GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומית עמוס: קודם כל - - -
ישראל אייכלר: אני מניח שכן.
ישראל אייכלר: זה אגב, זה מה שאני דורש מהם, כי אני לא רוצה - - -
יעקב גיל: אז אולי לא צריך שיעלו דיילים - - -
<שלומית עמוס: אבל אני רוצה להסביר שאנחנו מתכוונים בתקופה הזו שיעמדו מחוץ לתחנות האוטובוסים, מספר לא - - - 50 דיילי, שהם לא רק - הוא לא פירט את זה מספיק - הדיילים ימכרו לא רק, הם ימכרו גם חופשי יומי, כולל אנונימי, במחיר של חופשי יומי.
<שלומית עמוס: זאת אומרת שהאנונימי כביכול חינם.
ישראל אייכלר: למי, למי?
ישראל אייכלר: לאותם אנשים שאין להם רב קו.
<שלומית עמוס: בתקופה הראשונית אנחנו ניתן את כל האמצעים כדי שהשירות לא - - -
ישראל אייכלר: מה זה תקופה ראשונית, איך ההגדרה שלכם?
ישראל אייכלר: כמה זה תקופה ראשונית?
<שלומית עמוס: שלושה חודשים.
<מיכאל אוחנה: זה מדובר על בין שלושה לארבעה חודשים.
<מיכאל אוחנה: הדיילים זה מדובר על חודש, הראשון, כהתחלה הם רוצים לראות.
ישראל אייכלר: חודש זה קוסמטיקה.
ישראל אייכלר: למה לא תדחו את זה לאחרי פסח, כשאלפי תיירים באים לירושלים מכל הארץ ואין להם את הרב קווים של ירושלים?
ישראל אייכלר: למה שלא תתחילו מייד אחרי פסח?
<מיכאל אוחנה: ומה יהיה אחרי פסח?
ישראל אייכלר: ואז יש לך דיילים לחודש, ואתה יודע מה זה פסח בירושלים?
ישראל אייכלר: אתם יודעים מה זה.
<שלומית עמוס: אבל חודש אתה תופס גם את פסח.
יעקב גיל: אבל זה מה שהוא אומר.
ישראל אייכלר: כן, אבל את יודעת מה הדיילים האלה יצטרכו לעשות בפסח?
יעקב גיל: זה יהיה בעיה.
<שלומית עמוס: אבל אם אנחנו מסתכלים על ההתנהלות של הפרויקט - - -
ישראל אייכלר: אבל למה זה לפי התאריך הלועזי?
ישראל אייכלר: הייתם עושים את זה אחרי פסח, מה הבעיה?
<שלומית עמוס: אבל אם אתה מסתכל לפי הלועזי, זה נותן לך גם את אחרי פסח.
<שלומית עמוס: פסח מתחיל ב-1 לאפריל.
<שלומית עמוס: אז אם אני מתחילה ב-8 למרץ, אז אני אאריך את הדיילים אם זה מה ש - - -
ישראל אייכלר: את חייבת להאריך את הדיילים לפחות עוד חודש אחרי פסח, כי פסח זה בלגאן גדול.
<שלומית עמוס: אפשר לבדוק את זה.
ישראל אייכלר: חייבים, כי אחרת אנשים יגיעו פה לפסח - - - אני לא יודע, שינויים כאלה לא עושים בימי לחץ.
ישראל אייכלר: אתם יודעים מה זה הלחץ של פסח.
ישראל אייכלר: זה פי שניים, לפחות בירושלים.
ישראל אייכלר: מי לא עולה לירושלים בפסח?
<שלומית עמוס: לא, אבל אני אומרת שזה כן יהיה בפסח.
יעקב גיל: אבל זה טעות להתחיל את השינוי הזה בפסח.
<מיכאל אוחנה: אני חולק עליכם במקרה הזה מכיוון שמי ש - - - בסופו של דבר גם אני הייתי נהג אוטובוס ואני יכול להגיד לכם שזו התקופה הכי טובה עכשיו לעשות תהליכים, מכיוון שהכל רדוד ורגוע וניתן לעשות את התהליך.
ישראל אייכלר: מתי רגוע, בפסח?
<מיכאל אוחנה: לא, לפני פסח.
ישראל אייכלר: אה כן, לפני פסח זה ברור.
<מיכאל אוחנה: זה זמן טוב להטמיע, אחרי זה יתמודדו.
ישראל אייכלר: בין פורים לפסח, אתה אומר.
<מיכאל אוחנה: תראו, רבותיי, הקימו משרד התחבורה בשיתוף עם אגד וכל הגורמים - - -
ישראל אייכלר: יש לי תחושה שבמשרד התחבורה אף אחד לא הסתכל בלוח, לראות אם זה ייצא פסח או פורים.
<שלומית עמוס: אנחנו רק לפי החגים עבדנו הפעם.
<מיכאל אוחנה: אני יכול להגיד לכם שמשרד התחבורה בשיתוף אגד וכל הדברים מסביב הקימו מטה שילווה את כל התהליך, ייתנו פתרונות.
<מיכאל אוחנה: אני מניח שיהיו גם בעיות, החוכמה היא לתת את הפתרונות.
<מיכאל אוחנה: בנוסף, לך אני אומר גיל, כל ה-50 דיילים האלה, דיילות, דיילים, בשלב הראשוני אנחנו נותנים להם 1,000 דונגלים לחלק, הם יחלקו את זה גם.
