GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמי צדיק: לא רק שלא הגיעו ליעד הזה בשנת המקסימום שזה היה בשנת 2016, אלא בשנים 2017 ו-2018 יש אפילו ירידה בכמות הדירות שנבנות מדי רבעון, הנתונים הם רבעוניים, אז זו עוד השפעה.
עמי צדיק: יש עוד השפעות נוספות שהן כמו שאמרתי, אנשים יושבים על הגדר ואולי יצטרפו לשוק ואז תתהפך המגמה.
עמי צדיק: יש עוד הרבה השפעות אחרות, אבל ההשפעות העיקריות הן: אחת, היא לקבלנים שמורידים מחיר כי הם מתמודדים מול מחירים נמוכים יותר באותם אזורים לוקאליים שבהם התוכנית מיושמת, והשפעה מנוגדת לגבי הקרקעות הפרטיות.
ישראל אייכלר: אז ממש אנחנו הולכים לקטסטרופה, כי אם בבית שמש יצאו ב"מחיר למשתכן" קרוב ל-2,000 דירות וקבלנים לא רוצים ללכת לבנות, ואם בראשון קבלן לא בונה כי לא כדאי לו כנראה, אחרת הוא היה עושה את זה, ומצד שני אתה אומר שהקרקעות הפרטיות מתייקרות, אז אנחנו הולכים לקראת קטסטרופה.
עמי צדיק: לא הייתי אומר קטסטרופה.
עמי צדיק: אנחנו מאוד זהירים בדברנו.
ישראל אייכלר: אתה כאיש מחקר לא יכול להשתמש במילה הזאת, זה אין במילון.
עמי צדיק: אתה יכול.
ישראל אייכלר: אני יכול, כן.
ישראל אייכלר: בשביל זה אני יושב פה, בשביל להגיד את זה.
עמי צדיק: פה יש עוד נושא של התמהיל של הדירות.
עמי צדיק: למרות שטוענים שחלק גדול מהדירות ניבנה באזורי ביקוש, עדיין באזורים שהם לא אזורי ביקוש נבנו המון דירות, גם בצפון הארץ וגם בדרום הארץ, אבל אנשים, במקרה האנשים שהגיעו לפה קנו וכנראה גרים גם באזור ראשון לציון שזה מרכז הארץ, אבל דירות רבות נבנות בערים כמו עפולה, בקריית מוצקין, בכל מיני מקומות ששם הביקושים הרבה יותר נמוכים.
ישראל אייכלר: בחר
ישראל אייכלר: יש אני שומע שיש מגדלים ריקים.
נתן רוזנבלט: אני רוצה רק להשלים את מה שהוא אומר, מהשטח.
נתן רוזנבלט: בעפולה ישנן הרבה דירות של "מחיר למשתכן" מוכנות לאכלוס ואף אחד לא מגיע לקנות אותן.
נתן רוזנבלט: משרד השיכון מפרסם עוד פעם ועוד פעם.
נתן רוזנבלט: אנשים פשוט לא באים, למה?
נתן רוזנבלט: בגלל שאותו מחיר של הדירה ב"מחיר למשתכן" אפשר לקנות אצל אותו קבלן באותו בניין דירה שלא במסגרת "מחיר למשתכן" בלי כל ההגבלות של שבע שנים וכל מיני דברים, ולפעמים אפילו פחות.
נתן רוזנבלט: אני מדבר באחריות.
ישראל אייכלר: אני יודע שהר יונה למשל, סיפרתי לו, אותו קבלן שזכה ב"מחיר למשתכן" אמר, רבותיי, תבואו.
ישראל אייכלר: מי שבא מקבל את אותו מחיר.
נתן רוזנבלט: בהר יונה זה אפילו הפוך, אפילו יותר זול בגלל שהטופוגרפיה שם היא מאוד קשה ולכן ה"מחיר למשתכן" יוצא יותר יקר מאשר הדירות שקבלנים פרטיים מציעים.
ישראל אייכלר: אז אנשים ילכו לפריפריה, אתה חושב?
עמי צדיק: אנשים לא הולכים לפריפריה ואז מה שכן קורה, שאנשים בכל זאת רוצים ליהנות מהמתנה שנותנים.
עמי צדיק: דרך אגב, זה לא דיברנו אבל המתנה ניתנת בצורה לא שוויונית.
עמי צדיק: אין פה מצב שיש זכאים שעומדים באמות מידה סוציו-אקונומיות.
עמי צדיק: כל מי שהוא חסר דיור, הוא יכול לקנות ולכן גם אנשים שהם חסרי דיור אבל ברמה סוציו-אקונומית מאוד גבוהה, גם הם נהנים מהמתנה.
עמי צדיק: מתנה ממוצעת היא אמנם 200,000 שקל, אבל יש שונות גבוהה בין אזורי הארץ.
עמי צדיק: במרכז הארץ זה יכול להגיע ל-500,000 שקל, באזור הפריפריה זה יכול להיות הרבה יותר נמוך, פחות אפילו מ-100,000 שקל, אז המשמעות של כל הדבר הזה היא שאנשים בכל זאת רוצים לקנות, אז אנשים קונים ולא גרים שם.
עמי צדיק: הם מייעדים את הדירה להשכרה ואז בהרבה ערים כאלה כמו שציין פה החבר, יווצרו המון דירות להשכרה.
