GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב בכר: וזה פתרון יצירתי שנעשה על ידי הקופה ואפשר לעשות.
דב בכר: אבל זה לא ברמת משרד הבריאות.
ישראל אייכלר: כמה פעמים בחודש הוא בא?
דב בכר: אני לא מדבר בכובע של משרד הבריאות, זה פתרון מקומי ברמת קופת החולים.
ישראל אייכלר: מה זאת אומרת, הוא בא פעם בחודש?
דב בכר: הם מביאים אותם פעם בחודש, מומחים שונים.
דב בכר: מומחים באורתופדיה - - גם באורתופדיה אתה יכול לגזור את זה לתתי התמחויות שונות - - --
ישראל אייכלר: ומשרד הבריאות לא יכול להגיד לקופות - - -
דב בכר: אי אפשר יהיה להציב מומחה ולעשות את כל המומחיות האפשריות בכל בית חולים.
דב בכר: זה לא יקרה.
ישראל אייכלר: זה ברור, אבל אני שואל אותך שאלה, אולי אפשר להורות, משרד הבריאות יכול להורות לקופות החולים שלפחות פעם ב-, יבוא מומחה לזה, מומחה לזה, למרפאות השונות ברחבי הארץ?
דב בכר: אני לא חושב שמשרד הבריאות יכול להנחות את קופות החולים לעשות את הדברים האלה, זה לא משהו ש - - -
ישראל אייכלר: תבדקו את זה כי נראה לי שמאוד הגיוני שפעם ב-, בכל אזור שיהיה גם נוירולוג- - -
ג'מעה אזברגה: אדוני היושב ראש, מה שהוא מציע, זה פתרון שיכול להיות לעשרות או למאות אנשים, אתה מדבר על 35,000 אנשים שחיים בפרקינסון וזה הולך וגדל.
ג'מעה אזברגה: אתה יודע שזה פוגע בדרך כלל באוכלוסייה שהיא מעל גיל 50 או 65 לרוב, אנחנו מדברים על אחוזים, בקופת חולים כללית למשל זה 23% מסך הכל הכללי של החולים שלהם, יש להם את המחלה הזאת.
ישראל אייכלר: 20% מחברי קופת חולים?
ג'מעה אזברגה: מתוך אלה ש, בנתונים ששלחו, 23%.
ג'מעה אזברגה: אנחנו מדברים על מסה של אנשים.
ג'מעה אזברגה: לא מדובר על עשרות אנשים, או פתרון חד פעמי של קופה - - -
ישראל אייכלר: דווקא הכללית שפרושה בכל הארץ יכולה לשלוח מומחה פעם בחודש, רופא אחד שנוסע יום אחד בחודש בעיר הזאת, רופא אחד שנוסע יום אחד לעיר הזאת, מה הבעיה?
מידד גיסין: אני מצב"י, צרכני בריאות ישראל.
מידד גיסין: קודם כל התקיים דיון בוועדת העבודה על הבעיה של הפריפריה, ודיברו שם על המספרים שמדברים כאן.
מידד גיסין: הבעיה של נוירולוגיה היא בעיה בכל הארץ, בכל הקופות יש חוסר בנוירולוגים, שלא לדבר מה שאמרו פה, שצריך התמחות מיוחדת.
מידד גיסין: הנושא של קופות החולים, קופות החולים במצב כספי קשה, עם גירעונות, ומשרד הבריאות לא יכול להטיל על הקופה את הנושא של ההסעות, זה עניין של חוק הבריאות בכלל.
מידד גיסין: צריך לשנות את חוק הבריאות.
מידד גיסין: כך שאני מבין טוב מאוד את הבעיה של - - - כי צב"י צרכני בריאות זה ארגון גג של 60 ארגוני חולים.
ישראל אייכלר: טוב, אז אתה אומר שזו חקיקה ראשית בעצם.
מידד גיסין: הנושא של ההסעות זה חקיקה, והנושא של המענקים, כמו שאמר הדובר האחרון, נגמר מהר מאוד ואחרי לחץ, הממשלה או מי שהיה אחראי על זה, הוסיפו משהו.
מידד גיסין: אלה פתרונות חצי - - -
קריאה: פלסטר.
מידד גיסין: בדיוק.
ישראל אייכלר: יש חולים שרוצים לדבר?
ברוריה שרמן: אני האחות הראשית של לאומית שירותי בריאות.
ברוריה שרמן: יש לי פרקינסון מלפני שנתיים.
ברוריה שרמן: אני חושבת שהבעיה העיקרית זה הנושא של הגדרת הסל.
ברוריה שרמן: אין הגדרה מה חולה פרקינסון מגיע לו.
ברוריה שרמן: כל אחד נותן לפי רצונו הטוב, לפי הלחץ של המטופל.
ברוריה שרמן: רופא לא יגיד לך "מגיע לך פיזיותרפיה כל שבוע, מגיע לך קלינאי תקשורת" - - -
קריאה: לא מגיע.
ברוריה שרמן: לא מגיע כלום.
ברוריה שרמן: בסכרת מגיע הכל.
ברוריה שרמן: בסכרת כל הזמן יש תכניות, על סכרת, פרקינסון זו מחלה שבכלל לא נמצאת על השולחן בשום מקום.
ברוריה שרמן: לא בפיזיותרפיה, לא בזה.