ישראל אייכלר: דונגלים לא רלוונטיים, לא לבדואים ולא לאנשים - - -
<מיכאל אוחנה: יכול להיות שהוא לא נותן פתרון כללי, אבל הוא חלק מפתרון שלם.
<מיכאל אוחנה: אין דבר שהוא פתרון - - -
ישראל אייכלר: הדונגל הזה לא עולה כסף?
<לירון בן יהודה: עולה עשרה שקלים.
<שלומית עמוס: אנחנו נמכור בחמישה שקלים.
ישראל אייכלר: ואני רוצה להבין.
ישראל אייכלר: מי שיש לו אינטרנט, למה הוא צריך את הדונגל?
ישראל אייכלר: לא יכול להיכנס לאינטרנט ולראות?
<שלומית עמוס: כי חייב מגע עם הכרטיס.
ישראל אייכלר: בשביל לדעת כמה יש לו?
<שלומית עמוס: הוא חייב מגע עם השבב כדי - - -
ישראל אייכלר: אה, לזכות את הכרטיס.
<מיכאל אוחנה: זה אחת.
<מיכאל אוחנה: ושתיים, על מנת להטעין חוזה, כי זה חוזה.
<מיכאל אוחנה: אם בן אדם קונה חופשי חודשי, זה חוזה, זה לא נסיעה רגילה, זה חוזה ממש.
<מיכאל אוחנה: כשאתה, הרי בתוך החופשי חודשי, כשמשרד התחבורה מממן חלק מהדברים האלה כמו שאתם יודעים, אז כמובן שצריך שיהיה לו תהליך ביקורת, שעובר דרך מערכות מסוימות.
ישראל אייכלר: מה זאת אומרת ביקורת?
<מיכאל אוחנה: כלומר, אם אתה עושה את זה דרך הדונגל, אז יש תהליך, הפעולה היא בבאק אופיס.
ישראל אייכלר: במחשב של משרד התחבורה?
יעקב גיל: גם שהכסף טעון על הכרטיס, שזה הטכנולוגיה שבחרו בה בישראל ובעולם זה כבר טכנולוגיה שהיא מתחילה להיות מיושנת, אז כן.
ישראל אייכלר: יש את זה בעולם, את הדונגלים האלה?
יעקב גיל: מה שאני יודע, מה שקורה בעולם זה שבעצם עוברים לטכנולוגיה שהיא שונה, הבעיה עם הרב קו זה שהכסף נמצא לך פיזית על הכרטיס.
יעקב גיל: אז כל פעולה שהיא חריגה אתה צריך ללכת לאיזשהו מרכז או שאתה צריך דונגל שיקרא את זה פיזית, דברים מהסוג הזה.
ישראל אייכלר: מה קורה בעולם?
יעקב גיל: מה שעושים בעולם זה, כמו שבכרטיסי אשראי, אין לך כסף על כרטיס האשראי, זה באיזשהו חשבון ענן והכרטיס הוא רק כרטיס זיהוי בעצם.
יעקב גיל: אז משתמשים גם בכרטיסי אשראי הקיימים, כדי לעשות התחשבנות על נסיעה בתחבורה הציבורית, וגם מאפשרים, למי שיש טלפון חכם, להעביר את זה לטלפון החכם, ואז ההתחשבנות מתבצעת במקום אחר ולא יורדת פיזית מהכרטיס.
ישראל אייכלר: זה לא יקרה אצלנו?
<שלומית עמוס: נכון, וגם בעולם מה שהוא ציין, עדיין אחוזי החזרה מאוד נמוכים והרב קו עדיין - - -
יעקב גיל: תלוי באיזה מקומות.
<שלומית עמוס: אנחנו גם הולכים לקראת המערכת הזו, אנחנו כבר בשלבים של כתיבת מפרט, אבל זה לא סותר את זה שהרב קו עדיין ישמש, כי, כמו שאמרת, יש אנשים שאין להם חשבון, אין להם כרטיס אשראי.
יעקב גיל: נכון, וזה לא רלוונטי לאנשים האלה.
ישראל אייכלר: אני חושב שמה ששלומית אמרה לגבי זה שיהיה אצל כל נהג חבילה של כרטיסים, זה הפתרון היחיד שאני רואה כרגע, והדיילים האלה שיגיעו להסביר.
<שלומית אבינח: ומה קורה אם יש לו, שוב, אם נפסק לו באמצע נסיעה?
<שלומית אבינח: יש איזו אספקה שהוא יכול לקבל?
<שלומית עמוס: הם ידאגו כל הזמן למלאי מינימום.
<שלומית אבינח: אבל זה כל החברות, זה בכל החברות כלומר מסופרים - - -
<יער אמיר: גם בבינעירוני?
<שלומית עמוס: לא, לא בינעירוני.
<מיכאל אוחנה: בינעירוני עדיין לא נכנס לתהליך, התהליך הוא - - -
ישראל אייכלר: בבינעירוני עוד אפשר יהיה לשלם במזומן.
<מיכאל אוחנה: התהליך הוא פיילוט כרגע.
ישראל אייכלר: פיילוט עירוני.
<מיכאל אוחנה: בירושלים, בדיוק.
<שלומית אבינח: אבל בבאר שבע זה עובד כבר.
<לירון בן יהודה: כן, אבל בבאר שבע אין קווים בינעירוניים.
<לירון בן יהודה: הם לא מפעילים, הם מפעילים רק קווים עירוניים.