ישראל אייכלר: אני שומע שבחריש יש המון דירות שמחפשים שוכרים ואף אחד לא שוכר.
עמי צדיק: נוצר פה בסוף איזשהו חוסר איזון בכל שוק הדירות בישראל.
עמי צדיק: זה מאוד מעניין, "תיקון" כללי של כל השוק שבנו במקומות מסוימים.
עמי צדיק: המתנה או המענק ניתן בצורה לא שוויונית בין הערים השונות, בין התושבים השונים וחוסר תמהיל בין אזורי ביקוש לאזורי פריפריה, שמה לעשות שרוב האנשים רוצים לגור באזורים שבהם יש תעסוקה טובה וחינוך טוב ותחבורה ציבורית טובה וכיוצא בזה, וזאת בעיה.
נתן רוזנבלט: אני צילמתי שבוע שעבר בחריש ובעפולה, אני יכול להראות לכם תמונות של בניינים שלמים שמכוסים בשלטים של "למכירה" ו"להשכרה".
נתן רוזנבלט: נראה לי שהדירות הבודדות שאינן מכוסות זה פשוט התייאשו כבר למצוא.
ישראל אייכלר: אני מתפלא כי אני לא שוכר, אז אני לא מבין בזה כל כך, אבל אם יש מצב כזה, למה אנשים לא הולכים לקנות עכשיו במחיר זול יותר כדי שבעוד חמש שנים כשתהיה הקטסטרופה, מה שאני אומר, כמו ב"סאב-פריים" ב-2008 בארצות הברית, יהיה להם דירות לאז.
ישראל אייכלר: למה אנשים לא קונים?
נתן רוזנבלט: קנו מעבר לכל פרופורציה.
נתן רוזנבלט: המדינה לא צריכה כל כך הרבה דירות בעפולה.
נתן רוזנבלט: עפולה זה מקום לא במרכז הארץ ובנו שם.
נתן רוזנבלט: העיר הכפילה את עצמה בתוך חמש-שש שנים.
נתן רוזנבלט: מקום אחר כפי שציין חברי, נתנו עומס ובמקום אחר לא נתנו כלום.
עמי צדיק: אם בכל שנה תוספת הדירות או הזוגות הצעירים או אוכלוסייה חדשה שהגיעה לעפולה לדוגמא, הייתה איקס, 200, משהו כזה, פתאום נתנו שם אלפי דירות, אז משקיעים כי רוצים ליהנות מהמתנה.
עמי צדיק: יש פה עוד עניין של המתנה, של המענק.
עמי צדיק: המענק הוא כמו שאמרנו, על פי בדיקה קודמת שעשו לפני שנתיים, הוא בערך 20% ממחיר הדירה, בממוצע ארצי.
עמי צדיק: האחוז הזה הוא נכון לכל אזורי הארץ, גם בפריפריה וגם במרכז.
עמי צדיק: במונחים שקליים יש הבדלים עצומים, אבל כיוון שמחירי הדירות בפריפריה יותר נמוכים, אז באחוזים זה די דומה בכל הארץ.
עמי צדיק: כדי ליהנות מהמתנה קונים דירה אבל ממשיכים לגור במקום שקרוב למקום עבודה, למקום התעסוקה העיקרי ואז משכירים את הדירה.
עמי צדיק: נוצר פה גם חוסר איזון בנושא הזה.
ישראל אייכלר: יש טענה נוספת, שיש דירות באותו בניין שאתה יכול לקנות אבל אתה בתור מגיע לבסוף ושם אתה יכול לקנות רק חמישה חדרים ב-1.2 מיליון, וזה זוג צעיר שאין לו מאיפה לקחת את ה-30% אפילו.
ישראל אייכלר: בנק לא ייתן לו והוא לא צריך חמישה חדרים.
ישראל אייכלר: הוא יכול לפתוח שם מועדון.
עמי צדיק: מסבסדים פה דירות שלא בטוח שהן מתאימות מבחינה חברתית, האם זה מוצדק לסבסד כאלה דירות יקרות כמו פנטהאוזים ודירות גן ודירות מעל לארבעה חדרים, והשאלה אם הן מתאימות לקהל שמחפש את הדירות האלה.
עמי צדיק: אנחנו גם שואלים את עצמנו מה החלופה?
עמי צדיק: באותו סכום ענק של כנראה הרבה יותר מ-10 מיליארד שקל מאז שהתחילה התוכנית ועד היום, מה אפשר היה לעשות בכסף הזה כדי להשפיע?
ישראל אייכלר: מה מצאת?
עמי צדיק: אנחנו מצאנו שהחלופה, אם היו משקיעים בהגדלת ההיצע ובקיצור הביורוקרטיה ובקיצור הויה-דולורוזה של השלבים, פס הייצור של הקמת דירה משלבי ההחלטה שמקימים דירה ועד לשלבי מסירת המפתח לדייר, זה המון שנים, ואם היו עוסקים בזה ובהגדלת ההיצע ובהגדלת התשתיות שכרוכות להקמת שכונות חדשות כמו מט"שים, תחבורה ציבורית, כבישים, צמתים, מחלפים, בתי ספר וכל מה שכרוך בזה, אז יכול להיות שזה היה משפיע על מחיר הדירות בצורה טובה יותר מאשר הדרך הזאת.
נתן רוזנבלט: הרב אייכלר, אני רציתי להתייחס במשפט שנוגע רק למגזר שלנו, אבל הוא מאוד חשוב.
