייכלר: הבנתי מה שאתה אומר, מבחינתך אתה צודק.
ישראל אייכלר: אני רוצה לנתק את זה, זה דבר סוציאלי שלא שייך לפה.
דודי מזרחי: אני רוצה לעשות כאן סדר בדבר שאני לא בטוח שהוא מובן, אולי גם לכם, חברים, שהגעתם מאשדוד.
דודי מזרחי: יש הבדל בין צהרונים שפועלים במסגרת תוכנית "ניצנים", לבין צהרונים שלא פועלים במסגרת תוכנית "ניצנים".
שלומית אבינוח-קואולמן: מה זה תוכנית "ניצנים"?
דודי מזרחי: זה בדיוק מה שאני רוצה להסביר, לבאר את הנושא.
ישראל אייכלר: התאפקתי עד עכשיו, כי ידעתי ש"ניצנים" זה יישוב של מגורשים.
דודי מזרחי: נשמע כאילו כולם יודעים על מה מדובר, אז נפתח את זה.
דודי מזרחי: בעקבות התוכנית שהשיק משרד האוצר, "נטו משפחה", עברה החלטת ממשלה שמשרד החינוך, משרד האוצר, ומשרד הרווחה והשירותים החברתיים, שותפים לה ועמדו מאחוריה.
דודי מזרחי: גובשה תוכנית להקים ולסבסד צהרונים במדינת ישראל בהיקף חסר תקדים.
דודי מזרחי: התוכנית הזאת אגב מוערכת בכ-1.3 מיליארדי שקלים בשנה.
ישראל אייכלר: הצהרונים.
דודי מזרחי: סוכם שהפיקוח על הצהרונים יעבור למשרד החינוך, סוכם שהסטנדרט של הצהרונים ישתפר ושהמצב של רוב משקי הבית והאזרחים, כתוצאה מהמהלך הזה, בסופו של דבר ישתפר.
דודי מזרחי: במסגרת החלטת הממשלה סוכם שהתקצוב לצהרונים יהיה דיפרנציאלי, בהתאם לאשכול הלמ"ס של הרשות המקומית.
דודי מזרחי: כאשר באשכולות 3-1 הסבסוד הוא כמעט מלא, 600 שקלים בחודש לתלמיד, וככל שיורדים בסבסוד, ההיקף יורד.
דודי מזרחי: זו תוכנית "ניצנים" שמשרד החינוך שקד עליה.
דודי מזרחי: במקביל לתוכנית "ניצנים" היתה יוזמת חקיקה בכנסת, בוועדת החינוך, לפיקוח על הצהרונים, כאשר היוזמה של חברי הכנסת אמרה שהם רוצים לעשות שני דברים: לתת משנה תוקף להחלטת הממשלה ולעגן בחקיקה את המחיר המקסימלי, המרבי, שניתן יהיה לגבות על צהרון.
דודי מזרחי: יתרה מזו, במקומות שמשרד החינוך לא פועל בהם, כי החלטת הממשלה הגבילה אותו מבחינה תקציבית, לצורך העניין באשכולות 10-6 של הלמ"ס אנחנו לא פועלים בגני ילדים בכלל, והגדירה ששם, באשכולות 10-6 בגני ילדים יהיה פיקוח למחיר המקסימלי שניתן יהיה לגבות מההורים ויהיה פיקוח על האיכות.
דודי מזרחי: רק נשים את זה על השולחן, היו הרבה רשויות במדינת ישראל שגבו מההורים סכומים של 1,200, 1,300, 1,400 ו-1,500 שקל לצהרון בגן - - -
שלומית אבינוח-קואולמן: ההורים רצו לשלם את זה.
דודי מזרחי: תני לי רק להשלים.
דודי מזרחי: אני מבטיח, כל שאלה שתרצו, אני אתייחס.