ישראל אייכלר: עלתה פה שאלה מעניינת קודם על ידי שלומית, שבבאר שבע אין כל כך הרבה תלונות כמו בסיטיפאס.
ישראל אייכלר: איך את מסבירה את הסיפור הזה?
<יונה חורי: את מה?
ישראל אייכלר: שאין תלונות על ה-180 שקל, על הדו"חות האלה, כמו בסיטיפאס.
ישראל אייכלר: איך את מסבירה את זה?
<יער אמיר: כי הפקחים של האוטובוסים לא נותנים דו"ח של 180 שקל.
<מיכאל אוחנה: על פי חוק.
<יער אמיר: החוק שונה בין הרכבת הקלה לאוטובוסים.
ישראל אייכלר: כמה זה באוטובוס?
<יער אמיר: אני לא זוכר, אבל הקנסות יותר נמוכים.
<יונה חורי: 100 שקל.
ישראל אייכלר: 100 שקל?
ישראל אייכלר: זה ההבדל?
<יער אמיר: ולפקחים אין את אותם סמכויות כמו שיש לסיטיפאס, לפקחים של סיטיפאס יש סמכויות עיכוב, לפקח של האוטובוס אין שום סמכות.
<יער אמיר: זאת אומרת שאם נוסע לא שילם ובא פקח ורוצה לבדוק אותו, הוא יכול לברוח ואין - - -
ישראל אייכלר: או שהוא יכול לקחת אצלו כסף.
<יונה חורי: לא, הוא לא יכול לקחת, הוא יכול להעביר לו את הכרטיס רב קו ולהמשיך עם ה - - -
<קריאה: פקח צריך להזמין משטרה.
ישראל אייכלר: אני פשוט רוצה ללמוד את זה, כי אני חושב שצריך להחיל את זה גם בסיטיפאס.
ישראל אייכלר: אני כבר טענתי הרבה פעמים, ואם זה קורה בבאר שבע אני כבר אטען לתקדים.
<יונה חורי: אבל המבקרים הרבה פעמים מתוסכלים.
ישראל אייכלר: גם של סיטיפאס יותר מתוסכלים, כי הם צריכים לריב עם אנשים ומשטרה ו- ו-.
ישראל אייכלר: אבל אם יש אפשרות - - - אני טוען ואני אומר את זה שוב לפרוטוקול, יש הבדל בין מי שגנב ולא רוצה לשלם, לבין מי ששילם ולא תיקף.
ישראל אייכלר: אני רוצה שהוא יתקף, אבל הוא לא גנב ולא רמאי, סך הכול כתבו עליו בוואלה משהו טוב.
<שלומית עמוס: נכון, אבל אני אגיד לך מה ההבדל, שסיטיפאס מקבלים את ההתחשבנות לפי תיקופים.
<שלומית עמוס: אז פה האינטרס - - -
ישראל אייכלר: אבל לא מגיע לו סקילה ומשטרה באמצע הרחוב.
<שלומית עמוס: אני לגמרי איתך.
ישראל אייכלר: לכן צריך ללמוד ממה שקורה בבאר שבע, שהפקח אם הוא רואה דבר כזה, הוא יגיד לבן אדם – "בוא תעביר", "אני אעזור לך להעביר".
ישראל אייכלר: בדרך כלל זה אנשים מבוגרים או ילדים, "אני אעזור לך להעביר".
ישראל אייכלר: אז תרשמי את זה בסיכום, שאנחנו צריכים שסיטיפאס תלמד קצת מבאר שבע, ומשרד התחבורה צריך לתת את הדעת, להפסיק את ה - - - בפרט עכשיו, כשמגיע החגים, מגיעים הרבה אורחים מחוץ לעיר לסיטיפאס וזה הופך לסיוט.
ישראל אייכלר: לא מפחדים מהסכינים בעיר העתיקה, מפחדים מהמבקרים בדרך לכותל.
ישראל אייכלר: טוב, אנחנו נתקדם לקראת הסיום כאן?
ישראל אייכלר: דן בדרום, רוצה לומר משהו, בבקשה?
<לירון בן יהודה: לא.
ישראל אייכלר: אתה רצית לומר משהו?
ישראל אייכלר: שעוד לא אמרת, כן?
יעקב גיל: שעוד לא אמרתי.
יעקב גיל: קודם כל חשוב להבין, נראה לי שכל מי שבחדר רוצה בעצם להפחית את העיסוקים של הנהג ובעצם לאפשר עלייה מכל הדלתות וטעינה באוטובוס מרחוק, כל הדברים האלה.
יעקב גיל: מה שבעצם כרגע על הפרק זה, לדעתי, איך נערכים נכון לשינוי כזה?
יעקב גיל: כי תקופת המעבר זאת בעצם הבעיה.
יעקב גיל: המצב היום שבו אנשים צריכים להגיע לעמדות, יש כרגע שבע עמדות כאלה בעיר ואולי יהיו עוד שלוש ניידות, שבהן צריך להשיג את הרב קו, זה מצב שהוא מאוד בעייתי.
יעקב גיל: זה לא יכול להיות שלפני מעבר כל כך חד לא מכפילים, אם לא משלשים, את כמות העמדות שאנשים יכולים להנפיק בהם רב קו, ואני לא מדבר על רב קו אנונימי.
יעקב גיל: אני מדבר על הרב קו עם ההנחות, לנוער, למבוגרים - - -
<מיכאל אוחנה: גם אם אתה רוצה אתה לא יכול.
יעקב גיל: כשרוצים אפשר הכל.