ברוריה שרמן: זה הכל תמיד אם יש מישהו שיש לו איזה קרוב משפחה או מישהו שהוא מכיר, ואגב גם אני יכולה להודות שעד שאני חליתי בעצמי, זו לא הייתה מחלה שטיפלנו בה.
ברוריה שרמן: לא הכשרנו את האחיות לטפל בה - - -
ישראל אייכלר: מה העבודה שלך?
ישראל אייכלר: אפשר לצפות ממך שאת תדעי יותר מכולם מה צריך ולהכין דף של סל שאת חושבת שצריך, ואנחנו נעזור לך - - -
ברוריה שרמן: אני יכולה לעשות את זה.
ברוריה שרמן: אני יושבת עכשיו עם איזה פיזיותרפיסט - - -
ישראל אייכלר: אנחנו נעזור לך להפיץ את זה לכל משרדי הממשלה שנוגעים בדבר, גם למשרד הבריאות, גם ל - - -
ברוריה שרמן: אני רוצה לעשות את זה יחד עם - - -
ישראל אייכלר: אם תעשי את זה - - -
ברוריה שרמן: אתה מגיע לרופא, הוא מאבחן כן נוירולוג לא נוירולוג, בסוף הרי הדבר הכי חשוב זה בשנייה שמתגלית המחלה, לפני שמגיעים לדואודופה שעולה עשרות אלפים, מאות אלפים, ובסוף אולי 50 חולים מקבלים אותו, אבל אלה חולים שהם כבר כל כך קשים, החוכמה היא לתפוס את המחלה כמה שיותר מהר ולעשות תנועה וקלינאי תקשורת וספורט כמו שעושים בווינגייט, שהעמותה עושה אותה, כל הדברים האלה זה הדבר הכי חשוב.
ברוריה שרמן: זה היה מהפך בנושא של הפרקינסון.
ישראל אייכלר: גברת שרמן, סגרנו שאת מכינה סל מינימלי, שהעמותה תכין.
ברוריה שרמן: אין בעיה.
ישראל אייכלר: מיצוי זכויות כזה, תשלחו את זה אלינו ואנחנו נפיץ למשרדי הממשלה.
ברוריה שרמן: תהיה זכאות לאנשים ש- - - מחלה.
אבי הורוביץ: אני חולה 14 שנה, - - - ואני רוצה להגיד לך, אני הייתי בדרום, אז לא היה רופא נוירולוג בדרום והיינו צריכים לנסוע לתל השומר, לאיכילוב, לפרופ' גלעדי.
אבי הורוביץ: אחרי לחצים גדולים מאוד בדרום, הגיע רופא מס' 1 לדעתי בארץ, ד"ר יאיר - - -, נוירולוג לתנועה והוא עוזר.
אבי הורוביץ: אני היום גר בירושלים ונוסע אליו פעם בחודש.
אבי הורוביץ: בסורוקה.
ישראל אייכלר: טוב, יופי, אז יש לנו כבר בשורה שיש רופא שמוכן לשבת שם.
אבי הורוביץ: משרד הבריאות לא מוכן להכיר בדברים האלה.
אבי הורוביץ: מחלת הפרקינסון במשרד הבריאות זה איזה שהוא משהו כזה קטן בצד.
אבי הורוביץ: אין להם רצון להיכנס לתוך זה, כי זה מצריך הרבה הוצאות.
ישראל אייכלר: מי עוד מהחולים שרוצה לדבר?
ישראל אייכלר: יש לנו פה מהממ"מ ריכוז של כל מה שיש, אנחנו נעביר לך את זה גם שתוכל לעיין, אולי למצוא פה משהו איפה כן ואיפה לא.
ישראל אייכלר: הם אספו פשוט את המידע.
ישראל אייכלר: אני לא יודע, יש איזה קרן של הנשיא ריגן?
ישראל אייכלר: לא קשור לזה.
ישראל אייכלר: יש בארצות הברית מישהו שמשקיע הרבה כסף בעניין הזה, שמעתי.
קריאה: מייקל ג'יי פוקס.
קריאה: אני כתבתי לו.
ישראל אייכלר: הוועדה לפניות הציבור דנה בנושא של ציון יום הפרקינסון הבינלאומי, להעלות למודעות את הבעיות של חולי הפרקינסון.
ישראל אייכלר: הופיעו כאן נציגים שלעמותת הפרקינסון בישראל וחולים וגם אנשי משרד הבריאות.
ישראל אייכלר: נקודות שרשמתי לי כסיכום של בקשות הוועדה: אנחנו מבקשים קודם כל ממשרד הבריאות וההסתדרות הרפואית שיכירו ויסדירו את העניין של התמחות או השתלמות של רופאים בתנועה כמקצוע במצוקה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת שזה יהיה מתוקצב שיוכלו לפזר אותם.
ישראל אייכלר: אם אפילו כמו שהצעתי שקופות חולים יתנו יום בחודש בכל מקום, רופא נייד כזה, שגריר נודד.
ג'מעה אזברגה: אדוני היושב ראש, לא רק הרופאים, גם קלינאי תקשורת.
ישראל אייכלר: תיכף, בסדר.