דודי מזרחי: כאשר גבו את הסכומים האלה לצהרונים באשכולות 10-6 – גם במקומות נמוכים יותר ראינו את זה, אם תרצו, אני אביא לכם דוגמאות לרשויות כאלה – כתוצאה מהמהלך, הכוונה של המשרד היא להגביל את המחיר המרבי שניתן לגבות לצהרון, גם אם הוא לא מסובסד ל-935 שקלים.
דודי מזרחי: כפי שאמר חיים קודם לכן, בנינו מודל מצומצם, מודל רחב יותר, כשגם המודל המצומצם של צהרון שעולה 650 שקל בחודש אנחנו חושבים שהוא מודל ראוי.
דודי מזרחי: זה לפני סבסוד.
דודי מזרחי: הוא כולל ארוחה חמה, הוא כולל צוות שמקבל שכר ראוי, הוא כולל העשרה, כל אחד לפי השקפת עולמו.
דודי מזרחי: זו מסגרת ראויה.
דודי מזרחי: עם זאת, חלק מהמחאות שאתם שומעים בתקשורת הן של אותם מפעילי צהרונים ואותן רשויות שעד היום התפרנסו מהפעלת הצהרונים ומימנו באמצעות הצהרונים רכיבים אחרים לפעילות ברשות.
דודי מזרחי: אגב, לא הכול זה דברים פסולים.
דודי מזרחי: יש רשויות שהשתמשו בהכנסות מהצהרונים לממן או פעילות רווחה, או פעילויות חינוך בלתי פורמלי, יש גם דברים כאלה.
דודי מזרחי: זה מהלך שקצת טרף את הקלפים, ואני אשאיל את הביטוי הבא, קצת הזיז את הגבינה לחלק מהאנשים, וזה מחייב כאן שינוי מערכות וזה תהליך מורכב.
דודי מזרחי: אני רוצה לצלול לבעיה הספציפית שיש.
דודי מזרחי: ברגע שאנחנו מדברים על מהלכים רחבים מאוד של סבסוד צהרונים ב-1.3 מיליארדי שקלים ולא בעשרות מיליונים, אנחנו מדברים על מערך שלא יכול להתנהל שמית.
דודי מזרחי: למדינת ישראל אין תשתית מובנית של מידע על המצב של כל אזרח ואזרח, זה דבר שהוא כמעט בלתי אפשרי - - -
ישראל אייכלר: במעונות היום במשרד הכלכלה עשו את זה.
דודי מזרחי: אני אתייחס לזה.
ישראל אייכלר: אתה יכול לקחת את אותו מודל.
דודי מזרחי: תרשה לי להשלים, אני אגיד לך איך אנחנו חושבים אולי לתת לזה מענה.
דודי מזרחי: אם אני מסתכל על כל מנגנוני התקצוב הרוחביים של מדינת ישראל, בטח במערכת החינוך שאנחנו מדברים על 2.2 תלמידים, אנחנו לא מסוגלים לבדוק משפחה-משפחה באופן רוחבי - -
שלומית אבינוח-קואולמן: לא כל תלמיד צריך צהרון.
דודי מזרחי: אני מבטיח להתייחס.
דודי מזרחי: - - ולכן המודל הבסיסי שלנו אומר שאנחנו נשענים על אשכול הלמ"ס של הרשות המקומית.
דודי מזרחי: במקביל, כפי שאמר חיים, היתרנו לרשות המקומית לגבות מההורים, בהסכמה, מעבר ל-650 שקלים, כדי לאפשר את אותה ערבות הדדית בתוך הרשות המקומית, ובתוך כך לתקצב את זה.
דודי מזרחי: יש רשויות, אני יכול להביא לכם דוגמאות, שעושות את זה, ועושות את זה יפה מאוד.
דודי מזרחי: עם זאת, אנחנו מודעים לכך, בין היתר בעקבות הפניות שקיבלנו, שבמקרים מסוימים נוצרה אנומליה ויש כאן איזה עוול שנוצר, שיש אזרחים שהמצב שלהם הורע לעומת המצב שהיה אשתקד, וצריך לייצר כאן איזה מענה.
