GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסף חיים אלבז: אני רוצה לדבר על שני עניינים: אחד, ניגוד עניינים – יש ארגון שגם יש לו מעונות, והוא גם אחראי על משפחתונים.
<יוסף חיים אלבז: יש לו ניגוד עניינים.
<יוסף חיים אלבז: ניגוד העניינים הכי גדול הוא שככל שיהיו פחות משפחתונים, יהיה לו יותר רישום למעונות.
<יוסף חיים אלבז: אנחנו מרגישים שיש לחץ מאוד חזק במשפחתונים.
ישראל אייכלר: אתה רוצה לאסור על מנהלי מעונות להפעיל משפחתונים?
<יוסף חיים אלבז: משהו כזה.
ישראל אייכלר: אולי נדון בזה.
ישראל אייכלר: ברור שאני בעד חופש העיסוק.
<ברוך לוי: מעונות יותר רווחי.
ישראל אייכלר: אבל אתה לא יכול לאסור על אדם להיות גם חשמלאי וגם אינסטלטור, כי כדאי לו יותר להיות אינסטלטור.
<יוסף חיים אלבז: אם יש לו ניגוד עניינים בין הפעלת המשפחתונים שיש לו- - -
ישראל אייכלר: אבל לך יש זכות לפתוח משפחתון עצמאי.
ישראל אייכלר: אתה לא חייב להיות בארגון הזה, נכון?
<ברוך לוי: לא, אני חייב להיות תחת הארגון הזה, כי אין מפעיל אחר.
קריאה: אדם פרטי לא יכול לעמוד מול משרד העבודה.
ישראל אייכלר: כל המשפחתונים הם תחת ארגונים?
<ברוך לוי: כן.
ישראל אייכלר: כלומר מה שאמרת קודם, שיש לך תחושה, שהמדינה רוצה לסגור את המשפחתונים – יכול להיות שבעלי המעונות רוצים לסגור אותם.
<יוסף חיים אלבז: יכול להיות.
ישראל אייכלר: זה כבר גילוי חדש.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לעוזריי ולמנה
ישראל אייכלר: לת, שיש לנו לכל הקיץ נושאים לדיון בעניין הזה.
<אברהם פלק: אדוני היושב-ראש, כוכבית לנושא הזה – הפרשי שכר.
<אברהם פלק: מעונות מקבלים כמעט 600 שקל יותר מאשר- - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה נושא אחר.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זו ישיבה נפרדת.
ישראל אייכלר: עובד מעונות, כן.
ישראל אייכלר: היה לנו דיון על העניין הזה, שמנהלות משפחתונים מקבלות כ-500 שקל, ובמעונות מקבלים יותר.
ישראל אייכלר: בכל אופן, הנושא שלך הוא נושא חשוב.
ישראל אייכלר: מה הנושא הנוסף?
<יוסף חיים אלבז: פחות או יותר, כפי שכולם דיברו – נושא השכר, אבל אני רוצה להוסיף – המדינה מכריחה מישהו לעבוד 9.5 שעות ביום, ומכריחה אותו לקבל שכר פחות ממינימום.
<יוסף חיים אלבז: כלומר אין לו שום אפשרות אחרת לברוח מלעבוד בשעות האלה שהיא מכתיבה לו, ולקבל פחות ממינימום.
ישראל אייכלר: אולי נעשה הצעת חוק שכר מינימום למנהלי משפחתונים?
ישראל אייכלר: הרי זה הדבר הכי פשוט בעולם.
ישראל אייכלר: כל עובד זר אתה חייב לתת לו שכר מינימום.
ישראל אייכלר: צריך לזה חוק חדש?
<ורד קירו-זילברמן: זה לא מוסדר בכלל.
ישראל אייכלר: אם אין את זה בחוק, אני מבקש שאיציק, תזכיר לי – נגיש מייד בפתיחת מושב הקיץ הצעת חוק, לתת לבעלי משפחתונים שכר מינימום.
<סיגלית עשור: אנחנו מקבלים 8.5 שקל לשעה לילד, כולל אוכל, כולל מזגן, כולל שתייה, כולל הכול.
<סיגלית עשור: ילדה בגיל 12 בייביסיטר מקבלת יותר.
<סיגלית עשור: זה לא נורמלי.
<סיגלית עשור: ועוד אני רוצה להדגיש – מעונות – אין מצב שיהיה רב-גילאי.
<סיגלית עשור: יש כיתה של תינוקות, כיתה של בוגרים.
<סיגלית עשור: אין מצב של ערבובייה, כי הם יודעים שיש פה סיכון.
<סיגלית עשור: למה אנחנו מסוגלות עם הרב-גילאי?
<סיגלית עשור: הן לא מסוגלות?
<יוסף חיים אלבז: הצעתי לכמה משפחתונים שיהיה גוף שיאגד ויטפל רק בנושאים של המשפחתונים.
<יוסף חיים אלבז: היות שמנהלת משפחתון, אם יש לה בעיה, אין לה פה.
<יוסף חיים אלבז: יש לה סיגלית עשור שמטפלת, אבל היא עושה את זה בהתנדבות, ובתוך הרבה דברים, ואין לה אפשרות להתמודד.
<יוסף חיים אלבז: צריך שיהיה גוף שיהיה אחראי.
<סיגלית עשור: יש לנו ועד.
<ברוך לוי: אחת הבעיות, שאין להם הסתדרות.