ישראל אייכלר: דבר שני אנחנו מבקשים משהו שכבר הצעתי הצעת חוק בעניין הזה לחולים מסוג אחר, ואפילו הוקצבו כבר 30 מיליון שקל וכמובן שלא יצא מזה שום דבר, בעניין הסעות לבתי חולים לחשש להתקפי לב להורים קשישים, שהילדים לא רוצים להזמין אמבולנס כי זה עולה להם 800 שקל כל פעם שהאבא או האמא לא מרגישים טוב, בסוף הוא מגיע לחדר מיון וחוזר הביתה בלי אשפוז, וזה עולה להם, אז בפעם הבאה הוא מקבל התקף לב והילדים אומרים "נו, זה כמו בשבוע שעבר", לכן ביקשתי שיהיו הסעות לגבי התקפי לב ומנכ"ל משרד הבריאות בשעתו, רוני גמזו, הקציב 30 מיליון שקל, אבל בסוף החוק לא יצא לפועל בגלל שהצטרפו כל מיני צרכים אחרים, שפתאום זה הפך לבעיה קשה.
ישראל אייכלר: אני כן מבקש שבעניין הזה שלדעתי זה לא מימון גדול, כי גם אם מדובר בהרבה אנשים, הם נוסעים פעם בחצי שנה או פעם בשלושה חודשים, כאשר יש להם תור אצל רופא מומחה, שאפשר לממן להם מונית ולא רק אוטובוס.
קריאה: סליחה, זה לא רק לרופא מומחה, לכל רופא, לכל בדיקה, צריכים לקחת מונית ולא יכולים לנסוע.
ישראל אייכלר: זו תהיה הסיבה של משרד הבריאות לא לתקצב את זה.
ישראל אייכלר: ברגע שאמרת את זה יגידו "תביא לי מיליארד שקל, אני אעשה את זה".
קריאה: אנשים לא יוצאים מהבית - - -
ישראל אייכלר: אבל לפחות כשהוא נוסע למומחה, לנוירולוג - - -
קריאה: זה כל חצי שנה, אבל לנסיעות אחרות.
ישראל אייכלר: את יודעת מה, אם הם יסכימו למימון הזה, נוכל אחר כך לבקש עוד.
קריאה: זה צעד שני.
ישראל אייכלר: בינתיים אין שום - - -.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לבדוק את הטענה שיש מכשירים, אני לא מכיר את זה, הליכון בלאנס טיוטר, שקופות החולים לא מכירים, אז תבדקו מה הקריטריון להכיר או לא להכיר באיזה מכשיר.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לבקש מהר"י, ההסתדרות הרפואית, שתכיר ותמסד את העניין הזה של הפרעות בתנועה אצל נוירולוגים, מה שאמרת שזה בהליך, כשאני שומע הליך, אני חושב שארדואן ייבחר עוד פעם עד שההליך יסתיים.
ישראל אייכלר: אז אני רוצה שזה יהיה בזריזות ואם אפשר לתת תאריך אני מאוד אשמח.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לעודד מתמחים ללכת לפריפריה וכן לתקצב את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: אני יודע שאם אני מנהל בית חולים זיו ואני צריך להחליט על רופא אונקולוגיה ילדים לבין זה, אני יודע בדיוק מה הבחירה.
ישראל אייכלר: לכן אני רוצה שמשרד הבריאות יצבע לפחות מומחה אחת ל-, שיבוא לבית החולים, הוא לא חייב להיות 24 שעות ביממה בבית החולים הזה, אבל לפחות פעם בשבוע רופא יבוא מהמרכז, פרופסור גדול, נממן לו את ההסעה, שהוא יבוא ויטפל בחולים של האזור הזה ליום אחד, ואחר כך שייסע הביתה.
ישראל אייכלר: נקודה אחרונה שדובר פה, שצריך לעשות מיפוי צרכים.
ישראל אייכלר: יש צורך שרבים מאתנו, ואלה שיושבים פה בוודאי ידעו את זה, אבל כל מי שעוסק בפניות ציבור, הנושא הזה, הדואודופה, זה ידענו.
ישראל אייכלר: אבל הבעיות "הקטנות" של האנשים האלה לא ידענו.
ישראל אייכלר: אולי משרד הבריאות צריך לעשות מיפוי צרכים בפריפריה והכשרה של האנשים המתאימים ותקצוב תקנים.
ישראל אייכלר: אני יודע שזה הרבה כסף, אבל בשביל זה תקציב משרד הבריאות הוא עשרות מיליארדים, 60 מיליארד?
קריאה: מי סופר.
ישראל אייכלר: בכל אופן לא פחות מ-50 מיליארד.
ישראל אייכלר: אז אנא, גם לחולי הפרקינסון כמה גרושים.
ישראל אייכלר: תודה רבה שבאתם ושהקב"ה ישלח לכם רפואה שלמה ולנו ולכל אחד.
ישראל אייכלר: ברוכים הבאים לוועדה לפניות הציבור.
ישראל אייכלר: אנחנו דנים היום בדיון שנקרא "הפקת לקחים – מירון 2018", זו לא ישיבה ראשונה וגם לא אחרונה בעזרת השם.
ישראל אייכלר: העובדה היא שמפעם לפעם הישיבה הופכת ליותר חגיגית, כי אפשר לומר שבאופן הכללי ביותר קיבלנו הרבה שבחים מהצבור על כל המערך של היום הגדול הזה, ל"ג בעומר.
ישראל אייכלר: אני אקח לדוגמה גם מן הבעיות וגם מן הברכות.