דודי מזרחי: אנחנו בוחנים ממש בימים אלה יחד עם משרד האוצר – נציג האוצר יצא, אבל אני אדבר גם בשמו – אנחנו בוחנים יחד עם משרד האוצר ועם משרד הרווחה והשירותים החברתיים איך אנחנו יכולים במקביל למהלך הרוחבי לתת מענה נקודתי גם השנה הזאת לאותם אזרחים שנפגעו כתוצאה מכך.
דודי מזרחי: אני לא יודע הרגע להיות איש בשורה ולהגיד ספציפית מה המענה שאנחנו הולכים לתת, אבל ניתן מענה ויהיה מענה בהקדם.
דודי מזרחי: אנחנו נודיע על כך בצורה מסודרת באמצעות הרשויות המקומיות.
ישראל אייכלר: כמה זמן ייקח המבחן הזה?
ישראל אייכלר: שנת הלימודים כבר התחילה.
ישראל אייכלר: אתם צריכים, שבועיים, חודש?
ישראל אייכלר: כמה אתם צריכים לזה?
דודי מזרחי: אני לא יודע להתחייב כרגע.
דודי מזרחי: יכול להיות שאנחנו מדברים על מהלך של ימים.
שלומית אבינוח-קואולמן: מה אתם שוקלים?
שלומית אבינוח-קואולמן: מה הכיוונים שלכם?
שלומית אבינוח-קואולמן: יש פה שני ערוצים.
דודי מזרחי: זה לא תלוי רק במשרד החינוך.
דודי מזרחי: צריך להבין שאנחנו מבחינתנו, משרד החינוך, אין לנו מניעה שמשרד הרווחה והשירותים החברתיים ימשיך לתקצב את אותן משפחות.
ישראל אייכלר: עם משרד הרווחה יש לנו ניסיון רע מאוד, הם יכולים לתקצב רק אנשים שהם ממש חולים, או מקרים סוציאליים.
ישראל אייכלר: זה מדיון קודם.
דודי מזרחי: אני מתכוון למה שהיה בשנה שעברה.
ישראל אייכלר: למשל דוגמה פשוטה שהועלתה פה.
ישראל אייכלר: קודם כול, למנוע מראשי ערים, כמו שאפשרתם להם לקחת עוד על שירותים נוספים – למנוע מהם לקחת יותר על הבסיס, כדי שהם לא ינצלו את מה שהמדינה נתנה למשפחה לקחת לעירייה.
ישראל אייכלר: זה דבר ראשון שאתם אמורים לעשות.
דודי מזרחי: זה אנחנו נעשה.
ישראל אייכלר: דבר שני, בכל עיר, יכולה להיות אפילו ועדה עירונית שתחליט לגבי שכונה מסוימת, או אפילו אנשים מסוימים, כמו שיש להם הנחות במעונות, אותם טפסים, אותן הכנסות, שתהיה להם גם הנחה בצהרונים.
אבי גוטשטיין: עוד תשובה שצריך לתת, למה השאירו בחלק מהערים חוץ מ"ניצנים" את הפרויקטים האחרים.
אבי גוטשטיין: עדיין השאירו שלושה סוגי פרויקטים בערים מסוימות, למרות שזה סוציו-אקונומי 1.
אבי גוטשטיין: באשקלון לדוגמה השאירו 30 גנים במיל"ת תחת משרד החינוך.
דודי מזרחי: אתה רוצה לבטל את ההטבות שנתנו לאוכלוסיות חלשות?
אבי גוטשטיין: ברור שכן, זה היה פותר לנו המון בעיות.
חיים ילין: מישהי כבר הקדימה אותך.
אבי גוטשטיין: ו - - -
חיים ילין: זאת שבאה לשלמה המלך ואמרה "גם-לי גם-לך לא יהיה".
חיים ילין: אני לא מבין את הטענה שלך.