<ברוך לוי: אם היתה הסתדרות, והיו משביתים קצת- - -
<סיגלית עשור: יש עורכי הדין.
<סיגלית עשור: הגענו למסקנה ששביתות לא יעזרו.
<ברוך לוי: אני מבקש להוסיף – כל היום מדברים על שוויון.
<ברוך לוי: לגבי צומות - כמה צומות יש ליהודים, שעובדים בהם?
<ברוך לוי: צום גדליה, צום עשרה בטבת, צום 17 בתמוז וצום תענית אסתר.
<ברוך לוי: ארבעה צומות.
<ברוך לוי: מתחת לשולחן הסכימו שיגמרו ב-14:00.
<ברוך לוי: השנה הבנתי שלשנה הבאה אוסרים את זה לגמרי.
<ברוך לוי: אני רואה בטבלאות של המוסלמים, בחודש הרמדאן העבודה במשפחתונים עד 14:00, חודש שלם.
<ברוך לוי: לדרוזים, אני לא יודע מה זה החג הזה, אבל מטפלות דתיות בלבד רשאיות בימי חג מסוים, להפעיל את המשפחתון עד 14:00.
<ברוך לוי: ליהודים זה לא קיים.
ישראל אייכלר: מתי הוחלט על הדבר הזה?
<ברוך לוי: ראשית, זה לא כתוב בלוח חופשות בכלל.
ישראל אייכלר: אז צריך להכניס את זה ללוח.
ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר למר אמיר מדינה, מנהל אגף מעונות יום - וגם משפחתונים אתה מנהל?
<אמיר מדינה: זה באותו אגף.
<ליבה רוזנבוים: אשמח מאוד לדעת למה שני תינוקות מרווחה היום לא יכולים להיכנס למשפחתון.
ישראל אייכלר: אמיר שמע את כל השאלות.
ישראל אייכלר: אני מבקש לא להפריע לו, כדי שנשמע תשובות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אבל מה שהוא פספס בהתחלה - דיברו פה על התמהיל, על המזון.
<אמיר מדינה: את נושא התמהיל – קראתי בפניות.
ישראל אייכלר: אז תשובות, בבקשה.
<אמיר מדינה: אדוני היושב-ראש, כל המכובדים.
<אמיר מדינה: קודם כל, תודה שאתם פה.
<אמיר מדינה: אנחנו שמחים להיות פה ולהשיב לכל שאלה.
<אמיר מדינה: אנחנו לא מתחמקים משום דבר.
<אמיר מדינה: על נושא התמהיל תכף אורית תיתן לכם הסבר ומדויק, למה התמהיל נקבע, ומה היה הרציונל מאחוריו.
<אמיר מדינה: בנושא הגזירה, שתיארתם שש פה גזירה חדשה – חברים, שום דבר לא ירד השנה.
<שלומית אבינוח-קואולמן: התחלתם לאכוף השנה.
<אמיר מדינה: גם לא נכון.
<אמיר מדינה: הקשבתי לכם בקשב רב, והתאמצתי לא להוציא מילה מהפה תוך כדי שאתם מדברים בתוך ים הנושאים שהכנסתם פה בשיחה.
<אמיר מדינה: הנושא של אותו תמהיל שירד כגזירה השנה הוא נושא שקיים למעלה מעשור – סטנדרטים שהאגף הוציא, ודאג לבצע אכיפה ואוכף מזה שנים רבות.
ישראל אייכלר: אני קובע שהוא לא נאכף עד 2018.
<אמיר מדינה: יכול להיות.
ישראל אייכלר: כעובדה.
<אמיר מדינה: אני חולק עליך.
ישראל אייכלר: נביא לך מסמכים מכל העיריות, שהם לא כפו את זה.
<אמיר מדינה: העירייה לא אוכפת את זה.
<אמיר מדינה: אני אוכף את זה.
<אמיר מדינה: תפקיד האגף לאכוף.
<אמיר מדינה: אם לעשות קצת סדר, כי דיברתם פה איך אפשר להפעיל משפחתון – משפחתון אפשר להפעיל או דרך רשות מקומית או דרך זכיין.
<אמיר מדינה: במקומות שהרשות המקומית לא רוצה משיקוליה, או שהיא תחת איסור כזה או אחר, שהיא לא יכולה, או משיקוליה – לא רלוונטי.
<אמיר מדינה: מי שמפעיל את המשפחתון זה הזכיין מטעמנו, שזכה במכרז.
<אמיר מדינה: אלה שתי הדרכים להפעיל משפחתון.
<אמיר מדינה: המשפחתון הוא עסק פרטי, ואני מתחבר לשאלה שלך לגבי חופש העיסוק.
<אמיר מדינה: אני לא יודע לענות עכשיו.
<אמיר מדינה: אני מציע שמי שיענה על זה היא היועצת המשפטית של האגף, והשאלה הזאת היא שאלה כבדת משקל, ואני אתך לגמרי.
<אמיר מדינה: צריך לחקור את כל הנושא לעומק.
<אמיר מדינה: אני מסכים לחלוטין.
ישראל אייכלר: בשכר מינימום עובדים במדינת ישראל?
<אמיר מדינה: אני מבין את הקלאש, שאני קובע לה את השכר, ואני אומר מה המקסימום, ואז אנחנו גוזרים את זה ממספר הילדים.