<מיכאל אוחנה: אין מכשירים כאלה.
<מיכאל אוחנה: מאיפה נוציא אותם, מהרצפה?
<שלומית עמוס: לא, הפריסה שאנחנו נעשה בעמדות הניידות הולכת לתת מענה לכל ה - - -
יעקב גיל: דבר נוסף, דובר כבר הרבה מאוד שנים על הנושא של הנפקת רב קו מרחוק.
יעקב גיל: כמו שהיום אפשר לחדש רישיון נהיגה ולעשות - - -
<שלומית עמוס: אז הולך חודש הבא להיות כבר ב - - -
יעקב גיל: אז מה שאנחנו בעצם אומרים זה בואו תשלימו, ואם לוקח חודש לדבר כזה ועוד חודש לדבר אחר --
<שלומית עמוס: כי זה תהליך.
יעקב גיל: - - בואו תשלימו את סל הפתרונות לציבור, ואז תבואו לציבור ותגידו.
יעקב גיל: כי מה בעצם יקרה?
יעקב גיל: אם אתם לא השלמתם את התהליכים האלה מה שיקרה זה שכמות האנשים שיש להם בעיה, שהם לא מודעים אליה או שהם צריכים לטפל בה אצל הנהג, זו כמות מאוד גדולה של אנשים, ומה שיקרה בוודאות, ותזכרו מה שהיה פה בדיון, זה שאנשים יעמדו בתורים בעלייה לאוטובוס, ואנחנו בעצם עושים הפוך עם המבצע הזה, מספיק שבן אדם אחד או שניים מתחילים עם הנהג את השיג ושיח עם הנהג, "אין לי רב-קו", "מה לא ידעת?", "אתה צריך ללכת למרכז ההוא", זה כבר תוקע את העלייה לאוטובוס.
<שלומית עמוס: אני רק אעצור אותך.
<שלומית עמוס: מי שאין לו רב קו הוא מלכתחילה יודע שהוא עולה כמזדמן, הוא לא היה רגיל לקבל את הזכאויות שלו.
יעקב גיל: אבל הוא לא יוכל לקנות כרטיס.
<שלומית עמוס: להיפך, הוא יקבל - - -
יעקב גיל: אבל זה מה שאני אומר, כל התהליך הזה שאתם מבקשים עכשיו מהמזדמנים לקנות את האנונימי, זה גם פוגע בנהגים, שהם יצטרכו עכשיו להתעסק עם הדבר הזה, זה גם מעכב את העלייה לאוטובוס למשך תקופה לא מבוטלת.
יעקב גיל: אנחנו היינו מצפים שההיערכות לחלוקה של רב-קו אנונימי תהיה על גבי האוטובוסים, שבמקום שהדיילים יעמדו בחוץ.
יעקב גיל: הרי בן אדם ממהר לאוטובוס, הוא עכשיו יש לו זמן לעמוד עם הדייל?
יעקב גיל: שהדייל יחכה לו באוטובוס, זה דבר ראשון.
יעקב גיל: דבר שני, כל הנושא של ההנפקה של הרב קו, אם אתם הולכים להשלים את התהליך הזה, שהוא יעבור לאינטרנט עוד חודש, אז שיתחיל רק אחרי שהדבר הזה מוכן.
יעקב גיל: אין שום סיבה לטרטר אנשים.
יעקב גיל: עוד דבר, אם כבר עושים את התהליך, ואנחנו צופים שבהתחלה יהיה פקק אצל הנהג, אז בואו כבר נעשה כבר עלייה מכל הדלתות.
יעקב גיל: אני לא מבין למה זה לא כרוך אחד בשני.
יעקב גיל: בואו נאפשר עלייה מכל הדלתות בירושלים, בכל הקווים, ואם זה ייקח עוד חודש חודשיים, אז שיתעכב בעוד חודש חודשיים.
יעקב גיל: ואז כל מי שכבר טעון לו הכרטיס לא יתברבר אצל הנהג.
יעקב גיל: כל מי שצריך להחליף את הכרטיס, לעשות משהו, אז הוא יהיה שם.
יעקב גיל: זה פשוט לא מסתדר ביחד.
יעקב גיל: דבר נוסף לגבי הנושא של ההסברה.
יעקב גיל: אני חייב לומר לכם שאני ראיתי איך עשיתם ההסברה בפעמים הקודמות.
יעקב גיל: אני לא יודע, אנשים מגיעים בסופו של דבר, בשבוע שבועיים שלושה ארבעה שאתם תשימו דיילים, תהיה לזה איזשהו נראות.
יעקב גיל: אבל תחבורה ציבורית זה משהו שכל הזמן מצטרפים משתמשים, בטח בעיר כמו ירושלים, שהתיירות פנים בה רק זה, עזבי רגע את התיירות חוץ, התיירות פנים זה משהו שהוא כל הזמן קורה.
יעקב גיל: אז זה לא ברור לי איך אנשים בכלל יידעו את הדבר הזה בשוטף.
יעקב גיל: איזה מנגנונים יהיה עבורם לשלם שלא באמצעות הרב קו, כמו מכונות?
<שלומית אבינח: זה מה ששאלתי.
יעקב גיל: מה שאנחנו בעצם אומרים, אנחנו רוצים שזה יקרה, אבל שזה יקרה קודם כל כשהפתרונות יגיעו אל הנוסע, לא כשהנוסע יצטרך להגיע אל הפתרונות, שזה מה שאתם מציעים עכשיו.