אבי גוטשטיין: ברגע שאין תקציב, עושים פרויקט אחד לפי המצב הסוציו-אקונומי של כל העיר - - -
אבי גוטשטיין: אצלי יש 30 הורים שרוצים מחר לבצע עזיבה מהגן לגן השני, ויש להם - - -
ישראל אייכלר: אבי גוטשטיין, כולנו התפעלנו מהידע שלך והיכולת שלך בפרטים, אבל זה לא נושא הדיון.
ישראל אייכלר: נתמקד בנושא הדיון, כי מה שאמר דודי מאוד חשוב.
ישראל אייכלר: אני רוצה שבתוך כמה ימים תגבשו פתרונות לאותן לקונות שנוצרו פה ושתהיה בשורה.
שלומית אבינוח-קואולמן: סליחה שאני מתפרצת לדבריך.
שלומית אבינוח-קואולמן: אני תושבת גדרה, היו לנו הרבה צהרונים פרטיים שפעלו, ועכשיו הבנתי שחלק נסגרו וחלק הרעו את התנאים, כי הם לא יכולים לעמוד במה שמחייבים.
שלומית אבינוח-קואולמן: שוב, זה גדרה.
ישראל אייכלר: את מדברת על מחיר האוכל?
חיים ילין: זה כל התוכנית, לא קונים רק אוכל.
ורד קירו-זילברמן: העשרה.
ישראל אייכלר: חוגי העשרה.
ישראל אייכלר: מה הם יכולים לעשות שחוגי העשרה התייקרו?
חיים ילין: עד 935 שקלים.
שלומית אבינוח-קואולמן: התוכנית באה לשפר, אבל צריך חשיבה שזה גם פוגע.
שלומית אבינוח-קואולמן: זה היה טוב, אבל לא יצא - - -
דודי מזרחי: אני יכול להגיד שאני באופן אישי - - -
שלומית אבינוח-קואולמן: שנייה רגע.
שלומית אבינוח-קואולמן: אני עובדת פה בכנסת ופנתה אליי תושבת מביתר עילית ואומרת שאין לה צהרון, הם לא יודעים מה קורה.
שלומית אבינוח-קואולמן: כלומר, היא מביאה את הילד ואין צהרון כי עוד לא הסתדר שם.
שלומית אבינוח-קואולמן: היא לא יודעת מה קורה מ-13:00.
שלומית אבינוח-קואולמן: עוד מישהו פנה שהסייעות בעקבות התוכנית החדשה עובדות עד 16:00, ואז הן צריכות לנקות את הגן תוך כדי כך שהילדים נמצאים, כי ב-16:00 כבר אף אחד לא משלם להם.
שלומית אבינוח-קואולמן: נוצרו פה הרבה עיוותים, וזה מחייב פיקוח ואכיפה בשטח.
שלומית אבינוח-קואולמן: על זה צריך לתת את הדעת.
שלומית אבינוח-קואולמן: זו תוכנית של ניסוי ותהייה תוך כדי, אבל מדובר בילדים קטנים.
שלומית אבינוח-קואולמן: הבטחתי להעלות את זה לדיון, כי הורים התלוננו.
ישראל אייכלר: אני רוצה שתכניסי לסיכום שאנחנו מבקשים שיהיה פיקוח ואכיפה, וגם מה שאומרת ורד, שיעשו תקנות וצווים ברורים שימנעו את הניצול של התוכניות האלה על-ידי עיריות וגורמים בעלי עניין.
משה רוטשטיין: מה שקורה במדינה כולה, החלוקה הזאת בין משרד החינוך למשרד הרווחה, שסבסוד לחלשים יותר, 5-4, המדינה מסבסדת בסך הכול ב-300 שקל, במשרד הרווחה ל-6 ו-7 מסבסדים ב-600 שקל.
ישראל אייכלר: זה נכון, חגי?
חגי פורגס: טבלאות הסבסוד השתנו בעקבות - - -
ישראל אייכלר: יצא שלעשירים יש סבסוד יותר גבוה מאשר לעניים?