נתן רוזנבלט: אני עתרתי לבג"ץ לפני שנה וחצי על כך שהתוכנית הזאת מחייבת את האנשים להשתמש באינטרנט באופן שנאסר על ידי רבנים רבים, כך שנוצרת אפליה מובנית כנגד ציבור מסוים.
נתן רוזנבלט: כמובן שהפסדתי לבג"ץ, אבל זה לא מונע מהממשלה להתחשב יותר.
נתן רוזנבלט: התחושה הכללית לאורך כל הדרך היא שכל התוכנית הזאת מכוונת מטרה לצורך בחירות כדי להגדיל האלקטורט של ציבור מסוים, של מפלגה מסוימת, ושכל היתר שממילא לא יצביעו למפלגה הזאת לא מעניינים את אף אחד.
נתן רוזנבלט: אני מבקש באמת שתטפל בעניין הזה.
נתן רוזנבלט: אני באופן אישי מרוויח מזה כי אנשים באים אלינו לקבל את שירותיי על דברים שהם יכלו לקבל באינטרנט באופן מהיר, אבל זה לא הוגן כלפי ציבור ענק שהמידע לא נגיש אליו רק בגלל החלטה ממשלתית כזאת להשתמש במידע שלא יכולים להגיע אליו.
ישראל אייכלר: אמרת דבר מאוד כואב, כי אם בונים תוכנית עם כיור אחד, הווה אומר שכל מי שצריך שני כיורים בבית לא יכול ללכת על המכרז הזה, ואם בונים מגדלים בלי סוכות, אז מי שצריך סוכה לא ייגש לזה.
נתן רוזנבלט: אז מה עושים, בונים בכוונה בנווה שמיר למשל, שזו שכונה בבית שמש, מגדלים של 17-18 קומות כדי שאנשים אחרים לא יוכלו לבוא.
ישראל אייכלר: כן, זו תופעה חמורה.
אסתי ורהפטיג בס: בבית שמש באופן ספציפי יש גם מכרז של "מחיר למשתכן" שיצא לאוכלוסייה החרדית והוא מתוכנן לאוכלוסייה החרדית.
נתן רוזנבלט: דיברתי על נווה שמיר.
קריאה: הציבור החרדי משתתף בתוכנית הזאת?
קריאה: חלק מההגרלות היו מיועדות לציבור החרדי.
ישראל אייכלר: רק בבית שמש.
נתן רוזנבלט: בית שמש והר יונה.
ישראל אייכלר: רק בבית שמש ובהר יונה.
ישראל אייכלר: אני חושב שיש פה שערורייה גדולה.
ישראל אייכלר: דיברתי על זה עם משה כחלון בשעתו.
ישראל אייכלר: זה לא שייך לוועדה, אבל לך אני אומר שבהסכם הקואליציוני של יהדות התורה עם הליכוד כתוב בפירוש שבכל פרויקט שיהיה, יהיה לפחות 30% גם למגזר דתי, והוא לא קוים כמו שאר הסעיפים בהסכם הקואליציוני.
נתן רוזנבלט: אני יכול לומר לך רק מילה אחת בנושא הזה, שכשהייתי בבג"ץ בדיון, אז כבוד השופט אמרון אמרה לי שדברים כאלו אתם צריכים לפנות לחברי הכנסת כדי ששם יטפלו באיזונים.
ישראל אייכלר: טוב שהשופטים עוד שולחים משהו לכנסת ולא לוקחים הכול לעצמם.
עינב קזימירסקי: אני רוצה להעלות עוד משהו קטן בנוגע להתנהלות של העיריות.
ישראל אייכלר: הדברים שלך יובילו אותנו לנציג השלטון המקומי.
ישראל אייכלר: הוא עוד לא דיבר.
עינב קזימירסקי: השכונה שלנו שהולכת להיות זו שכונה שרובה זה בניינים של "מחיר למשתכן" ואנחנו הולכים להיות בניין רב-קומות של 23 קומות, משהו כזה, בשכונה, שעדיין לא החלו בכלל לבנות אותו, זאת אומרת, זה הולך להיות אתר בניה, בניינים שכבר יהיו מאוכלסים בשנה הבאה.
עינב קזימירסקי: זה הולך להיות אתר בניה מבחינתם כי הולך להיות שם בור ענק שעוד לא התחילו בכלל לבנות אותו.
עינב קזימירסקי: אין מדרכות.
עינב קזימירסקי: כשפנינו עם זה לעיריית ראשון, אין להם תשובות.
עינב קזימירסקי: גם מבחינת החניות שמיועדות להיות בשכונה, אז זה הולך להיות בלגן אחד שלם כי אין גם חניות.
עינב קזימירסקי: הם מדברים על זה שיש כמה מגרשים שמיועדים לחניות, אבל הם בגדול לא רוצים.
עינב קזימירסקי: הם רוצים להפוך את זה לפארקים.
ישראל אייכלר: מה הדרישה שלך מהעיריות?
עינב קזימירסקי: שגם עם זה יהיה איזשהו תכנון, זאת אומרת שזה לא רק, אוקי, אנחנו בונים פה בניין, אלא שיהיה פה איזה תכנון נכון של שכונה, של מספיק חניות.
עינב קזימירסקי: שתהיה תוכנית שזה צריך להיות אחד, שניים, שלוש, ארבע, כל התנאים האלה צריכים להיות קיימים.