יעקב גיל: להגיע לעמדות שירות של הרב קו, להגיע לדונגל.
<שלומית עמוס: לא, אבל אמרתי שזה בפריסה מאוד מאוד נרחבת.
יעקב גיל: אני לא יודע אם את נוסעת בתחבורה הציבורית - - -
יעקב גיל: אבל אני אומר לך, גם מהחוויות שלי וגם מהמוקד, יש לנו מוקד פניות ציבור, התהליך שאתם עובדים בו היום של הרב קו והמעבר ממשתמש שאין לו רב קו למשתמש שיש לו רב קו, זה תהליך כואב וקשה.
יעקב גיל: זה לקחת את הילדים להצטלם בתחנה מרכזית או אני לא יודע איפה עם תעודות מזהות, במקום להעלות את הפרטים שלהם באיזה פורטל במחשב.
יעקב גיל: זה לצאת בזמן של יום עבודה, כל תקלה שיש על הכרטיס אתה צריך - - -
<שלומית עמוס: לא, יש פה מענה.
יעקב גיל: אז אני חושב שקודם כל תשדרגו, וזה משהו אפשרי, זה לא משהו בלתי אפשרי, אני לא מבקש פה איזה - - -
<שלומית עמוס: אז אנחנו משדרגים, אנחנו כל הזמן משדרגים.
יעקב גיל: קודם כל תשפרו את התשתית שתאפשר לציבור להשיג בהמוניו את האופציות האחרות, ואז תעשו את הכפייה.
<יונה חורי: הבעיה שדיבר החבר הזה, עוד פעם האוכלוסייה החלשה.
יעקב גיל: אז יש מכונות, בשביל זה צריך לשים מכונות.
<יונה חורי: גיל, אני רוצה לומר לך שאני מאוד קשובה לכל דבר שאתה אומר, אני עברתי את התהליך הזה בהפצה של הרב קו בתחילת הדרך שלו.
<יונה חורי: וכמה שפרסמנו וכמה ש - - -
יעקב גיל: יש לי הרבה מה להגיד על התהליך בתחילת הדרך, אבל זה לא מטרת הדיון.
<יונה חורי: לא, זו לא מטרת הדיון, אני רק רוצה להגיד לך שניסינו לעשות הכל ועד שזה לא הגיע לדקה התשעים היו לי תורים בלי סוף.
יעקב גיל: אני אגיד לך למה.
יעקב גיל: כי השיטה שלכם זה להביא את הנוסע אל הרב קו.
יעקב גיל: השיטה הנכונה זה להגיע עם הרב קו אל הנוסע.
<יונה חורי: עשינו את זה, הלכנו - - -
יעקב גיל: זה לא סביר שאנשים צריכים בשביל הנפקת רב קו לעמוד בתור באיזושהי תחנה מרכזית או קניון, זה לא סביר בעיניי.
<יונה חורי: הלכנו לבתי ספר - - -
ישראל אייכלר: טוב, אני חושב שהשעון רץ והדברים נכוחים.
<שלומית עמוס: למה, כשאתה קונה עם כרטיס אשראי אתה לא נכנס לקניון?
יעקב גיל: לא, אני מזמין בטלפון.
יעקב גיל: מתקשר.
<יצחק אליהו: כמו שהם אומרים, פסגת זאב זה עיר, זה עיר.
<יצחק אליהו: קח את פסגת זאב מזרח, אם הילד שלי אני נותן לו 30 שקל, "תלך אצל הנהג", והוא נותן לו את ה-30 שקל והוא שם לו אותם ברב קו זה 60 שקל.
<יצחק אליהו: היום, אם כבר הנהגים לא ממלאים את הרב קו, איפה בפסגת זאב - - -
<שלומית עמוס: יש כמה בתי עסק בפסגת זאב שיעשו את זה.
<יצחק אליהו: בתי עסק, לא בתי עסק - - -
<שלומית עמוס: שבקרבת תחנות אוטובוס ובקרבת - - -
<יצחק אליהו: אני לא ראיתי.
<יצחק אליהו: אני מסתובב שמה הרבה.
<יצחק אליהו: חוץ מזה אנשים לא כל היום יש להם - - - אני, כמה שאת רואה אותי, אין לי טלפון חכם, אני יודע מה קוראים לו?
<יצחק אליהו: אני לא מסוגל את כל הדברים שאתם יכולים לעשות, "הלו, שלום, מה נשמע?
<יצחק אליהו: מה עניינים?"
ישראל אייכלר: אליהו, זה בעיות של כל בני הגיל שלנו.
ישראל אייכלר: זה לא יעזור לנו, לא נהיה צעירים.
<יצחק אליהו: בסדר, תיקח דוגמה, כבוד הרב, במגזר החרדי.
<יצחק אליהו: מי מחזיק טלפון חכם?
<שלומית עמוס: לא חייב טלפון חכם.
<שלומית עמוס: לכן דאגנו לכל בתי העסק.
<יצחק אליהו: חוץ מזה תיקחו את כל המכשירים של תחנות הרכבת, את שמה 100 שקל, חוזר לך, "אין לי עודף כרגע".
<יצחק אליהו: ההוא מסכן מה עכשיו יעשה, יש לו רכבת, הוא ממהר לעבודה.
<יצחק אליהו: אני הולך בבוקר רוצה לשים, ואין לו ישראכרט, אין לו מכשיר ויזה.
ישראל אייכלר: רגע, זה נכון מה שאמרת עכשיו?
<יצחק אליהו: כן, כן.