חגי פורגס: הסבסוד של הדרגות נקבעים לפי הכנסה לנפש.
חגי פורגס: ככל שההכנסה לנפש נמוכה יותר, הסבסוד עולה.
משה רוטשטיין: אותו הורה, שעובד 32 שעות שבועיות, הוא יכול לקבל דרגה 3 - - -
חגי פורגס: זה תלוי בהכנסה לנפש.
משה רוטשטיין: אם הוא גר באשדוד, המדינה מסבסדת אותו ב-300 שקל.
משה רוטשטיין: אם הוא גר בראש העין, המדינה תסבסד אותו ב-600 שקל.
משה רוטשטיין: למה?
משה רוטשטיין: כי הוא עשיר יותר.
חגי פורגס: זה בגלל האשכולות, לא בגלל מבחני ההכנסה.
משה רוטשטיין: התקנות אומרות שהם עניים והם עשירים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון, ברשותכם, רבותי.
ישראל אייכלר: הוועדה רואה בחומרה - - -
שלומית אבינוח-קואולמן: הוא רוצה להוסיף משהו.
דודי מזרחי: רציתי להשיב, אבל אני יכול גם אחרי זה, מה שתבחרו.
ישראל אייכלר: להשיב על מה?
דודי מזרחי: על מה שעלה.
ישראל אייכלר: תשיב, בבקשה.
דודי מזרחי: כעיקרון המחיר המרבי של 935 שקלים לא נקבע כלאחר יד.
דודי מזרחי: עשינו תהליך ארוך וממושך יחד עם מרכז השלטון המקומי, עם עשרות רשויות מקומיות, עם מפעילי מתנ"סים.
דודי מזרחי: זה מתחיל מלמטה למעלה.
ורד קירו-זילברמן: אתם צריכים עוד להביא בצו.
דודי מזרחי: כן, אבל כל מסגרת שמתוקצבת על-ידי אני לא צריך לחכות לצו.
דודי מזרחי: עצם התקצוב של משרד החינוך – אגב, ברוב המסגרות את צודקת, ואנחנו גם נביא בהקדם.
דודי מזרחי: צריך להבין שהחוק חוקק לפני כחודש, אנחנו כאן בתהליך חקיקה מטורף.
דודי מזרחי: במענה לשאלה, התעריף של ה-935 שקלים – אני באופן אישי ישבתי עם עשרות רשויות ועם גורמים שטענו שהם לא מסוגלים לעמוד בתעריף הזה.
דודי מזרחי: ברגע שיורד רכיב אחר רכיב אתה רואה שאין כמעט מסגרת ראויה מאוד שאי-אפשר להעמיד בתעריף הזה.
דודי מזרחי: מתי אי-אפשר?
דודי מזרחי: מתי שיש גופים שפועלים למטרת רווח.
דודי מזרחי: זה תעריף, נכון, הוא לא מאפשר רווח, הוא נועד לאפשר קיום מסגרות באופן תקין, ראוי, עם תקורה סבירה שאפשר לעמוד בה, או ברגע שמישהו משתמש בתקציב הזה או בסכום הזה של הצהרונים לפעילות אחרת.
דודי מזרחי: ברגע שהגדיר המחוקק שאי-אפשר לעשות את זה ושהמסגרת הזאת נכנסת לפיקוח, אין אפשרות לכל מיני גורמים שבעבר נהנו מהכספים האלה למטרות אחרות.
דודי מזרחי: אגב, בחקיקה יש לנו סנקציות תקציביות של קנסות כנגד מי שיפר את החוק.
ישראל אייכלר: אולי תבדקו באשדוד מה הסיבה שיש שם - - -
חיים ילין: נבדוק את הסיפור.
חיים ילין: באשדוד יש בעיה תפעולית - - -
ישראל אייכלר: תבדקו את זה, כי יש לנו המון פניות מאשדוד ויש גם תלונה על אשקלון.
אבי גוטשטיין: בדקנו את הבעיה.