עינב קזימירסקי: כרגע זה לא קיים.
ישראל אייכלר: אז אולי יוסי אוחנה, נציג השלטון המקומי, אתה בייעוץ המשפטי של השלטון המקומי?
יוסי אוחנה: כן.
ישראל אייכלר: אז כל מה ששמעת היום וגם כמובן מה שאומרת הגברת לגבי החלק של העיריות במחדל הקשה הזה של התכנון, של הזמן, של היתרי הבניה, של האכיפה על הקבלנים, כל הסבל ששמעת היום, מה אתה יכול להגיד?
ישראל אייכלר: מה התפקיד המוגדר, לפרוטוקול?
יוסי אוחנה: יועץ משפטי.
יוסי אוחנה: לגופו של מקרה בעיריית ראשון, אני לא יודע לתת פרטים כי אני לא מכיר את הנושא.
יוסי אוחנה: לעניין מה שאדוני אמר לגבי המחדל, אני סבור שהרשויות המקומיות לא שותפות למחדל הזה.
יוסי אוחנה: כפי שעלה פה קודם לכן, היתרי בניה ניתנים לאחר שיש תוכנית בניין ותוכנית בניין מפורטת.
יוסי אוחנה: במסגרת התכנון יושבים מוסדות התכנון ומגדירים את הצרכים של אותו אזור, של אותה שכונה, בין אם זה מספר הדירות, דרכי הגישה, קומות החניה, מוסדות חינוך ושטחים ציבוריים פתוחים.
יוסי אוחנה: אנחנו עושים את חלקנו בעניין הזה בהיבט של התכנון.
יוסי אוחנה: ברגע שהתוכנית היא מפורטת, רק אז העירייה נדרשת ונותנת היתרי בניה.
יוסי אוחנה: אילולא כן, העירייה לא תיתן היתרי בניה, אז אני ממש לא מבין את הטרויה באופן כללי מול הרשויות המקומיות.
יוסי אוחנה: אנחנו את שלנו עושים בהיבט הזה.
ישראל אייכלר: מה אתם עושים עם קבלן שאומר להם, צלצל אלי בעוד חצי שנה?
ישראל אייכלר: יש להם איזה משהו לעשות איתו?
יוסי אוחנה: אני מדבר בכובע של השלטון המקומי, אני לא בכובע של עיריית ראשון.
יוסי אוחנה: כמו שאדוני יודע, הפרויקט הוא פרויקט של המדינה.
יוסי אוחנה: אם הקרקע היא קרקע של המדינה וכל עוד הקבלן לא הגיש בקשה להיתר בניה, אז הידיים שלנו כבולות.
יוסי אוחנה: אני לא בעל הקרקע.
יוסי אוחנה: אני לא יכול להגיד לו, תשמע, תזדרז או שניתן לך סנקציות כי אתה לא עומד בהסכם שנחתם בינינו.
יוסי אוחנה: אנחנו אחראים על החלק שאנחנו יכולים להתערב בו וזה היתר הבניה ומתן היתרי הבניה אחרי שווידאנו שהתוכניות הן כמו שהן צריכות להיות, שמאפשרות מגורים נכונים, ראויים וסביבה נכונה ובטוחה.
יוסי אוחנה: לגבי אם הקבלן חורג או לא עומד בהסכם שלו מול משרד השיכון או מול רמ"י, אנחנו פחות צד לעניין הזה.
ישראל אייכלר: אם אני משאיר רכב ברחוב, טרנטה שנגמר לי הרצון לנסוע איתו, לא עובר 30 יום, בא פקח, עושה לי דוח כי השארתי רכב.
ישראל אייכלר: קבלן ששם איזה מנוף, אני לא יודע מה, ומשאיר שנה שלמה שכונה בבור ענק, העירייה לא יכולה להגיד לו, אדוני, מה זה?
יוסי אוחנה: צריך להבדיל.
יוסי אוחנה: הטרוניה שעלתה פה זה שהקבלן לא עלה על הקרקע או שהוא עלה על הקרקע והוא עצר.
יוסי אוחנה: אני לא יודע.
יוסי אוחנה: אני לא מכיר את המקרה לגופו של עניין ראשון וחזקה עלי שעיריית ראשון עושה את המיטב שהיא צריכה לעשות.
ישראל אייכלר: אני באמת שואל אתכם כללי.
ישראל אייכלר: ראשון זו דוגמא כדי שנצא לכללי.
יוסי אוחנה: מרגע שיש היתר בניה, הקבלן שאמור לבנות כפוף להיתר בניה.
יוסי אוחנה: היתר הבניה גם כולל הוראות בטיחות.
יוסי אוחנה: אם יש שטח, צריך לגדר אותו ומעבר להולכי רגל.
ישראל אייכלר: וזמני בניה אין?
יוסי אוחנה: רק שניה ברשותו של אדוני, ומעבר לכלים כבדים וכן הלאה.
יוסי אוחנה: אגב כך, כל קבלן שמוכר דירה לכל אחד, יש הסכם התקשרות בין הצדדים וההסכם מגדיר מתי הדירה תהיה מוכנה ומה הם הגורמים שיכולים לגרום לעיכוב בבניה.
שלומי יצחק: אנחנו לא שם עדיין.
יוסי אוחנה: שוב אני בא ואומר, אז העניין של העיכוב בבניה זה במישור שבין מוכר הדירה לבין הקונה של הדירה.