ישראל אייכלר: לדוגמה מכתב שקיבלנו פה מאזרח, אני לא יודע אם צריך להגיד לפרוטוקול את השם אבל - - -
שלומית אבינח: לא, לא להגיד.
ישראל אייכלר: יש פה שם וכתובת והכול.
ישראל אייכלר: הוא כותב כך: "...
ישראל אייכלר: ראשית, ברצוני לשבח את כל מי שהיה אחראי לתועלת ציבור העולים למירון בל"ג בעומר.
ישראל אייכלר: בחניון קיבלו את פנינו בלבביות שוטרי משטרת ישראל והדריכו אותנו לאן לפנות.
ישראל אייכלר: .." המשטרה לא רגילה לשמוע את זה, נכון, מיכה?
ישראל אייכלר: "...וכן ההסעות משם למירון במהירות וללא עלות.
ישראל אייכלר: אני דווקא רוצה להתלונן על הדרך חזור במוצאי ל"ג בעומר, שנסעתי בתחבורה הציבורית ממירון לצפת.
ישראל אייכלר: ..".
ישראל אייכלר: שם הוא מדבר על בעיות רבות, דברים של עומסים שאתם יודעים אותם, אבל הוא טען גם ש: "...
ישראל אייכלר: הסדרנים דחסו לאוטובוס את הציבור כסרדינים, כשביניהם היו מבוגרים, נשים, עגלות, ילדים, בו בזמן שהיו מאחור עוד הרבה אוטובוסים ריקים.
ישראל אייכלר: אנחנו ניתן למשרד התחבורה שיבדוק את התלונה ספציפית, אבל פתחתי בו כי הוא התחיל במסכת ברכות וחשבתי שבמקום שאני אברך אני אבקש שהצבור, שתמיד מתלונן, שהוא יברך.
ישראל אייכלר: יש פה גם בעיה שקיבלנו גם את תשובת משרד התחבורה ולדעתי התשובה מספקת, לגבי ספסור בכרטיסים.
ישראל אייכלר: בגלל המכירה המוקדמת הייתה תחושה של חסר, אז היו אנשים שמכרו – אמנם הוא כותב בעצמו שזו תופעה שולית, אבל זה גרם לאנדרלמוסיה ואי אמון בנסיעה בתחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: לכן הוא טוען נגד הספסרות הזאת.
ישראל אייכלר: קיבלנו פה מכתב של משרד התחבורה שאומר בצדק שהוא לא אחראי על מה שעושים אנשים פרטיים, הוא רק שומע מהעניין הזה.
ישראל אייכלר: אחת הבעיות העיקריות שהיו השנה ואפשר לומר המרכזית, היא דווקא בנושא שמשום מה, לפני ל"ג בעומר, נקטתי בו יוזמה ופניתי, אני לא זוכר כרגע למי, בקשר לזה שבעזרת הנשים נקבע כלל, כדי למנוע סכנת נפשות ולמנוע דחיפות, עשו שרק נכנסים ויוצאים, לא שאחת תשב שלש שעות ליד הקבר ומישהי אחרת לא תוכל להיכנס.
ישראל אייכלר: יותר מכך, קיבלנו גם תלונות שהמחסומים שנועדו לעשות סדר, גרמו לכך שנשים מבוגרות וצעירות עמדו בשמש שעות עד שהגיע תורן.
ישראל אייכלר: שוב, בגלל שיש בפנים צפיפות אז הן עמדו בשמש, במקום לא מוצל.
ישראל אייכלר: יש לי פה מכתב שמישהי כותבת: "...
ישראל אייכלר: אני אישה חסידית, עליתי לשפוך שיח בהר מירון בליל ל"ג בעומר, בשעה תשע, כשעוד היו רעננים כולם.
ישראל אייכלר: נעמדתי בפינה והתפללתי 'שמונה עשרה'.
ישראל אייכלר: הבאתי אתי כיסא כדי לשבת.
ישראל אייכלר: מיד כשגמרתי 'שמונה עשרה' ניגשו אלי שוטרת ושוטר בצעקות איומות כאילו גנבתי משהו "תעופי מפה", "תסתלקי מכאן".
ישראל אייכלר: אמרתי להם: עוד רגע אני הולכת, אני רוצה שניה לשבת, קשה לי, רואים עלי שקשה לי לעמוד, לא עזר לי, לא אכפת להם והשוטרת צעקה "את רוצה שהוא יגע בך?" הוא צועק: "קחי לה את הכיסא" ועמדתי במקום רגיל ליד מחיצות בעזרת נשים.
ישראל אייכלר: לא היה כתוב שם שזה מעבר והיה זלזול מופגן כאילו אני פושעת לצערי.
ישראל אייכלר: פעם ראשונה שנתקלתי בדבר הזה.
ישראל אייכלר: זה נראה כאילו עברו קורס בהכנה לל"ג בעומר איך לסלק אנשים וחבל שזאת הייתה ההתנהגות.
ישראל אייכלר: מכתבים דומים קיבלתי כמה וכמה.
ישראל אייכלר: התחלתי להגיד שאני פניתי לפני ל"ג בעומר, לאנשים שהם במקום והם אמרו:
ישראל אייכלר: אולי כדאי לעשות שביל או חלק, מחצית מהאולם של ר' אלעזר, מה שנקרא עזרת הנשים, שזה יהיה רק למעבר, לא לעמוד, ואת החלק השני, האחורי, מי שרוצה לעמוד כמה דקות ולהתפלל, שם זה עם מחיר.