<אמיר מדינה: אנחנו רואים שאם אני קובע את השכר, והיא יכולה להעסיק עד חמישה, אנחנו יודעים בדיוק מה השכר המקסימלי.
<אמיר מדינה: היא – אני מתכוון גם להוא.
<אמיר מדינה: אני לא רואה כל הבדל.
<אמיר מדינה: מנהל או מנהל משפחתון, ברגע שקבעת את הסכום המקסימלי שיכול להיכנס – יש פה שאלות שאני לא יודע לענות עליהן.
<אמיר מדינה: אם אתם רוצים להעלות את זה לדיון, בואו נעלה את זה לדיון יחד עם הלשכה המשפטית של האגף, ונשמח להתפלפל בסוגיות, כי זו סוגיה באמת חשובה.
ישראל אייכלר: צריך לדון בעוד נושא משפטי – אם המפעיל הוא זכיין, למה שלא ייתן זכויות עובד למנהלי המשפחתונים?
ישראל אייכלר: למה הוא צריך להישאר עצמאי?
ישראל אייכלר: אחרת איך הוא יכול להיות זכיין?
<אמיר מדינה: ואם הוא רשות מקומית, למה שלא ייתן?
<אמיר מדינה: זה אותו דבר.
<אמיר מדינה: אין פה שום הבדל.
ישראל אייכלר: חשמלאי שמחליט להיות עצמאי, אף אחד לא יגיד לו כלום.
<אמיר מדינה: יגידו לו המון.
<אמיר מדינה: יש רגולציה.
ישראל אייכלר: מבחינת השכר לא יגידו לו.
<אמיר מדינה: הדוגמה שלך מקודם, אדוני היושב-ראש - יגידו לו בדיוק באיזה מתח מותר לו.
ישראל אייכלר: אבל לא בשכר ולא בשעות העבודה.
<אמיר מדינה: נכון.
<אמיר מדינה: לכן יש פה שאלת השכר.
<אמיר מדינה: אני מסכים אתך.
<אמיר מדינה: היה פה עוד נושא של חוק.
<אמיר מדינה: אין שום חוק, לצערי הרב.
<יצחק אלחנן סימון: לא חוק.
<יצחק אלחנן סימון: הוראה.
<אמיר מדינה: הוראת מנכ"ל.
ישראל אייכלר: וזה בסדר שזה רק הוראה?
ישראל אייכלר: אני שואל את היועצת המשפטית.
ישראל אייכלר: אם זה בסדר, אין לי בעיה.
<אמיר מדינה: עוד שנייה.
<אמיר מדינה: אנחנו לא מתחבאים.
<אמיר מדינה: אנחנו פה, ואני בחרתי לבוא לפה כדי לשמוע ולהשמיע, ושתבינו שכל דבר שאנחנו עושים, זה כדי שתדעו שאנחנו עושים את המקסימום, ואם אנחנו צריכים להשתפר, אנחנו מוכנים להשתפר.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה האגף שלך, וחובתך להגיע לוועדה בכנסת כשמזמנים אותך.
ישראל אייכלר: המנהלת לא יודעת שאתה לא יודע שיש החלטה חדשה של נשיאות הכנסת, ששהתקבלה בשבוע שעבר, שכל עובד מדינה, שלא התייצב לוועדה שיוזמן, ייקחו ממנו את אישור הכניסה לכנסת, אם יש לך.
<אמיר מדינה: מצוין.
<אמיר מדינה: אני חושב שסנקציות זה דבר חשוב בחוק.
ישראל אייכלר: זה לא סנקציות.
ישראל אייכלר: זה החלטה של יושב-ראש הכנסת והיועץ המשפטי של הכנסת.
<אמיר מדינה: חשוב מאוד.
<אמיר מדינה: כדי שלא ייכנס מכאן ועד הודעה חדשה.
<אמיר מדינה: ..
<אמיר מדינה: אבל בסדר.
ישראל אייכלר: לא, יש סנקציות על השר שלו.
<אמיר מדינה: לשאלה החשובה של תמהיל – אורית תיתן תכף סקירה, מה היה עד היום, והיה עד היום ונאכף עד היום, ואיזו הקלה עשינו השנה, כי היתה הקלה השנה.
<אמיר מדינה: אנחנו הגמשנו והקלנו.
<אמיר מדינה: אם היה יחס של 2 ל-3 עד השנה, השנה נתנו עוד הקלה קטנה לגבי הילד השלישי.
ישראל אייכלר: ההורים סיפרו על זה, שזה חודשיים-שלושה- - -
<אברהם פלק: אנחנו לא מכירים את זה.
ישראל אייכלר: הגענו לנושא המרכזי.
ישראל אייכלר: הגב' בוגנים יושבת פה מתחילת הדיון ולא הוציאה מילה, וכולם מחכים למוצא פיך.
<אורית בוגנים: נושא התמהיל, מהקמת הפרויקט התמהיל היה שני תינוקות ושלושה בוגרים, ולא בכדי זה נקבע, מאחר שמדובר פה במודל ייחודי, שבו יש מטפלת אחת בלבד על חמישה תינוקות – תינוקות מגיל שלושה חודשים ועד גיל 3.
<אורית בוגנים: לכן כל הראייה של מה זה משפחתון, לא מקישים על מעון, כי זה לא אותו דבר.