יוסי אוחנה: כמו שהחבר פה אמר, הם עוד לא שם, אנחנו עדיין לא במשחק הזה.
יוסי אוחנה: אנחנו צריכים לתת היתרי בניה.
יוסי אוחנה: אנחנו לא מעכבים את היתרי הבניה ובמיוחד לאחר החקיקה החדשה שיש מכוני תקן ובקרה שאמורים לייעל את הפרוצדורה של להוציא היתרי בניה.
ישראל אייכלר: טוב, אז אנחנו נסכם את הדיון.
ישראל אייכלר: אני רוצה קודם כל להגיד שאם לא הייתה ממשלה מפורקת, הייתי פונה לראש הממשלה וליושב ראש הכנסת בתלונה חמורה מאוד שגם משרד השיכון וגם משרד האוצר שהוזמנו והבטיחו את בואם, ביטלו ביום האחרון.
ישראל אייכלר: משרד השיכון לפחות התנצל והסביר שהוא צריך לנסוע עם השר לצפון, אבל לא שמעתי שכחלון בדרום, כך שפקידי האוצר, אני לא יודע למה הם לא הגיעו.
ישראל אייכלר: אולי הם נסעו לדרום.
ישראל אייכלר: אני רואה בזה זלזול עצום בציבור.
יוסי אוחנה: בהמשך למה שאדוני אמר, אני חושב שהדבר מחדד ביתר שאת, משרד המשפטים שכן טרח וכן הגיע.
ישראל אייכלר: תודה שהסבת את תשומת ליבנו שהשלטון המקומי ומשרד המשפטים התייצבו וגם כמובן חברנו ממרכז המידע והמחקר של הכנסת שעשו עבודה מצוינת ואני מציע לכם לקרוא את החומרים שלהם גם באתר של הוועדה וגם באתר של מרכז המחקר והמידע.
ישראל אייכלר: יש להם הרבה חומר שהם עבדו קשה, נתנאל קופראק ועמי צדיק והגברת והרפטיג שהגיעה ויוסי אוחנה, אבל אני חושב שזה לא בדיחה.
ישראל אייכלר: אני אומר את זה בחיוך אבל זה חמור מאוד.
ישראל אייכלר: היות והממשלה כבר מפורקת, אז רק לאזרחים אני יכול לפנות, אלה ששומעים אותי בשידור.
ישראל אייכלר: תראו כמה מקפידים אתכם כאשר אתם תאחרו יום אחד בתשלום מס או בארנונה או באיזה דבר שתעשו שלא כחוק, אני לא מדבר חס וחלילה על פשעים, אני מדבר על דברים, הנה אמרתי דוגמא, שמתם רכב ולא פיניתם אותו בזמן.
ישראל אייכלר: לעומת זאת כמה השלטון יכול להתעלל, ומדינה דמוקרטית, מתוקנת, טוהר המידות, יכולה לזלזל באנשים.
ישראל אייכלר: אמר פעם עורך עיתון לכתבים שלו, אם אתם רוצים לפגוע במישהו, תעשו את זה רק בכוונה, כי אם אתם פוגעים שלא בכוונה, הפגיעה היא בלתי מידתית.
ישראל אייכלר: אם אתה עושה את זה בכוונה, יש לך איזה גבולות.
ישראל אייכלר: הממשלה פוגעת באזרחים שלא בכוונה וזאת הבעיה המרכזית.
ישראל אייכלר: לא יושב איזה פקיד בממשלה ואומר, עכשיו אני אדפוק את הציבור.
ישראל אייכלר: הוא לא חשב על זה, כמו שסיפרה הגברת שהיא מצאה את העוזר של השר, אז הוא בא והזיז משהו.
ישראל אייכלר: אין לו כוונות רעות.
ישראל אייכלר: משה כחלון הוא לא איש רע, ההיפך, הוא איש טוב מאוד והוא רצה בטובת הציבור, אבל כבר דיברתי עם האנשים שלו פה בכנסת, החברים בסיעה שלו.
ישראל אייכלר: אמרתי לו על הרבה בעיות אחרות שקיבלנו פה.
ישראל אייכלר: אתם יצרתם מפלצת וזה טבעי שאתם מוצאים דבר גדול מאוד שיש בעיות.
ישראל אייכלר: תתקנו.
ישראל אייכלר: אי-אפשר לתקן.
ישראל אייכלר: זה נקבע, יש לזה השלכות רוחב.
ישראל אייכלר: יש הרבה בעיות.
ישראל אייכלר: אני שוב אומר שהביורוקרטיה המסורבלת היא הבעיה המרכזית של האזרח בישראל.
ישראל אייכלר: אני לא יודע מאיפה למדנו את המידה הרעה הזאת של הביורוקרטיה, נדמה לי שזה מאמריקה, אבל לכן באמריקה היינו אומרים שיש להם ראש מרובע, "בוקים" שהכול הולך לפי הספר והם לא גמישים.
ישראל אייכלר: הייתי פעם בביקור בבית סוהר בישראל, נתתי להם הרצאה, אז הם שאלו אותי אם יש לי איזה דברי נחמה להגיד להם.