ישראל אייכלר: זה בחוץ אז היא תדע שהיא עומדת במקום דחוס.
ישראל אייכלר: יהיה לה חם – היא תצא, זה יחסוך את הדחיפות האלו.
ישראל אייכלר: נדמה לי שדיברתי עם כולם, אני לא זוכר מי, העוזרים שלי יעזרו לי תיכף.
ישראל אייכלר: זה לא התקבל.
ישראל אייכלר: מיכה, אתך גם דיברתי על זה?
ישראל אייכלר: למעשה, מה שקרה, עד שבמקרה קיצון הייתה איזו פרשה שלא התבררה עד היום, בעניין גז מדמיע או תרסיס פלפל, שהגיע במקום חם וחנוק, זה הגיע עד לפנים המערה.
ישראל אייכלר: זו הייתה שערורייה שאנחנו צריכים לבדוק אותה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אנחנו לא בודקים, אתם צריכים לבדוק אותה ואנחנו צריכים לקבל את הדיווח על מה שהיה שם.
ישראל אייכלר: עוד מכתב הגיע לגבי הרכבת ולכן הזמנתי את הנהלת הרכבת למרות שזה היה באיחור, ביקשתי מהם שהם יבואו ודן לנדאו, שהוא סמנכ"ל הרכבת, הגיע.
ישראל אייכלר: הוא מדבר על רכבת לילה למירון בל"ג בעומר והוא אומר "מדוע רכבת ישראל אינה מעמידה שרות רכבות ישיר לכרמיאל במשך כל שעות הלילה בליל ל"ג בעומר?
ישראל אייכלר: " אדוני, אני רוצה שתשמע את זה.
ישראל אייכלר: "הלוא השירות של רכבת ישראל מתל אביב לכרמיאל מסתיים בשעה עשר בערב ואין כל התחייבות בשעות האלו לציבור בתחנות האחרות".
ישראל אייכלר: לכן אפשר היה לעשות רכבת ישירה מתל אביב או מבני ברק, ישירות לכרמיאל.
ישראל אייכלר: ולידיעתך, הוא כותב "רכבת ישראל מעמידה שרות לילה כל השנה כולה מתל אביב לעכו, בכל שעה עגולה יוצאת רכבת אחת מתל אביב לעכו".
ישראל אייכלר: אני מעריך שהיא רכבת לא מלאה באמצע הלילה.
ישראל אייכלר: "גם ביום, הרכבות הקבועות במשך כל השנה, יוצאות אחת לשעה, מדוע לא ניתן לתגבר ליוצאים מל"ג בעומר רכבות נוספות ישירות לכרמיאל?
ישראל אייכלר: " הוא כותב שזו שערורייה, ש"לאחר פעילות נמרצת שעשה חבר הכנסת הרב מוזס לקדם את הנושא של הרכבת לכרמיאל, התברר לו", הוא כותב ונדמה לי ששמעתי את זה גם פה בדיונים הקודמים, שהמשטרה מעכבת ולא מאשרת רכבות לילה כי הם אינם חפצים בריבוי עולים למירון כי זה לא בטיחותי, כי איך הם יגיעו מכרמיאל למעלה, כאילו שזה מוסיף עומס.
ישראל אייכלר: היה פה איזה צליל, כשדיברנו פה בדיונים, שהמקום לא יכול לקלוט המונים שיגיעו ברכבות האלו.
ישראל אייכלר: הוא ממשיך ושואל "מדוע אין לכל הפחות שרות רכבות לילה מכרמיאל לתל אביב, לרוצים לחזור ממירון?".
ישראל אייכלר: עוד דברים שצריך לדון בהם, לגבי כרטיס "חופשי חודשי", זה למשרד התחבורה, הגברת מורן, הוא כותב כך "הרוכש כרטיס בל"ג בעומר, "חופשי ארצי" ב-60 שקל, כרטיס שאמור לאפשר נסיעה חופשית בכל סוגי שירותי התחבורה" - - -
קריאה: "יומי".
ישראל אייכלר: "יומי", "אגד" לא מאפשרת לנסוע עם הכרטיס הזה בקו 111 ממירון לבני ברק ולא בקו מירון-ירושלים.
ישראל אייכלר: למה, כי זה לא תחבורה ציבורית, כאילו שזה שרות הזמנה שמישהו פרטי, ינון, חבר הכנסת ינון אזולאי, יצא מצב שאדם שקנה כרטיס בלילה אז ביום, כשהוא חזר, היה צריך לשלם, אלו לא 24 שעות כי בחצות זה משתנה.
מורן יונה: נכון, זה יומי.
ישראל אייכלר: יומי, אז שתי טענות יש לו.
ישראל אייכלר: אל"ף, למה הקו ממירון לא נחשב תחבורה ציבורית, הרי מה זה אם לא תחבורה ציבורית, נסיעה למירון בל"ג בעומר?
ישראל אייכלר: זו לא הזמנה שמישהו עושה חתונה של איזו חסידות, זה אירוע.
ישראל אייכלר: לגבי המכירה המוקדמת כבר דיברנו.
ישראל אייכלר: סליחה על ההקדמה הארוכה אבל יש פה מכתב מהרבנית – מותר להגיד שם?