<אורית בוגנים: למשל, במעון, כיתה של ששה תינוקות לא תיפתח לבד ללא עוד מטפלת, כלומר לא פותחים קבוצה של ששה תינוקות - כדי להבין את המשמעויות.
<אורית בוגנים: לא אלאה אתכם, אבל אנסה להציג נקודות.
<אורית בוגנים: ב-2007 יש האוגדן שפורסם, וב-2007 אתם רואים את הנוהל כתוב.
<אורית בוגנים: שנה שעברה היתה פנייה, בקשה, אם אפשר שאנחנו נעשה חשיבה, ונקל.
<אורית בוגנים: הפנייה באה מרשויות מסוימות, שלא אציג.
<אורית בוגנים: לדעתי, גם באיזשהן רשויות, ששם זה עלה בעקבות האכיפה שלנו, שנורא ביקשו שנלך לקראת, ונבחן שוב את הסטנדרטים.
<אורית בוגנים: הסטנדרטים לא נקבעו סתם איך שהם נקבעו, שלא יותר משני תינוקות, כי למעשה, אם תיקחו את ועדת הסטנדרטים שבזמנו התקיימה, שבחנו את הסטנדרטים- - -
<אמיר מדינה: סליחה.
<אמיר מדינה: אני הייתי צריך לצאת עכשיו - במקום זה ייצא חגי, ואני נשאר פה אתכם.
ישראל אייכלר: אמיר, אני רוצה להקריא לך סעיף ה' מההחלטות החדשות, בין שאר הסנקציות – להמליץ בפני נשיאות הכנסת, בפני יושבי-ראש ועדות הכנסת כי לא ייכלל בסדר-היום של הכנסת או ועדה מוועדותיה נושא שמקדם המשרד או הגוף שנציגו לא יתייצב בוועדה.
<אמיר מדינה: מברך על ההחלטה החדשה.
ישראל אייכלר: זה לא שלי אלא של יושב-ראש הכנסת והנשיאות, עם היועץ המשפטי של הכנסת.
<אמיר מדינה: חשוב וראוי.
<אורית בוגנים: ועדת הסטנדרטים ישבה ובחנה את כל נושא התמהיל במשפחתונים בזמנו, ולפי ועדת הסטנדרטים, שישבו שם כל נציגי האקדמיה, אם אנחנו מדברים על יותר תינוקות, המצב צריך להיות שתהיה מטפלת אחת לשלושה תינוקות.
<אורית בוגנים: כלומר כדי לקלוט יותר תינוקות, אם מדברים על חמישה תינוקות, אנחנו צריכים לחייב מטפלת לקחת סיוע.
<אורית בוגנים: זה בטח שלא נחייב אותה, כי אין מי שישפה אותה, אז אנחנו נמצאים במשפחתונים, שכל הזמן אנחנו צריכים לקחת סיכונים, ולומר: אם אנחנו נקלוט יותר תינוקות, זה אומר שהמחיר פה זה בטיחות של התינוקות, כי לא ייתכן שאשה לבד יכולה לטפל בחמישה תינוקות קטנטנים.
ישראל אייכלר: סליחה, במעונות אמרת שששה.
<אורית בוגנים: במעונות לא תהיה אחת לבד.
<אורית בוגנים: שניים מינימום.
<יוסף חיים אלבז: על 12.
<אורית בוגנים: לא תיפתח כיתה עם ששה תינוקות, כשיש רק מטפלת אחת.
ישראל אייכלר: ואם יש חמישה?
<אורית בוגנים: לא יפתחו כיתת תינוקות.
<אורית בוגנים: חייבים להיות עם שני אנשי כוח אדם.
<אורית בוגנים: אם לא, לא ייתכן.
ישראל אייכלר: חשבתי שעד חמישה אפשר.
<אורית בוגנים: אם אנחנו מסתכלים גם על היפגעויות במשפחתונים, בשנתיים האחרונות – אני יכולה לומר לכם, כי כל המקרים מגיעים אליי ישירות.
<אורית בוגנים: יש הרבה אירועים של גילאי תינוקות.
<אורית בוגנים: לצערי הרב, מוות בעריסה, שלפי מחקרים, אנחנו יודעים שזה גם גילאי תינוקות, מוות בעריסה, ששם נדרשת.
ישראל אייכלר: יש נתונים שבמשפחתונים זה יותר מאשר במעונות?
<אורית בוגנים: אני מדברת על מה אנחנו רואים בתמונת מצב.
ישראל אייכלר: צריך לאסוף את הנתונים.
ישראל אייכלר: אני יכול לעשות לכם את העבודה אם תרצו, כי יש הרב גוגל, והוא יכול לומר בדיוק איפה נפטרו בשנתיים האחרונות הילדים – אם בבית און במשפחתון או במעון.
ישראל אייכלר: אם זה יותר, את צודקת.
ישראל אייכלר: אם זה לא יותר, זה לא רלוונטי.
<אורית בוגנים: לא אדבר על מעבר לזה.
<אורית בוגנים: כל הדרישות במשפחתונים מבוססים על התמהיל הזה של שני תינוקות ושלושה תינוקות, אם זה השטח הנדרש - הכול מבוסס על התמהיל הזה.
<אורית בוגנים: לא על תמהיל אחר.
<אורית בוגנים: גם כוח האדם מבוסס על זה.
<אורית בוגנים: כלומר מטפלת אחת לחמישה תינוקות, זה נבע מהתמהיל הנוכחי שאני מדברת עליו.