ישראל אייכלר: אני לא שמתי, אז אני לא יודע.
ישראל אייכלר: אם הוא שם 100 שקל ויגידו לו שאין עודף?
<יצחק אליהו: אין, אין.
<יצחק אליהו: לפעמים אתה שם 50 שקל, אין עודף.
<יצחק אליהו: במכונות, בטח.
יעקב גיל: גם 50 אי אפשר.
יעקב גיל: גם ב-100.
<יצחק אליהו: גם 50 אי אפשר.
יעקב גיל: אז אולי תסדרו את כל התקלות האלה, ואז תצאו עם זה לציבור.
ישראל אייכלר: אם יה מספיק כסף ועודף לכל - - -
<יצחק אליהו: המכשירים החדשים כששמו אותם, אני ניסיתי, זה לא קורא אותם.
יעקב גיל: אולי נזמין את משרד התחבורה לסיור בשטח לראות את הדברים.
יעקב גיל: זה ממש - - - אני לא מבין את זה.
יעקב גיל: זו בעיה ידועה, בכל הדיונים חוזרת.
<שלומית עמוס: יהיה אתר אינטרנט של משרד התחבורה שיפרט בדיוק איפה, באיזה אזור אפשר להטעין.
<שלומית עמוס: גם באפליקציה אפשר יהיה, אתה תוכל לדעת בדיוק איפה שאתה עומד איפה יש לך בסביבה שלך.
ישראל אייכלר: אני מציע שזה יהיה על התחנות גם.
ישראל אייכלר: כי אנשים אין להם - - -
<שלומית עמוס: יהיו רול-אפים גם עם פירוט.
ישראל אייכלר: באוטובוסים בכלל יש לכם?
<יצחק אליהו: אני לא ראיתי בכלל את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: אתה לא רואה טלוויזיה, אז אתה לא רואה.
ישראל אייכלר: הגב' חורי, אמרת פה משהו, בתקופת ההתחלה של רב קו, שלומית עדה, אני הצעתי בשעתו הצעת חוק שיהיה מרכז שירות לרב קו במשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: שנים זה לא זז, עד שזכינו שמשרד התחבורה יציע הצעת חוק ושילבו את הצעת החוק שלי, לקח לפחות שלוש או ארבע שנים.
ישראל אייכלר: אני אומר גם עכשיו, כדאי לעשות את הדברים, אני לא אומר לא לעשות כי בעיקרון כולנו מסכימים, צריך לעשות את זה באופן שאנשים לא יסבלו.
ישראל אייכלר: מרכזי השירות האלה זה סבל לאנשים.
ישראל אייכלר: לא צריך לחזור על טעות אחת פעם שנייה.
ישראל אייכלר: אז, כשהיו תורים ארוכים אצל סטודנטים ואנשים עמדו בתור ורבו מי היה קודם, בתחנה המרכזית, שגם הפיח של האוטובוסים נכנס לתוך ה - - - את היודע איפה זה היה.
ישראל אייכלר: אז אני רוצה להגיע לסיכום ואני חושב שבסיכום אנחנו נבטא את כל הדברים שדיברנו כאן.
ישראל אייכלר: קודם כל לפרסם את השינויים שיחולו בתחבורה הציבורית בירושלים החל מאחרי פורים, מה-8 למרץ 2018.
ישראל אייכלר: חייבים מאוד מאוד לפרסם.
ישראל אייכלר: אני לא יודע מה יגידו לישראל כץ בחקירות על זה שהוא פרסם בעיתונים ואיזה, הוא צריך להתפלל, שר התחבורה, שהוא יקבל המון ביקורת, אחרת יגידו לו שהוא קיבל שוחד תקשורתי.
ישראל אייכלר: זה מושג חדש שנכנס למדינה שאני לא יודע, אני הולך לדבר על זה היום במליאה.
ישראל אייכלר: מושג חדש, יש "שוחד דברים".
ישראל אייכלר: יש מושג כזה "שוחד דברים", שאני נותן למישהו חנופה, אבל בשום חוק בעולם אין עבירה של שוחד דברים.
ישראל אייכלר: אבל מהיום, אם הוא יפרסם מודעות בעיתונים, למרות זה שהתקשורת מאפשרת, הוא יפרסם בכל העיתונים, בכל לוחות המודעות ואני רוצה שמה שאתם מפרסמים באינטרנט יהיה גם על הלוחות של האוטובוסים.
ישראל אייכלר: יש הרבה אנשים, ולא רק במגזר הבדואי, שאין להם אינטרנט.
ישראל אייכלר: לאפשר לנוסעים המזדמנים לרכוש כרטיס אנונימי אצל הנהג במזומן, והוא יקבל כרטיס מהנהג עם נסיעה, אמנם בלי הנחות מיוחדות.
ישראל אייכלר: אגב, בנסיעות הבאות הוא כן יקבל, זאת אומרת - - -
יעקב גיל: באנונימי אין הנחה.
<שלומית עמוס: יש הנחה של 20 אחוז, הוא יוכל להשתמש באנונימי.
ישראל אייכלר: הבנתי, אבל הוא לא יוכל לקנות אצל הנהג כרטיס רגיל.
<שלומית עמוס: לא, כי זה צריך להזדהות.
ישראל אייכלר: בנוסף, צריך גם להודיע את זה לציבור, שכרטיס שהוא קנה אצל הנהג, הוא אמנם רב פעמי, אבל הוא במחיר מלא.