ישראל אייכלר: אמרתי, אין לי מה לנחם אתכם, אבל אני רוצה לספר לכם שהייתי בארצות הברית לבקר חולה סופני בבית סוהר, ויש להם חדרים הרבה יותר יפים מאשר יש לכם פה, אבל היחס הקר והמנוכר שיש באמריקה בלי שום קשר עד כדי כך שאמר לי שם האיש שהחתים אותי על היד, שמו לי חותמת שאני אוכל לעבור בדלתות, אז הוא אמר לי, אם זה ימחק לך, ייקח לך שנתיים להוכיח שזה אתה.
ישראל אייכלר: כזאת ביורוקרטיה יש באמריקה.
ישראל אייכלר: אנחנו לקחנו מהם את המידה הרעה הזאת של הביורוקרטיה, של המרובעות.
ישראל אייכלר: בעברית יש לזה שם לא יפה שאי-אפשר להגיד את זה לפרוטוקול, ראשי תיבות כסת"ח, כל אחד רוצה לכסות את עצמו שהוא בסדר ושהוא מכוסה.
ישראל אייכלר: אני מציע לממשלה בכל זאת למרות שהם לא באו, אולי בפעם הבאה שיחזרו לעניין של מענקי מקום, יחזרו לעניין של סיוע במשכנתה לפי מצב סוציו-אקונומי במיוחד בפריפריה.
נתן רוזנבלט: וגם ליד שניה.
ישראל אייכלר: אגב, אחת הסיבות שהם לא רצו ליד שניה לתת, כדי להוציא את המשקיעים מיד שניה.
נתן רוזנבלט: כן, אבל אלפי פילים לבנים עומדים בכל מיני מקומות.
נתן רוזנבלט: בדימונה אתה יכול להסתובב, ברחובות שלמים עומדים בניינים ואין מי שיקנה.
ישראל אייכלר: כן, בהרבה ערים.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה לפניה את העדות של עורך דין רוזנבלט, שבבית שמש פורסמו 2,000 דירות ואף קבלן לא ניגש בגלל מחירי הפיתוח.
ישראל אייכלר: צריך לעשות רביזיה בעניין הפיתוח.
ישראל אייכלר: מותר שכל קבלן יוכל לקחת מישהו לפיתוח ויתחשבן עם הממשלה.
ישראל אייכלר: אין שום סיבה שהממשלה תחזיק מונופול על מחירי הפיתוח וזה עולה כפול מאשר קבלנים רגילים.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שהממשלה לא תפרסם מכרזים בטרם הוגשו בקשות להיתר, ל"מחיר למשתכן".
ישראל אייכלר: שלא יעשו לנו טובות.
ישראל אייכלר: רק מי שכבר הגיש בקשה להיתר יכול להשתתף ב"מחיר למשתכן", כי זו הונאה.
ישראל אייכלר: אני רואה בזה הונאה.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם מבחינה משפטית זו הונאה, כי אומרת נציגת משרד המשפטים שאם יש תוכנית מפורטת מטעם הממשלה, זו כבר לא הונאה לעשות את זה, אבל אני רואה בזה הונאה כי בפועל כשנותנים את זה לכל מיני קבלנים, חלק כן יעשו את זה, חלק לא יעמדו בזה ואנשים נפגעים מזה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לתת סעד זמנים לקבלנים עד להתחלת בניה, למסירת הדירה, שלא יהיה מצב שקבלן זוכה והוא יושב בבית עד שירחיב.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שיהיו סנקציות כלכליות ברורות למי שמתעלל בתושבים ושתהיה איזשהו היררכיה מנהלית, אני לא מדבר משפטית, שתוכל לבקר את ההתנהלות של הקבלן כלפי הזוכים, כי בסך הכול הוא זכה במתנה מטעם המדינה בקרקע הזאת בשביל האזרחים.
ישראל אייכלר: אם הוא לא בסדר אז צריך להיות איזו סנקציה מנהלית.
ישראל אייכלר: תמהיל הדירות – צריך לבדוק מה קורה, איפה בונים.
ישראל אייכלר: אם בונים בעפולה ובקריית מוצקין וזה טוב שבונים, ובהר יונה, שיתנו תחבורה ציבורית.
ישראל אייכלר: זה נושא שהוועדה שלנו עוסקת הרבה, כי אם יש תחבורה ציבורית מהירה וזמינה, אז אנשים יוכלו לגור שם ולעבוד במקום אחר.
ישראל אייכלר: אם אין תחבורה ציבורית הכול תקוע.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה גם לשר האוצר כחלון בתקווה שהוא יהיה שר האוצר, אולי לא, אני לא יודע, ולשר התחבורה ולכל השרים הנוגעים בדבר, בעיקר לראש הממשלה אם הוא יהיה עוד ראש ממשלה, לעשות רביזיה בעניין של ה"מחיר למשתכן" באופן שהתוכנית תעזור לאנשים ולא תהיה למכשול ולפוקה לזוגות הצעירים.
ישראל אייכלר: אני מודה לפונים שבאו לכאן וטרחו.
ישראל אייכלר: אני מקווה שאם לא עזרתם לעצמכם, לפחות תעזרו לאחרים, אבל גם אם יזוז משהו, זה יהיה גם בעזרתכם.
ישראל אייכלר: תודה לכולכם שהייתם.
ישראל אייכלר: אגב, בעניין הפרטי שלכם אני רוצה שהמנהלת תפנה באופן ישיר לעירייה, לרמ"י, לכל מי שצריך, כי הוועדה שלנו פועלת בשתי זירות.