<אורית בוגנים: לקראת השנה האחרונה ניסינו לבחון את זה, ולראות איך אפשר ללכת לקראת, בגלל הטענה של יותר תינוקות.
<אורית בוגנים: הדבר היחיד, כדי לקחת את כל הסיכונים שהזכרתי, אמרנו: טוב, תינוק אחד – הלכנו עוד בפשרה של תינוק אחד נוסף, אבל מגיל עשרה חודשים, שאז השלב ההתפתחותי שלו הוא אחר.
<אורית בוגנים: ילד בן עשרה חודשים – אתן יודעות.
<אורית בוגנים: זה יצא החל מ-1.1.18.
<אורית בוגנים: זה פורסם, גם הופץ לכם וגם לרכזות.
<אורית בוגנים: זה לגבי התמהיל.
ישראל אייכלר: מבחינה תעסוקתית, מעניין אותי גם - אם נותנים לכם אפשרות לשלושה תינוקות שאחד מהם הוא בן עשרה חודשים ומעלה, זה משפר את הסיכוי שלכם להשיג את חמשת הילדים שאתם זקוקים להם?
<אברהם פלק: מינורי מאוד.
<אברהם פלק: זה לתפוס ילד שהוא בדיוק על חודשיים.
<אברהם פלק: זה כל ההבדל.
<אברהם פלק: מה השיפור?
<אברהם פלק: במקום שיהיה שניים עד גיל שנה ושניים מגיל שנה והלאה, יש עוד אחד שנתנו לו חודשיים באמצע, מעשר עד 12.
ישראל אייכלר: אה, עשר עד 12.
ישראל אייכלר: אבל השאלה של הגב' בוגנים, שאני מתרגם אותה, האם תסכימו שיגידו לכם:
ישראל אייכלר: אתם יכולים להכניס חמישה תינוקות – בתנאי שתביאו סייעת?
<אמיר מדינה: לא כלכלי.
<אמיר מדינה: זה אומר שמישהו צריך לשפות את אותן שעות של מטפל או מטפלת או סייעת.
<אמיר מדינה: אנחנו יודעים בדיוק איפה הבעיה.
<אמיר מדינה: הלוואי, אבל זה לא כלכלי.
<אמיר מדינה: בהינתן שהמדינה לא תעשה את זה כי היא חסרת תקציב, זה לא רווחי.
ישראל אייכלר: כלומר זה לא פתרון.
<סיגלית עשור: היא גם אמורה להיות שם מהבוקר עד אחר הצהריים.
ישראל אייכלר: אומרת הגברת אלבז, שהיא עבדה במעון שהיו שם 18 תינוקות והיו שלוש עובדות, כלומר ששה לאחת.
<אמיר מדינה: אבל זה בדיוק מה שאמרנו.
ישראל אייכלר: אה, כמו בתינוקייה בבית חולים, שיש הרבה יותר ילדים.
<אמיר מדינה: אדוני היושב-ראש, הפחד פה- - -
<יצחק אלחנן סימון: יש גם בעל שנמצא בבית.
<אמיר מדינה: הבעל שיושב בבית, הוא לא רלוונטי.
ישראל אייכלר: הוא לא רלוונטי, נקודה.
<אמיר מדינה: אנחנו מדברים על מטפלת אחת.
<אמיר מדינה: אין דין מטפלת אחת עם חמישה ילדים, ולא משנה עכשיו התמהיל, כדין שתיים עם 6 או 12, עם כל הכבוד.
<אמיר מדינה: זה לא בר-השוואה בכלל.
ישראל אייכלר: איך הייתם עם זה עד היום, הגב' בוגנים, שיש יותר תינוקות מאשר שניים מאשר שלוש?
<אורית בוגנים: זה משהו שאכפנו אותו עד עכשיו.
<אורית בוגנים: איפה שהיה לנו מידע שרכזת מאפשרת כזה דבר, זה היה נאכף.
<אברהם פלק: שנה שעברה לא היה פה דיון על זה.
ישראל אייכלר: מעולם לא היו לי פניות על זה.
ישראל אייכלר: שנה שעברה קיבלנו פנייה מבעלי משפחתונים, שבשנה הבאה, ב-2018, מתחילים לאכוף את זה.
ישראל אייכלר: לכן קבעתי.
ישראל אייכלר: מזה אני יודע.
ישראל אייכלר: אין לי משפחתון.
<אמיר מדינה: אחרי הדיון, זה עלה ברשות מקומית ספציפית שהציפה את הנושא.
<אמיר מדינה: הגענו לדיון אצל מנכ"ל המשרד.
<אמיר מדינה: גם הודענו מראש, שמשנת 2018 אנחנו נעשה מיקוד בנושא.
ישראל אייכלר: יש לי שאלה לבעלי המשפחתונים – אם יאשרו לכם שלושה תינוקות ושניים גדולים, זה ישפר את המצב שלכם?
<שלומית אבינוח-קואולמן: יש שלושה.
<סיגלית עשור: אתה צריך להתעסק לרוב- - - מה תעשה עם זה?
<סיגלית עשור: או קטנים או גדולים.
<סיגלית עשור: אי-אפשר לשלב את זה.
ישראל אייכלר: אז זה כן טוב או לא טוב?
<סיגלית עשור: לא.