אבי גוטשטיין: הרשויות מימנו את זה מכספן בספר התקציב, הן עכשיו לא רוצות יותר לממן.
אבי גוטשטיין: זה צהרונים של משרד החינוך - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם, כי כבר עברנו את זמן הדיון.
ישראל אייכלר: הוועדה רואה בחומרה שבשנת הלימודים תשע"ח ייצא שהורי הילדים משלמים יותר מאשר שילמו בשנה שעברה.
ישראל אייכלר: מתברר שהרעיון של "נטו משפחה" לפי מצב סוציו-אקונומי של העיר ולא של האדם הפרטי ולא של השכונה עמד לרועץ להרבה משפחות וחייבים לתקן את זה מיד.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים משר האוצר, שר החינוך ושר העבודה להתקין את התקנות הנדרשות לחוק הזה ואת הצווים, באופן שיתאימו, שהאנשים העניים לא ישלמו יותר ממה שהם שילמו בשנה שעברה.
ישראל אייכלר: מתברר בדיון שמפעילי הצהרונים מקבלים פחות תמיכה וסבסוד מהמדינה לעומת מה שקיבלו עד היום.
דודי מזרחי: זה לא נכון.
דודי מזרחי: זו טענה לא נכונה.
דודי מזרחי: זו טענה בהגדרה לא נכונה.
דודי מזרחי: אני בעד שנהיה מדויקים, אם יש לקונה, זו לקונה שהתייחסנו אליה, שבאמת צריך לפתור אותה, לגבי משפחות מעוטות יכולת.
ישראל אייכלר: זה היה הסעיף הקודם, אבל מה יש לך להגיד בסעיף הזה?
שלומית אבינוח-קואולמן: היקף הסבסוד לגבי מה שהם אומרים.
דודי מזרחי: היקף הסבסוד גדל באופן חסר תקדים.
ישראל אייכלר: אבל מפעילי הצהרונים לא מקבלים את זה כי העיריות לוקחות את זה, אני לא יודע איך.
דודי מזרחי: אנחנו לא ניתן לזה יד וזה לא נכון.
דודי מזרחי: זה שמישהו אומר, זה לא אומר שזה נכון.
ישראל אייכלר: שמעת דברים שלו שיש מקרים שבהם הורה עשיר מקבל סבסוד יותר גדול מהורה עני, כי הוא חי בעיר שהמצב הסוציו-אקונומי שלה - - -
דודי מזרחי: הטענה הזאת, שאלת אותי באופן מאוד חד - -
ישראל אייכלר: על זה דיברתי.
דודי מזרחי: - - אני חושב שהיא דורשת דיון, אבל להגיד ככלל שהמפעילים - - -
ישראל אייכלר: אני מוסיף.
ישראל אייכלר: יש מקרים שמפעילי הצהרונים מקבלים פחות תמיכה וסבסוד מהמדינה לעומת השנה שעברה.
ישראל אייכלר: השוואה באוכל שניתן לכל הילדים בצהרונים – אנחנו מבקשים שהנושא של הצהרונים לא יהיה קשור להבדל בין מערכות חינוך כאלה ואחרות.
ישראל אייכלר: כמו שבמעונות של משרד העבודה אין שום הבדל בין ילד לילד כך בעניין הצהרונים אסור שיהיה הבדל בין ילד שלומד בחינוך כזה או חינוך אחר.
ישראל אייכלר: כל הילדים אוכלים אותו דבר.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים ששר החינוך יגביל את העלאת המחיר בעיריות.
ישראל אייכלר: לא ייתכן שהורים ישלמו יותר ממה ששילמו בשנה שעברה – על זה דיברנו.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לאסור על רשויות מקומיות לקחת את התוספת לתקציבן, זאת אומרת מה שהן מרוויחות שייך להורים, וההורים צריכים ליהנות מזה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך להפעיל מערך פיקוח ואכיפה לכל מה שנעשה סביב נושא הצהרונים.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שיהיה פרסום ברשויות המקומיות על האפשרות לתת הנחות להורים שמתקשים בתשלום עבור הצהרונים.