ישראל אייכלר: יש את הדיונים ויש את הפניה האישית, אז המנהלת שלנו מאוד בעלת ניסיון בעניין.
ישראל אייכלר: נתחיל את הדיון עם הפונים.
ישראל אייכלר: יש לנו פה את פתחון לב, גבריאל וקנין.
ישראל אייכלר: אתה כבר היית אצלנו.
ישראל אייכלר: בוא ספר לנו.
גבריאל וקנין: קודם כל אני רוצה להגיד תודה שמביאים אותנו לפה כל שנה.
גבריאל וקנין: כבר כמה שנים אני מגיע ומדברים על אותו נושא.
ישראל אייכלר: אתה מתפלל ששנה הבאה כבר לא יצטרכו.
גבריאל וקנין: כן, ולכן הייתי מאוד רוצה להגיד קודם כל, פתחון לב מחלקת אלפי סלי מזון מדי חודש כל השנה, משהו כמו קרוב ל-100,000 סלי מזון לשנה בעלות של 250-300 שקל לסל, ומקבלת שקלים בודדים.
גבריאל וקנין: העלינו בפני הוועדה שני נושאים חשובים: אחד, האם יהיה או אפשרי להעביר לזה סעיף תקציבי כדי שלא נבוא לפה כל הזמן ונתחנן לאיזשהו תקציב, לשאריות שיתחלקו בין העמותות?
גבריאל וקנין: דבר שני זה גם בצורת החישוב של סלי המזון שלא לוקחת בחשבון אלפי מוצרים שמחולקים אבל הם לא נלקחים בחשבון, כאילו לא חילקנו, כמו כל הדברים שלא גובים בגינם חשבונית.
ישראל אייכלר: היה שיפור השנה?
גבריאל וקנין: לא היה שום שיפור.
ישראל אייכלר: רגע, אני אזכיר לך.
ישראל אייכלר: עבר חוק שאדם שתורם מזון - - -
גבריאל וקנין: חוק המזון.
ישראל אייכלר: כן, שהוא לא נושא באחריות למה - - - .
ישראל אייכלר: זה לא עזר לכם?
גבריאל וקנין: לא, כי אם עכשיו חקלאים מביאים לנו תוצרת חקלאית כל השנה, הם לא נספרים.
גבריאל וקנין: רק 20% נספר לטובת סלי מזון או התקציב שמקבלים.
ישראל אייכלר: אם מביא לך עכשיו משאית של ירקות - - -
גבריאל וקנין: קיבלתי משאית של ירקות נגיד בשווי של 100,000 שקל.
גבריאל וקנין: רק 20% לטובת התקציב נספר כאילו חילקתי רק 20%, 20,000 שקל למרות שחילקתי 100,000 שקל.
גבריאל וקנין: כי זה התקנון.
יוסף ויטמן: זה לא תקנון, זו החלטה.
יוסף ויטמן: הייתה החלטה.
יוסף ויטמן: רואה חשבון חיצוני מטעם משרד הרווחה, זה סטאז'ר שהוא החליט 20%, אז 20%.
ישראל אייכלר: חנן יכול לשנות את זה ברגע אם הוא ירצה.
ישראל אייכלר: מי קובע דבר כזה ש-20%?
ישראל אייכלר: אם חילקתם 100,000, אז זה 100,000.
יוסף ויטמן: אם אין תעודת משלוח הוא חייב להוציא חשבונית.
יוסף ויטמן: החוק מחייב אותו.
ישראל אייכלר: החוק החדש לא עזר לו בעניין הזה?
יוסף ויטמן: זה עזר אולי מבחינת תנאי תברואה וכאלה דברים אבל לא מבחינת התחשיב.
יוסף ויטמן: אנחנו אמורים לחלק לכל משפחה שווי סל בין 150 שקל ל-200 שקל, אז הבאתי לו סל שכולו השגתי מחקלאים.
יוסף ויטמן: כדי שהוא יוכר ב-150 שקל אני צריך להביא פי חמש כי מכירים רק ב-20% משווי הסל האמיתי כי לא קיבלתי בגינו חשבונית.
ישראל אייכלר: וזו החלטה מנהלית שאפשר לשנותה, אתה אומר.
יוסף ויטמן: זו החלטה שלא כתובה בשום מקום.
יוסף ויטמן: לא ישבה ועדת תמיכות להחליט את זה.
יוסף ויטמן: איזה רואה חשבון חיצוני פעם החליט את זה ואף אחד לא רוצה לגעת, לשנות, כי אף פעם לא התכנסה איזו ועדה שקיבלה החלטה ברורה בנושא.
ישראל אייכלר: טוב, אז הוועדה שלנו תמליץ לשר הרווחה או למנכ"ל כן לעשות את זה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין גם לפרוטוקול את הפעילות של המנכ"ל של משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: היה לנו עכשיו מקרה שאני לא אפרט אותו כמובן, מאוד הומני, והמנכ"ל עצמו נכנס לעניין והוא סייע לחמישה חוסים שלא הייתה להם שום אפשרות, חמש משפחות שיש להם ילדים חוסים.
ישראל אייכלר: אני אומר את זה לצורך הפרוטוקול ואני מבקש להעביר לו את התודה שלנו.
קשת כהן: אדוני, אפשר משפט אחד רק על הנושא הזה של הזיכוי?
קשת כהן: רק הבהרה על הנושא של הזיכוי.