ישראל אייכלר: בדרך כלל בנושאים יש לי המלצה, ואני מבקש מהמשרד.
ישראל אייכלר: אין לי המלצות.
<ברוך לוי: בא מנהל של בית ספר.
<ברוך לוי: יש הבדל בין מנהל שהיה מורה לבין מנהל שנחת פתאום מהאקדמיה?
<ברוך לוי: מי מבין יותר טוב?
<ברוך לוי: הנמשל – מביאים מהאקדמיה, האקדמיה אמרה- - -
<אמיר מדינה: אדוני רומז שאני באתי מהאקדמיה?
<ברוך לוי: לא, היא אמרה שכל התמהיל הגיע מאנשי האקדמיה אחרי דיונים.
ישראל אייכלר: לא, הגב' בוגנים אמרה שאנשי אקדמיה, ואני רוצה לומר לך שגם לי, כשהיא אמרה את המילה אנשי האקדמיה, רציתי לשאול כמה ילדים יש לאקדמאים האלה... אבל זה בסדר.
ישראל אייכלר: לכן לא הערתי.
ישראל אייכלר: אמרה אקדמיה כי זה סגנון הדיבור של משרדי הממשלה, כי הם צריכים לבסס כל מה שהם אומרים על משהו אחר.
ישראל אייכלר: הפקידים לא מספיק בטוחים בעצמם לומר: אנחנו קבענו כי אנחנו פקידים שמטפלים בזה.
ישראל אייכלר: אחרת איך מגיעים אנשי האקדמיה?
<אמיר מדינה: לא.
ישראל אייכלר: יש לך ניסיון של שנים רבות, נכון?
ישראל אייכלר: אז מה את צריכה אנשי אקדמיה?
<אמיר מדינה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר מילה אחת בשמה ובשבחה, ושבפניה.
<אמיר מדינה: הניסיון המצטבר שיש באגף, אין אותו בהרבה מקומות אחרים, ואין אותו בחוץ.
<אמיר מדינה: אגף מעונות יום פועל בשני העשורים האחרונים או בעשור האחרון או ב-15 השנים האחרונות תוך כדי למידה ושימור ידע שנמצא בתוך האגף.
<אמיר מדינה: אנחנו מדברם על אגף שפועל בלי חוק עם שימור ידע בתוך הבית.
<אמיר מדינה: הניסיון המקצועי המצטבר של עובדות האגף - אני באמת חדש – שנה בתפקיד.
ישראל אייכלר: לפני זה איפה היית?
<אמיר מדינה: ניהלתי אגף אחר.
<אמיר מדינה: אני טוען, שמנהל יכול גם לדעת לנהל.
<אמיר מדינה: הצוות המקצועי באגף, יש כאלה שיושבות והתבשלו לתוך התפקיד הזה במשך 10 ו-15 שנה.
<אמיר מדינה: לא הייתי מקל ראש.
<אמיר מדינה: זה לא רק אקדמיה.
<אמיר מדינה: יש גם כאלה שהביאו את התורה לתוך האקדמיה, וביחד עם האקדמיה בנו את התורה, כי היא לא קיימת בשום מקום אחר.
<אמיר מדינה: לא תלך למשרד החינוך, ותמצא תורת חינוך טיפול שמדברת על פעוטות בני חצי שנה.
ישראל אייכלר: אני צריך להגיע לפתרון – זה ערב פסח, ועשינו את הדיון, ואנשים שמאוד עסוקים באו פה.
ישראל אייכלר: מה אתם מציעים, חוץ מהילד השלישי מגיל עשרה חודשים, שמבחינתם זה עוד חודשיים בלבד?
ישראל אייכלר: כי מגיל שנה הם כבר יכולים לקחת אותו בלי – אני מדבר על התמהיל.
<אמיר מדינה: אני לא באתי לפה לפתוח את התמהיל ולומר, עכשיו אחרי ששמענו את העדויות – נתיר שלושה.
<אמיר מדינה: אני יכול לומר כך, ואת זה אעשה בשמחה רבה ובאהבה – אני לא גזרתי פה גזירה משמיים.
<אמיר מדינה: הדבר הזה הוא פרי.
<שלומית אבינוח-קואולמן: התחלתם לאכוף.
<אמיר מדינה: וטוב שכך.
<אמיר מדינה: אני שומע טון של ביקורת, למה אכפתי.
ישראל אייכלר: היו הרבה ביקורות, אבל לא על האכיפה.
ישראל אייכלר: אני מתחיל לכפור בעצם הסמכות שלכם – אם זה בלי חוק, היועצת המשפטית, איזו סמכות יש להם לכפות?
<ורד קירו-זילברמן: הם אומרים שזה וולונטרי.
<ורד קירו-זילברמן: לכאורה הם מציבים את התנאים, והן יכולות לקבל, או שלא לקבל.
<ורד קירו-זילברמן: אני אומרת שאין להן למעשה זכות בחירה, כי הן נמצאות במקום מסוים, בקהל שבוי מסוים, ולכן יש פה אנומליה.
<ורד קירו-זילברמן: הוא מדבר על הנחיית מנכ"ל.
<ורד קירו-זילברמן: הנחיית מנכ"ל במדרג הסטטוטורי היא הרבה פחות מחוק – לא אומר אם תקנות כן או לא, אבל הנחיית מנכ"ל, יש לה מקום יחסית נמוך.