ישראל אייכלר: לא – אבל רבנית חשובה מאד מאזור צפת, שיש להם הרבה הרבה 'שנות מירון'.
ישראל אייכלר: היא כותבת שהם מאד מקושרים למירון וכל חודש הם במירון, בראש השנה הם במירון, משפחה מאד חשובה בצפת.
ישראל אייכלר: היא אומרת כך: "...
ישראל אייכלר: כאב לי שראיתי את הציון של רשב"י ריק מנשים בשעות מסוימות.
ישראל אייכלר: אני ישבתי במקום מוצל בחצר והתפללתי.
ישראל אייכלר: ראיתי את שתי החצרות החיצוניות והפנימיות ריקות מנשים.
ישראל אייכלר: שעות מסוימות – אני לא יודע מתי היא מתכוונת.
ישראל אייכלר: "...
ישראל אייכלר: האם זה רצון רשב"י?..." והיא מצטטת מן האר"י הקדוש על החשיבות של נשים ונשים שבאות למירון.
ישראל אייכלר: היום זה פוליטיקלי קורקט להקריא אולי מה שהיא כותבת לי, מאיזה ספר, שבזמן האר"י ז"ל רצו לגזור שלא ייסעו למירון נשים מטעמי צניעות ואמר להם האר"י ז"ל שאם יעשו כן תבוא מגפה גדולה בעם וייכלו טובים ורעים.
ישראל אייכלר: שאלו: מה נעשה בעניין הצניעות?
ישראל אייכלר: אמר להם: אתם צודקים אבל מה נעשה שר' שמעון בר יוחאי רוצה שיבואו גברים ונשים למירון?
ישראל אייכלר: היא כותבת שנורא כאב לה שיש מגבלות על נשים שיוכלו להיכנס למערה.
ישראל אייכלר: אני לא אעזוב את הנושא של החניונים, למרות שזה כבר כמו קאטו הזקן שמדבר על החניונים האלה.
ישראל אייכלר: יש כוחות אדירים, כנראה, במרכז "הליכוד", שמונעים את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: בכל הישיבות אמרנו וכל האנשים, גם נציגי משרד התחבורה, נציגי המשטרה ונציגי האוצר, כולם אמרו שהם רוצים חניונים.
ישראל אייכלר: גם שר האוצר בעצמו הקציב לזה ברמ"י תקציב והורה למינהל לעשות חניונים.
ישראל אייכלר: היום לא נדון בזה הרבה אבל אנחנו עוד נמשיך ונעשה בלי נדר דיונים על החניונים במשך השנה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין דבר שידוע לכולם, שמירון הוא האתר המתוייר השני אחרי הכותל המערבי והשנה ההילולה תוקצבה בסך 14 מיליון.
ישראל אייכלר: אחת השערוריות הגדולות שהיו השנה - - -
קריאה: 15.5.
ישראל אייכלר: 15.5 מיליון?
ישראל אייכלר: פה כתוב 14.
ישראל אייכלר: אחת השערוריות הגדולות היא שבשנה שעברה הכינו עוד מתחם להדלקות וישנה קבוצה גדולה מאד, אני אגיד את זה אפילו לפרוטוקול, של הרב בידרמן, קבוצה של אלפי צעירים מכל החסידויות ומכל העדות, שמאד אוהבים גם את "באר הפרשה" שלו, עד כדי כך שראיתי בעתון "בשבע" שהוא מצטט מ"באר החסידות", מן הדברים של הר' בידרמן ואמרתי לו, לרב בידרמן: יש לך מזל כי אצלי כבר אי אפשר להגיד אף מילה מן הקונטרס שלך, מן העלונים שלך ומן הספרים שלך, לאף אחד.
ישראל אייכלר: הוא אומר לי: למה?
ישראל אייכלר: אמרתי: כי כל מי שאני אומר לו משהו אומר: כבר קראתי את זה אצל הרב בידרמן בעצמי.
ישראל אייכלר: הוא מאד מאוד פופולרי והוא רוצה להדליק הדלקה.
ישראל אייכלר: שנה שעברה עשו לו תנאים בלתי אפשריים שהוא לא יכל לעמוד בהם מבחינה כספית והשנה בכלל לא נתנו לו.
ישראל אייכלר: זה גם ענין שאני רוצה שתשיבו לנו עליו תשובות.
ישראל אייכלר: בדרך כלל אני נותן למנכ"ל, למנהל של "המקומות הקדושים", יש לנו פה גם את מנכ"ל משרד הדתות אבל יש לנו חובה מוסרית לאדם שנתן ימים ולילות, שעות ארוכות והיה אחראי שאם היה קורה משהו היינו באים רק אליו בטענות, זה רב פקד מיכה טובול, ברשותכם אני רוצה לתת לו לפתוח את הדיון.
מיכה טובול: שלום לכולם.
מיכה טובול: תודה רבה, תודה רבה חבר הכנסת אייכלר על המלים החמות.
מיכה טובול: האמת, מבחינתי אני מסיים חמש שנים על ההר, אני מאמין ומקווה שזו הייתה ההילולה האחרונה שלי, אני אמור לעבור תפקיד במהלך החודשים הקרובים - - -
ישראל אייכלר: תמצא מקום למי שהוביל אלפי אנשים למירון, בוא.