קשת כהן: יש אפשרות לחקלאים לקבל בתנאים מאוד מסוימים, חקלאים עצמם יכולים לקבל איזשהו זיכוי אבל הוא מאוד מותנה ומוגבל.
קשת כהן: הם מדברים על הזיכוי של העמותות.
קשת כהן: אם הפנייה היא לבדיקת העניין הזה, ראוי להרחיב אותה שיבדקו אותה הלאה, גם את האפשרות להרחיב את ההטבה לחקלאים - - -
ישראל אייכלר: שיהיה להם כדאי לתת.
שפרה שחר: שתהיה להם הטבה כמו כל תורם.
ישראל אייכלר: אני לא מכיר את זה אבל נדמה לי שהם מקבלים 30% מ-30%, נכון?
שפרה שחר: אז למה שלא יקבלו כמו כל תורם, את ה-45% מתוך ה-100%?
גבריאל וקנין: הם לא רוצים להוציא חשבונית.
גבריאל וקנין: זה לא משתלם להם.
ישראל אייכלר: למה לא משתלם להם?
ישראל אייכלר: הם יכולים לקבל החזר מס של 30%.
גבריאל וקנין: הם צריכים לשלם מע"מ - - -
ישראל אייכלר: תראו רבותיי, אנחנו לא יכולים לחדש חוקים חדשים אבל אם יש דברים מקבילים שנותנים פטור ממע"מ לדבר כזה, אני יכול לבקש גם לחקלאים, אבל אם אין, אין.
ישראל אייכלר: חנן לא יוכל לתת לי אישורים לפטור ממע"מ.
גבריאל וקנין: עד היום אין סעיף תקציבי, שזה אומר שהכסף שהולך לעמותות שמחלקות הוא איזשהו משהו לא בתקציב, ככה אני מבין, שהוא מתחלק לפי כמות העמותות - - -.
גבריאל וקנין: אם היה סעיף תקציבי, כי אנחנו מגישים למשרד החינוך כי אנחנו מסייעים גם לנוער בסיכון, אז יש סעיף תקציבי שאומר, אנחנו מקצים לכם מיליארד שקל או מיליון שקל או 10 מיליון שקל ובזה אתם חיים, אבל אין סעיף תקציבי, אז כל הזמן הסכום משתנה ואנחנו לא משנים את הסל לפי הסעיף התקציבי.
גבריאל וקנין: אם פעם חילקנו 200 שקל, הם יכלו לקבל פעם 2 שקלים לסל, פעם 3 שקלים סל או פעם 4 שקלים וכן הלאה, וגם זה לא קבוע בחוק, אז בכלל.
ישראל אייכלר: בסדר, אז את זה דיברנו כבר שנה שעברה ומשרד הרווחה באמת רצה שיהיה סעיף תקציבי והאוצר אמר שייקחו את זה מתוך המשרד.
ישראל אייכלר: בסוף הסתדרו וזה היה בצורה מאוד לא מכובדת.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה לחזור על זה הפעם השנה שיצטרכו פה לריב, האוצר והרווחה על ה-18 מיליון.
ישראל אייכלר: אני רוצה עכשיו להתחיל, שעוד לפני הבחירות גם כחלון וגם חיים כץ יגיעו להסדר כדי שהעניים לא יפסידו מהבחירות.
ישראל אייכלר: הממשלה עובדת ופועלת.
ישראל אייכלר: חנן, נכון הממשלה פועלת עד הבחירות?
חנן פריצקי: לגמרי.
חנן פריצקי: כולם עובדים.
יוסף גרוס: שזה יהיה בהקדם.
ישראל אייכלר: לכן התכנסנו היום.
ישראל אייכלר: בן ציון פרישמן, מה אתה רצית להגיד?
בן ציון פרישמן: אני רוצה להעלות פה נושא אחר, שזה ועדת העיזבונות של משרד המשפטים.
בן ציון פרישמן: מגישים כבר בקשות בינואר 2018.
בן ציון פרישמן: זה נכנס לתקציב של 2019.
בן ציון פרישמן: בדצמבר משיבים.
בן ציון פרישמן: קרוב ל-95% נפסלים.
בן ציון פרישמן: רובם ככולם נפסלים על פסילות טכניות וזה עוד לאחר תכנון תקציב, תכנון ביצוע.
בן ציון פרישמן: אני חושב שזה משהו - - -
ישראל אייכלר: מי זה המשרד הזה?
שפרה שחר: משרד המשפטים.
ישראל אייכלר: חבל שלא הזמנו מישהו ממשרד המשפטים.
שפרה שחר: זה ועדת העיזבונות, זה אקס-טריטוריה.
שפרה שחר: כאחת שכן קיבלה כספים מוועדת העיזבונות, בגלל שאני חסה גם על בריאותי כשליחת ציבור, אז אני כבר הפסקתי לקבל מוועדת העיזבונות כי בריאות הנפש שלי והבריאות שלי חשובה יותר מהכספים שמגיעים ממנה, מעט מדי, מאוחר מדי.
בן ציון פרישמן: רוב הבקשות הם דברים מאוד נצרכים, מאוד חיוניים.
ישראל אייכלר: מי בעל הבית, שרת המשפטים?
יוסף ויטמן: במשרד המשפטים יש ועדה ציבורית שממונה על ידי שרת המשפטים, שופטת בדימוס, שמשתנה אחת לכמה שנים השופטת.