<ורד קירו-זילברמן: הוא אומר ובצדק – יש פה צורך שלא עוגן בחקיקה עד היום, אז אנחנו נמצאם בטווח אפור כזה.
<ורד קירו-זילברמן: זה מעלה הרבה מאוד שאלות.
<אמיר מדינה: אנחנו הראשונים שדוחפים ומבקשים חקיקה.
ישראל אייכלר: אז מה אתה מוכן?
<אמיר מדינה: השקענו פה המון חשיבה.
<אמיר מדינה: זה היה בקיץ שעבר, והשקענו המון חשיבה עד שהגענו לתמהיל החדש הזה, שדיבר על להוריד מספר חודשים לתינוק השלישי.
<אמיר מדינה: אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו לעשות עוד חשיבה.
<אמיר מדינה: רק שאני מנסה לומר לכם בקול, כי תראו את התמונה הגדולה.
<אמיר מדינה: הרצון הטוב קיים פה.
ישראל אייכלר: מאוד חשוב, כי מדובר פה באלפי עובדות.
<אמיר מדינה: ודאי.
<אמיר מדינה: אנחנו פה שליחי ציבור, והתפקיד שלנו פה הוא לעזור ולא להפריע, ולנגד עינינו טובת הפעוטות, וגם הפרנסה, חד וחלק.
<אמיר מדינה: טובת הפעוטות זה במקום הראשון.
<אמיר מדינה: לא מזמן נגזרנו מתוך משרד הכלכלה, כך שגם הסתכלנו על טובת האם עד לא מזמן, ואם אני מסתכל על התפקיד שלנו בזרוע העבודה, גם האימא או האבא, מפעיל המשפחתון, הוא לנגד עינינו מהבוקר עד הערב, כי גם המשפחתון עצמו הוא מקור תעסוקה.
<אמיר מדינה: הוא גם עסק שאנחנו רוצים לעודד ולטפח.
<אמיר מדינה: ועדיין יש פה התעקשות מקצועית של האגף, שהיתה לאורך השנים.
<אמיר מדינה: אני לוקח על עצמי להביא את הנושא הזה לדיון נוסף אצלנו בתוך הבית, בהנהלה.
<אמיר מדינה: ההנהלה היא מאוד מצומצמת.
<אמיר מדינה: האגף הזה לא מונה עשרות רבות של עובדים.
<אמיר מדינה: להביא את זה שוב לדיון מקצועי אצלנו באגף, את שאלת התמהיל.
ישראל אייכלר: כשאמרתי הנהלה, כי אמרת שהסמכות זה מהוראת מנכ"ל, אז אני רוצה שזה יגיע עד המנכ"ל.
<אמיר מדינה: בסופו של יום ודאי שמנכ"ל המשרד הוא זה שמאשר וחותם.
<אמיר מדינה: נעלה את הנושא הזה שוב לדיון בתוך האגף.
<אמיר מדינה: ניקח את זה למנכ"ל המשרד מבלי להתחייב עכשיו לשום דבר.
ישראל אייכלר: המנהלת רוצה לומר משפט, ואז נסכם.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אמיר, אתה חדש.
<שלומית אבינוח-קואולמן: הוועדה לפניות הציבור – כל יושבי-הראש, מ-2010, מהקמת המוקד, הוועדה מלווה את נושא המעונות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: עברנו הרבה ישיבות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: תקרא פרוטוקולים – אתה חדש, שיהיה לך בהצלחה.
<שלומית אבינוח-קואולמן: היו הרבה מנהלים לפניך, וכל מנהל שבא, כל פעם פתרנו והתקדמנו בנושא.
<שלומית אבינוח-קואולמן: בנושא הזה, זה פעם ראשונה שיש הצפה כזאת של פניות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: כמות פניות שמעידה על שינוי מדיניות אצלכם.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה לא היה קודם.
<שלומית אבינוח-קואולמן: קרה פה משהו.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אתה לא יכול לומר שלא קרה פה משהו.
<שלומית אבינוח-קואולמן: פה גם, כשהיו מנהלות ומנהלים קודמים, הקשיבו, ושינו.
<שלומית אבינוח-קואולמן: המדיניות השתנתה.
ישראל אייכלר: הוא אמר שהוא מוכן לעשות דיון.
ישראל אייכלר: זו המטרה של הוועדה.
<אמיר מדינה: השינוי היחיד שהיה, היה לקולא.
<שלומית אבינוח-קואולמן: עובדה שכמות הפניות- - -
<אמיר מדינה: כמות הפניות לא מעידה על שינוי.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אז על מה היא מעידה?
ישראל אייכלר: על מצוקה זה ודאי מעיד.
<אמיר מדינה: הוראת המנכ"ל הזו קיימת שנים רבות, נאכפה שנים רבות.
<אמיר מדינה: אין פה שום שינוי מדיניות.
<אמיר מדינה: שינוי המדיניות היחיד שהיה, היה לקולא, שאנחנו הסתכלנו ואמרנו: יש פה רעש בחוץ, ואנחנו צריכים להקשיב לו, ולראות אם אנחנו מפספסים את המטרה או לא.
<אמיר מדינה: לכן דרשתי אני, ואחרי דיונים רבים באגף עשינו את אותה הקלה עם הילד השלישי.
<אמיר מדינה: אני דווקא רואה שינוי חיובי.
<ברוך לוי: מה לגבי הדיון?