<מיכאל אוחנה: בנוסף בכל האוטובוסים, איפה שיש את הכתוביות, יהיו כתוביות שאומרות שהחל מה-8.3 - - -
ישראל אייכלר: מהיום, ממחר?
<מיכאל אוחנה: מעוד כמה ימים.
ישראל אייכלר: בעוד כמה ימים, שאנשים יתרגלו שאחרי פורים.
<שלומית אבינח: שזה יהיה כל הזמן, לא רק חודש כמו שהם אמרו.
ישראל אייכלר: לא, תכף.
ישראל אייכלר: גם אחר כך.
ישראל אייכלר: צריך לקבוע תקופת הסתגלות ללא קנסות של לפחות חצי שנה, שאנשים יתרגלו לנהלים החדשים.
ישראל אייכלר: פקחים יוכלו לתקף את הכרטיסים כי העיקרון שלנו, של הוועדה ושל חברי הכנסת, אדם ששילם ולא תיקף, איננו גנב ולכן צריך לאפשר לו לגשת, הפקח צריך להגיד לו, "אדוני, אתה לא תיקפת, פעם הבאה תזכור לתקף בזמן".
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים התקנת מכשירים באוטובוסים מפרקיים.
ישראל אייכלר: שיהיו שם קופות לרכישת כרטיסים בתוך האוטובוס כמו בבאר שבע.
ישראל אייכלר: לפחות בירושלים ולפחות בתקופה הראשונה.
ישראל אייכלר: יש לכם קופות ניידות כאלה?
<שלומית עמוס: זה לא יהיה ב - - -
ישראל אייכלר: לא, אי אפשר לנסות?
יעקב גיל: אז אולי כדאי לחכות שזה יהיה.
ישראל אייכלר: כי בהתחלה אתם חייבים שיהיה אופציה.
יעקב גיל: למה להעלים מהציבור - - -
ישראל אייכלר: רבותיי, אני באמצע סיכום! הדיון נגמר.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים להאריך פעילות הדיילים בתחנות לפחות חודש אחרי פסח.
ישראל אייכלר: אני הייתי מציע למשל בתחנות עמוסות, כמו בחול המועד בכותל המערבי, שיעמדו דיילים כל הזמן ויאפשרו לאנשים לא ליצור תורים וויכוחים בעניין הזה, יש מספיק בעיות שם בכותל.
<יצחק אליהו: כבוד היושב ראש, גם בתחנה מרכזית.
ישראל אייכלר: אני מבקש ממשרד התחבורה ליצור שינוי במדיניות ההכנסות בסיטיפאס, שלפקח תהיה סמכות לעזור בתיקוף הכרטיס ולא רק להזמין משטרה ולתת קנסות למי שלא תיקף.
ישראל אייכלר: אני מבקש שבירושלים, באותה תקופת ההסתגלות של כמה חודשים, לפחות שלושה חודשים, תהיה עלייה בכל הדלתות בירושלים.
ישראל אייכלר: אני יודע שיש אפשרות כזו ומשרד התחבורה מונע את זה מסיבות שונות, לפחות בתקופה הזאת לפתוח את הדלתות.
ישראל אייכלר: כי אם באמת אנשים יכולים לעלות בלי להעסיק את הנהג, שיעלו וייסעו, זה יעזור גם לנהגי המכוניות הפרטיות שעומדים מאחורי האוטובוס ומחכים שהוא יגמור להתווכח.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים שיהיה פרסום בכל כלי הפרסום, בכל כלי התקשורת, בלי אפליה במי שנותן סיקור חיובי, סיקור שלילי.
ישראל אייכלר: אנשים לא יודעים ולפני החג שכולם יידעו שאחרי פורים הולך להיות שינוי.
ישראל אייכלר: הדונגל.
ישראל אייכלר: דונגל קוראים לזה?
ישראל אייכלר: הדונגל ומרכזי השירות הם לא פתרון מספיק ואנחנו צריכים שתמצאו עוד פתרון.
<מיכאל אוחנה: בשלב הראשון 50 הדיילות או הדיילים ימכרו את הדונגלים.
<שלומית עמוס: פתרונות למה?
<שלומית עמוס: לטעינה?
ישראל אייכלר: לא, פתרונות להסתגלות.
ישראל אייכלר: ההסתגלות לציבור, הדונגל זה רק לאנשים שיש להם אינטרנט, סמארטפונים וצעירים.
<שלומית עמוס: לא, אבל פירטתי פה לפחות 70 בתי עסק בירושלים שיעשו את זה בלי דונגל, אתה פשוט תגיע כמו שאתה קונה משהו בקיוסק.
ישראל אייכלר: אבל בקיוסק אי אפשר לקנות רב קו, אפשר רק להטעין.
<שלומית עמוס: אתה לא מדבר על טעינה, אתה מדבר - - -
ישראל אייכלר: אני מדבר על רב קו.
<שלומית אבינח: יש סימון אחיד לבתי עסק?
<שלומית אבינח: יש משהו של משרד התחבורה?
<שלומית עמוס: יהיה רול-אפים ומדבקות.
ישראל אייכלר: היא אמרה דבר נכון, בכל חנות צריך שיהיה שלט גדול.
ישראל אייכלר: שיהיה שלט פשוט, "כאן מוכרים".
<שלומית אבינוח: איך אני יודעת שיש פה עמדה של משרד התחבורה?
<שלומית עמוס: תהיה מדבקה.
ישראל אייכלר: מה עם עמדות מפעל הפיס, לא הגעתם לזה שם?