מיכה טובול: חמש שנים מרתקות, שנתיים כסגן מפקד שהוביל, פיני אזרזר, שלש שנים כמוביל ומתכלל מטעם משטרת ישראל.
מיכה טובול: שנים מרתקות, מרתק מאד לעשות את האירוע, זה אירוע מאד מורכב אבל בסופו של יום, כשאתה מגיע לסיום ההילולה וההילולה מסתיימת איך שהיא מסתיימת ללא אבדות בנפש וללא נפגעים, אז אתה מרגיש סיפוק.
מיכה טובול: ובעצם אתה מרגיש שכל העבודה הקשה, כמו שאמרת, הימים, הלילות, השעות ושעות ללא סוף, אז הן השתלמו.
מיכה טובול: זה היה שווה כל רגע וכל מאמץ על חשבון כל דבר אחר.
מיכה טובול: אני חושב שסוד ההצלחה ודווקא השנה להתחיל ולומר, שאנחנו כל שנה באים וישר אנחנו מתחילים ובעצם מלקים את עצמנו מה לא היינו בסדר, התחושה שלי השנה ואני חושב שזו תחושה של המון אנשים שהיו שותפים להילולה הזאת, הן בהכנות שלה, הן בהיערכות שלה והן בכלל, בהילולה עצמה, הן מדברות על זה שהייתה הילולה מאד מוצלחת.
מיכה טובול: אנחנו הרגשנו את זה, הרגשנו את זה ממש לאורך כל הדרך, גם לאורך ההיערכות שלנו, גם תוך כדי ההילולה, הרגשנו, היו מצבים שהרגשנו שהדברים כל כך זורמים, חשבנו שמשהו לא בסדר אבל ברוך השם, בסופו של יום הבנו שהדברים זרמו בצורה כזו טובה, שהשאירו לנו זמן להסתכל ולהתפעל מדברים שבשנים עברו לא הצלחנו, לא היה לנו זמן להתפעל מהיופי הזה של ההילולה.
מיכה טובול: אני חושב שסוד ההצלחה הוא באמת שילוב של עבודה מאד יסודית והכנה מקדימה כתוצאה מלקחים, כתוצאה מתחקור שלנו אחורה.
מיכה טובול: נושא של שת"פ בין הגופים ואני חושב שבראש ובראשונה, המשרד לשירותי דת, בניצוחו של המנכ"ל, עודד, המרכז למקומות קדושים שזה שווינגר ודרעי, שבעצם בכל העבודה שלנו, בעצם זה היה הגרעין והליבה של עבודת המטה להילולה.
מיכה טובול: אני חושב שזה בעצם סוד ההצלחה.
מיכה טובול: כמובן, עבודה עם גורמי חרום והצלה נוספים, רבים ומגוונים.
מיכה טובול: משרדי ממשלה והגופים - - - כל העבודה עם החסידויות ולמדתי, למדתי להכיר, מה שלא הכרתי אף פעם, למדתי להכיר אנשים שבאמת אכפת להם מהחסידויות שהם עומדים מאחוריהן ומובילים אותן, בכל הנושא של ההדלקות.
מיכה טובול: ובכלל, עם ישראל, לדאוג לעם ישראל כי הרבה באים להילולה הזאת לאו דווקא כדי להשתתף בהדלקה, אלא באים לעלות לקבר.
מיכה טובול: אני חושב שהם רבים יותר מאלה שבאים ומשתתפים בהדלקות.
מיכה טובול: יחד עם זאת, אנחנו אף פעם לא שוקטים על השמרים ואנחנו כבר מרגע שנגמרה ההילולה אם לא לפני זה אפילו, מתחילים לתחקר את עצמנו, רושמים ומתחקרים.
מיכה טובול: רשמנו עשרות, עשרות לקחים.
מיכה טובול: אני מתאר לעצמי שכל גוף שנמצא פה תיחקר את עצמו ורשם את הלקחים, רוצה להיות ערוך לשנה הבאה - - -
ישראל אייכלר: אולי תגיד לנו, נתחיל בדבר הכי קשה, עם הגז פלפל.
מיכה טובול: תיכף, הנה, אני נוגע בזה.
מיכה טובול: ואנחנו מתחקרים את עצמנו.
מיכה טובול: אנחנו מתחקרים את עצמנו, מתחקרים את עצמנו לעומק.
מיכה טובול: חשוב לי להגיד שעדיין כרגע, בשבוע הבא תתקיים ישיבת לקחים עם מפקד המחוז הצפוני ובה יציגו את כל הלקחים.
מיכה טובול: מפקד המחוז יגיד את דברו, מה אנחנו לוקחים אתנו לשנה הבאה ומה לא.
מיכה טובול: כל שנה אנחנו אומרים שכשיש שנה מוצלחת, בדרך כלל בשנה אחר כך באים יותר אנשים ואין לי ספק שאנחנו נצטרך בשנה הבאה להיערך להרבה יותר - - -
שלומית אבינח: כמה היו השנה?
קריאה: הייתה ירידה - - -
מיכה טובול: תגיד פה הנציגה של משרד התחבורה, בדרך כלל לא אומרים, תמיד אומרים "מאות אלפים".
ישראל אייכלר: אני יודע על ירידה משנה לשנה בשנתיים שלש האחרונות.