ישראל אייכלר: אני רוצה אם אפשר לקבל, בתוך חודש לוועדה - - -
חיים ילין: יש חגים באמצע.
ישראל אייכלר: אני מדבר על מכתב שתספרו לנו מה עשיתם בעניין הזה.
ישראל אייכלר: חודש זה כבר פתיחת שנת הלימודים.
שלומית אבינוח-קואולמן: כבר נפתחה השנה.
שלומית אבינוח-קואולמן: תפנה לשר, תקבל תשובה.
ישראל אייכלר: 45 יום זה מספיק?
ישראל אייכלר: אני רוצה לקבל דוח איך התארגנתם.
ישראל אייכלר: בתוך 45 יום הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל דוח איך התארגנו ואיך תוקנו הליקויים שבתחילת הפעלת הצהרונים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכולכם, שתהיה לכם שנה טובה.
איתן גינזבורג: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.
איתן גינזבורג: לפי הוראות סעיף 106א(1) לתקנון הכנסת הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
איתן גינזבורג: הוועדה המסדרת החליטה להמליץ לוועדה המיוחדת לפניות הציבור לבחור בחבר הכנסת יעקב טסלר כיושב-ראש הוועדה.
איתן גינזבורג: אני יודע שהוועדה הזו היא ועדה שהיא אמנם מיוחדת, מקימים אותה כל כנסת אבל זה כבר הרבה מאוד כנסות שמקימים אותה.
איתן גינזבורג: כנראה שיש משהו בוועדה הזו שהוא מאוד חשוב, וכמי שמגיע מהשלטון המקומי ומרשות מקומית אני יודע כמה הנושא של פניות הציבור היה לב לב העשייה שלנו ושם באמת היינו בקשר עם הציבור, הקמנו נציבות כזו בתוך הרשות המקומית, ואני חושב שהוועדה הזו – יש לה משמעות מאוד מאוד גדולה בקשר עם הציבור.
איתן גינזבורג: אז אני מעלה להצבעה את בחירתו של חבר הכנסת יעקב טסלר ליושב-ראש הוועדה.
איתן גינזבורג: הצבעה בחירת יושב-ראש הוועדה אושרה.
איתן גינזבורג: תודה, התקבלה פה אחד.
איתן גינזבורג: אני מברך אותך, יעקב, לבחירתך כיושב-ראש הוועדה.
איתן גינזבורג: ניתן ליושב-ראש הכנסת לברך אותך.
איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני היושב-ראש.
יריב לוין: יעקב, קודם כל ברכות.
יריב לוין: האמת היא שהיינו קודם בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שהיא עוסקת בכל העולם במובן הפיזי, אולי, של הפריסה הפיזית של היהודים בכל העולם.
יריב לוין: הוועדה הזו עוסקת בכל העולם, בכל המובנים ובכל הממדים, כי הלא פניות ציבור ישנן מכל הסוגים ובהרבה מאוד נושאים.
יריב לוין: ואני חושב שאחד האתגרים הגדולים בוועדה הזו זה באמת לקחת נושאים שבגלל עומס, בגלל דברים אחרים שאולי דוחקים אותם מסדר היום של ועדות אחרות – לא מגיעים ולא מקבלים את הטיפול הדרוש, ובוועדה הזו יש יכולת, באמת, לראות איזושהי תמונה רחבה של דברים שמטרידים את הציבור ולקחת ולטפל בנושאים שבסוף הם ליבת העבודה.
יריב לוין: אנחנו אנשי ציבור, זו בעצם הגדרת תפקידנו ואת באמת הציפייה הראשונית והבסיסית מאתנו, שלא רק נקבל פניות ויהיה למי לפנות אלא גם יהיה טיפול ודברים אכן ייעשו.
יריב לוין: אני חושב שאתה מגיע לכאן באמת עם ניסיון ציבורי עשיר.