יעקב גיל: ניסיתם?
ישראל אייכלר: אפשר לדבר עם יו"ר מפעל הפיס ש - - -
<קריאה: אבל שאנשים לא ימלאו כרטיסים למזל.
<קריאה: אבל יש בעיה, בגלל שאסור למכור את זה מתחת לגיל 18, אנחנו לא רוצים שזה יהיה - - -
ישראל אייכלר: אני מתייעץ איתכם, האם אתם חושבים שכדאי להכניס למפעל הפיס?
ישראל אייכלר: היועצת המשפטית אומרת שלא, כי הוא כבר יגיד 'תמלא טוטו, תהיה עשיר".
<ורד קירו זילברמן: לא, זה הימורים.
<ורד קירו זילברמן: זה לא - - -
ישראל אייכלר: עוד שני דברים אני רוצה לומר.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודיע לפקחים כולם ולנהגים שמותר לאדם להשתמש בכרטיס רב קו שאיננו עם התמונה שלו.
ישראל אייכלר: דיברנו על זה כל כך הרבה פעמים.
<שלומית עמוס: מה זאת אומרת?
ישראל אייכלר: למשל יש לי ילד שקוראים לו משה ויש לי ילד שקוראים לו חיים, אז שחיים יוכל לקחת את הכרטיס של משה.
<שלומית עמוס: זה כבר היום אפשרי.
<יונה חורי: זה כבר היום אפשר לעשות.
ישראל אייכלר: כן, אבל הפקחים לא תמיד יודעים את זה.
<יונה חורי: כן, אבל אם קוראים לך שלמה ואתה בא עם הכרטיס של רבקה ושניכם 45, אז זה לא כל כך מתאים.
<שלומית עמוס: לא מנויים.
<שלומית עמוס: זאת אומרת שאחד מהילדים שלך לא יוכל - - -
ישראל אייכלר: ובלבד שהוא בקבוצת הגיל לזכאות הזאת, זה ברור.
<שלומית עמוס: ובפרט שלא מדובר במנוי תקופתי חודשי.
ישראל אייכלר: למשל אני לא אסע עם הכרטיס של אמא שלי, שהיא כבר - - -
<שלומית עמוס: לא, אבל גם אם אתה ממלא חופשי חודשי, אתה לא יכול לתת לכל המשפחה להשתמש בחופשי חודשי.
ישראל אייכלר: לא, אני מדבר על הכרטיסים הרגילים.
ישראל אייכלר: אבל צריך להודיע את זה גם לפקחים כי - - - הם כבר לא עושים בעיות?
ישראל אייכלר: עוד משפט אחרון, שהעלה פה אליהו וגם יעקב, לדאוג שבכל מכונות התיקוף ברכבת הקלה ובאחרים, יהיה עודף לשטרות גדולים.
ישראל אייכלר: בעיקר זה ברכבת הקלה הבעיה נכון?
ישראל אייכלר: ברכבת הקלה שיהיה עודף לשטרות של 50 ו-100 שקל.
ישראל אייכלר: תודה רבה על הדיון, תודה שבאתם ונקווה שזה יהיה לטובה.
ישראל אייכלר: אנחנו שמחים קודם כל שביום הראשון לפגרה ועדת הכנסת לפניות הציבור מתכנסת, למרות שזה ערב פסח ובגלל שזה ערב פסח.
ישראל אייכלר: מצד אחד, זה מאוד חיובי, שלמרות שהפגרה היא במליאה, ואי-אפשר לעשות חקיקה, אבל לעזור לאנשים ולהפעיל את המערכות ולפקח על הממשלה אפשר גם וצריך גם בפגרה.
ישראל אייכלר: מצד שני, זה מצער, כי זה דיון רביעי שאנחנו עושים בעניין קמחא דפסחא.
ישראל אייכלר: אנחנו מאמינים, אדוני מנכ"ל משרד העבודה והרווחה וחברי הצוות והמשתתפים, שאין מקרה בעולם כלל.
ישראל אייכלר: אתמול בין חזרת הש"ץ לקריאה בתורה יצא לי להסתכל באיזה עלון, וראיתי שם דבר מדהים – שההגדרה של קמחא דפסחא זה לא צדקה לעניים הרגילה, שכל השנה צריך לפרנס עניים, אלא יש אנשים, שאינם רוצים ליהנות מהצדקה בכל ימות השנה ומסתדרים איכשהו, אז הקמחא דפסחא בערב פסח ובחגים, שהם לא יכולים לעמוד בזה, מצווה לעזור להם.
ישראל אייכלר: זו מצווה נפרדת ממצוות הצדקה.
ישראל אייכלר: כלומר אדם שאומר:
ישראל אייכלר: אני נותן צדקה כל שנה – חייב בערב פסח בקמחא דפסחא מיוחדת גם לאנשים שלא נהנים מהצדקה כל השנה.
ישראל אייכלר: מדובר בישיבה רביעית בנושא.
ישראל אייכלר: עשינו ישיבה בכ"ב באדר התשע"ז, ט"ו באלול התשע"ז, כ"א בשבט התשע"ח, ומי שלא מכיר את התאריך העברי, זה היה ב-20.3.17, ב-6.9.17 וב-6.2.18, ועכשיו בפעם הרביעית.
ישראל אייכלר: בכל הישיבות הקודמות חזרה הבעיה העיקרית, אדוני המנכ"ל, שכספי התמיכות אינם נמצאים בבסיס התקציב.