<שלומית אבינוח-קואולמן: נעשה דיון נוסף.
ישראל אייכלר: עכשיו אני מסכם את הדיון.
<אברהם פלק: את התחלת קודם עם האפשרות של ששה ילדים עם שתי מטפלות.
<אברהם פלק: אפשר לחשוב גם על פתרון כזה – להוסיף ששה-שבעה ילדים, ואז יהיה יותר.
<אמיר מדינה: באהבה.
<אמיר מדינה: הבנתי אותך תוך שנייה.
<אמיר מדינה: מאוד רוצים.
<אמיר מדינה: יש משפחתון מורחב?
<סיגלית עשור: יש.
<אברהם פלק: לא נותנים.
<אמיר מדינה: מי לא נותן?
ישראל אייכלר: אם מנהל האגף אומר לך שיש לו פתיחות, והוא מוכן לבוא לקראת - גם את הנושא הזה תעלו ביניכם.
<אמיר מדינה: אני מעדיף משפחתון מורחב על משפחתון רגיל, כי אז אני מדבר על שתי מטפלות, ואז חלילה אותו חשש שמקנן אצלנו כל הזמן, שחלילה קרה משהו למטפלת אחת, תמיד יש בטווח העין עוד מטפלת.
<יוסף חיים אלבז: אבל המפעילים לא נותנים.
<יוסף חיים אלבז: חייבת להיות עם תעודה.
<יוסף חיים אלבז: היא צריכה להיות סייעת.
<יוסף חיים אלבז: היא לא צריכה להיות עם תעודה.
<יוסף חיים אלבז: כמו בכל גן.
<יוסף חיים אלבז: למה היא צריכה להיות עם תעודה?
<סיגלית עשור: אם יש חמישה ילדים עם מטפלת מוצהרת, צריך עוד מטפלת מוצהרת?
<אמיר מדינה: ברור שהיא צריכה להיות עם תעודה, וברור שהיא צריכה להיות אשת מקצוע, כי אנחנו לא מקבלים כל אחד לתוך מעונות היום.
<יוסף חיים אלבז: אבל בתור סייעת.
<אמיר מדינה: סימן קריאה.
<אמיר מדינה: זה בחיים לא יירד.
<אמיר מדינה: דרישה למקצועיות בחיים לא תרד.
<אמיר מדינה: דרישה לבטיחות בחיים לא תרד.
<אמיר מדינה: דרישה לבדוק את באי הבית – בחיים לא נקל ראש.
ישראל אייכלר: רבותיי, הדיון הסתיים.
ישראל אייכלר: נתתי לכם אפשרות כי הייתי צריך לכתוב את הסיכום.
<אמיר מדינה: הבקשה שלך לשים שתיים – אני לא מברך על זה; אני מבקש את זה.
<אמיר מדינה: משפחתון מורחב – אני מבקש את זה.
ישראל אייכלר: אם מישהו יוכל לעמוד, יוכל לעמוד.
<אמיר מדינה: למה?
<אמיר מדינה: אין פה שום שאלה כלכלית.
<אמיר מדינה: שני משפחתונים.
<אמיר מדינה: שני גופים.
קריאה: אבל לא מאשרים את זה.
ישראל אייכלר: יאשרו את זה.
<אמיר מדינה: מאשרים.
ישראל אייכלר: אני מאוד שמח שיצאנו עם משהו, כי בתחילת הדיון חשבתי שנשרוף סתם זמן בערב פסח, וחבל על הזמן.
ישראל אייכלר: אני חושב שמה שאמר פה מנהל האגף, מאוד חשוב לכם.
ישראל אייכלר: אפשר להתחיל לדון מההתחלה בכל הנושאים שהעליתם פה, ואני רוצה לציין כמה דברים.
ישראל אייכלר: דבר ראשון, תנאי ההעסקה של מנהלות משפחתונים – אנחנו חייבים להסדיר את זה בחקיקה באיזו דרך – פנסיה, חופשות, צומות, מילוי מקום על חשבונה.
ישראל אייכלר: אם צריך אולי לעשות דיון – נעשה דיון.
ישראל אייכלר: אני מקווה שלא.
ישראל אייכלר: במילה אחת, מה שאמרת, תנאי העובד של בעלי המשפחתונים והמעונות.
ישראל אייכלר: דבר שני, נבקש, אולי אחת ההצעות שתדונו בהנהלה, להקים ועדת חריגים ברשויות מקומיות שונות לגבי קבלת ילדים במקרים מסוימים – כמו שהיא אמרה, ילדי רווחה, או תאומים, תאומות, מעבר לתמהיל או בשוני מהתמהיל.
ישראל אייכלר: מעכשיו בחוץ תדונו ביניכם - אני עכשיו בסיכום הוועדה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להציע הצעת חוק לשכר מינימום למנהלות משפחתונים, בנפרד.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות להעסיק אדם בלי שכר מינימום.
ישראל אייכלר: הסדרת חופשות – דיברתי, והמנהלת רשמה את זה – הסדרת חופשות באופן מסודר לעובדות משפחתונים בימי הצומות היהודיים.
ישראל אייכלר: בדתות אחרות זה כבר סודר.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת למנוע בכל דרך שהיא פגיעה בחופש העיסוק של מנהלות המשפחתונים, וכל הרגולציות שיעמדו מבחינה משפטית מול חוק יסוד: חופש העיסוק.