מיכה טובול: משרד התחבורה הציג ירידה של מן השנה שעברה, משנים קודמות, משיכלול של שנים קודמות.
מיכה טובול: אנחנו לא הרגשנו ירידה, אנחנו לא הרגשנו בזה כי אנחנו חושבים ואני רוצה להתחיל דווקא עם נושא ההדלקות, התחלת עם הרב בידרמן, בשנה שעברה הרגשנו את העומס ואת הלחץ, לחץ נוראי שהיה באתר.
מיכה טובול: עוד פעם, אתם צריכים להבין, השטח הוא שטח, אי אפשר להגדיל את השטח עצמו.
מיכה טובול: היה קשה מאד, לא נשארו לנו הרבה שוליים להרחיב אבל גם אין לנו אפשרות למה שנקרא לדחוס עוד הדלקות ועוד הדלקות כי בסך הכול - - -
ישראל אייכלר: למה, אם אתה עושה את זה למטה אתה משחרר לחץ.
מיכה טובול: למטה ביצענו השנה את מתחם ההדלקה בגלל שפתחנו טרמינל.
מיכה טובול: הייתה לנו בעיה של טרמינל, היינו חייבים, כדי לפתוח את המעגל המרכזי, לפתוח טרמינל בכביש 89 בצומת מירון, כדי לרווח ולחלק את - - - בין שני טרמינלים גדולים.
מיכה טובול: אי אפשר לשלב טרמינל של תחבורה ציבורית עם מתחם הדלקה, זה לא עובד בטיחותית, זה לא מסתדר כשהם מתנגשים.
ישראל אייכלר: אז מעבירים את זה למקום אחר, חסר שם שטחים?
מיכה טובול: חיפשנו, חסרים שטחים.
ישראל אייכלר: למטה?
מיכה טובול: חסרים משטחים, תאמין לי, חסרים משטחים.
מיכה טובול: נגעת בזה, דיברת על הנושא של חניונים, אני אגע בזה ממש לקראת סוף הנאום שלי, כי אני חושב שהנושא של חניונים הוא לא רק חניונים, זה גם משטחים שאנחנו צריכים אותם לדברים אחרים ולא רק לחניונים.
מיכה טובול: ככל שאנחנו מצופפים הדלקות כך אנחנו גורמים להגעה של עומס רב של אנשים להר, וזה יוצר פלונטר בכניסה וביציאה, התנגשות קהל.
מיכה טובול: מזה אנחנו מה שנקרא נמנעים.
מיכה טובול: השנה יישמנו את זה כלקח משנה שעברה, בגלל זה הייתה תחושה שההר רגוע, זאת אומרת שאנשים יכולים לנוע בצורה חופשית.
מיכה טובול: לגבי מתחם הנשים, מתחם הנשים, אנחנו לפני שלש שנים התמודדנו עם בעיות מאד מאוד מאוד קשות במתחם הנשים.
מיכה טובול: כמו שהצגת, אנחנו יודעים שבמתחם הנשים מגיעות נשים שלא רק באות להגיד דקה שתיים, לנגוע בקבר ולהמשיך קדימה, באות נשים שרוצות לגמור את כל ה"תהלים" על הציון וזו בעיה.
מיכה טובול: אנחנו כמשטרה אמורים להסתכל על כל התמונה ואם אנחנו רוצים שנשים לא תישארנה בחוץ ותיצלנה בשמש, ולא תעמודנה מתחת הצילניות ש"המקומות הקדושים" מתקינים במקום, אז אנחנו הבנו שאם אנחנו לא רוצים כזה עומס בתוך מתחם הנשים וכל הזמן לבצע שימוש בכוח שהוא בעצם מיותר, אנחנו החלטנו לגרום למצב כזה שאנחנו מייצרים שם מובילי קהל, שאישה שמגיעה לא תהיה לה ברירה, האישה מאחוריה תדחוף את האישה הראשונה, כי אין מה לעשות, אי אפשר לתת לכל אישה להיכנס ולעמוד שם חצי שעה או שעה, כי אלפי נשים אחרות גם רוצות לקיים את הזכות הזו, להיכנס ולהתפלל.
מיכה טובול: כל שנה הנושא הזה משודרג, אנחנו עדיין לומדים את הסוגיה הזאת.
מיכה טובול: אני חושב שהשנה, בשונה משנים עברו, המצב היה מצוין.
מיכה טובול: נשאר לנו רק לשדרג את זה בהיבטים טכניים - - -
ישראל אייכלר: אי אפשר להשאיר חצי האולם למי שדווקא רוצה להתפלל קצת יותר?
מיכה טובול: העליתי את הסוגיה הזאת בפני מפקדים של המקום.
מיכה טובול: הם מבחינתם, בהיבטים מבצעיים, אמרו שיש שם בעיה.
מיכה טובול: קשה להם לקבל את ההחלטה הזאת.
מיכה טובול: אני יודע שהשנה הם לא אפשרו, הם איפשרו למתי מעט בחלק האחורי.
מיכה טובול: צריך להבין, אין יותר מדי מקום בחלק האחורי.
מיכה טובול: זה נשמע כאילו יש מקום, אין יותר מדי מקום.
מיכה טובול: ברגע שתתחיל לאפשר לנשים ייווצר לנו שם לחץ וזה משהו שאנחנו רוצים להימנע ממנו, כדי שלא יהיו לנו שם בעיות.