GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: ציוד.
יאיר פראנק: כמעט ולא, ופתיחה אחר הצהריים, שאז זה תוספת שעות עבודה של עובדים וכן הלאה
אריק קלינר: מאיפה זה יהיה?
יאיר פראנק: רשות המסים לדוגמה כבר פתוחה יומיים אחר הצהריים, היא כבר בסטנדרט הזה עומדת.
יאיר פראנק: רשות המסים החליטה על הקמת מערכת לפניות ציבור, משרד המשפטים כבר יש לו מערכת לפניות ציבור, כך שמשרד שיתקשה בזה יבוא לוועדת ההיגוי וועדת ההיגוי תתמוך בו.
ישראל אייכלר: אז אנחנו נבקש לתקצב את זה.
ישראל אייכלר: קרן שירוני, ראש אגף פניות ציבור ממשרד לשירותי דת.
קרן שירוני: שלום לכולם.
קרן שירוני: קודם כל תודה רבה על המקום שהזמנתם אותנו כדי להשמיע את הקול שלנו והקול שלנו חשוב מאוד.
קרן שירוני: אני מגיעה מהמשרד לשירותי דת ואני רוצה להגיד שכל הצעת המחליטים ברובה מדברת על לייעל וזמן מענה וטלפונים ופקסים.
קרן שירוני: אני מטפלת באנשים שמתים, ככה זה נשמע ואני תיכף גם אתן דוגמה.
קרן שירוני: כל בנאדם היום בישראל, יש לנו מוקד טלפוני של המשרד, שמישהו נפטר לו הוא מתקשר למוקד הזה.
קרן שירוני: לצערנו אנשים לא נפטרים בין שמונה לארבע בשעותה עבודה, ולאחר מכן אנשים מחפשים עזרה.
קרן שירוני: אני רוצה לספר לך סיפור קטן ואתה גם תבין לאן אני חותרת.
קרן שירוני: יש לי שני ילדים, אחד בן 13 שיהיה בריא והקטנה בת שש.
קרן שירוני: היה אירוע בבית ספר שאמרו לילדים מה אמא עובדת ומה אבא עובד.
קרן שירוני: הילדה עמדה ואמרה "אבא עובד בסלקום", אמרו "מה אמא עובדת", תתכוננו "אמא קוברת אנשים".
קרן שירוני: זה מה שילדה בכיתה ב' אמרה.
ישראל אייכלר: לכן הם כתבו פה נישואין גירושין ופטירה כטרגדיה אחת.
ישראל אייכלר: ככה זה כתוב פה.
קרן שירוני: אדוני היושב ראש, מה שאני אומרת זה שכשאני מגיעה הביתה בערב, אחרי שהחתמתי כרטיס בשעה 16:00 אני ממשיכה לעזור לאזרחים.
קרן שירוני: אני מקלחת את הילדה ואני בטלפון עם אנשים, מדריכה אותם מה לעשות, מקשרת אותם עם החברות קדישא, אני לא מקבלת על זה שום תגמול.
קרן שירוני: יש לי תגמול אחד וזה הרגשת השליחות שלי, אבל לצערי עם הרגשת השליחות אני לא יכולה ללכת למכולת ואני לא יכולה לפרנס את המשפחה שלי עם הרגשת שליחות.
קרן שירוני: מה שאני מנסה להגיד כאן, שכמה שהצעת מחליטים טובה ויפה, אבל היא לא יכולה לבטל אותנו, האנשים.
קרן שירוני: בסופו של דבר האזרחים רוצים לדבר איתנו, רוצים לדבר עם האזרחים ואנחנו נותנים את השירות ואם לא יטפלו במעמד שלנו, אם לא ישדרגו אותנו לא עשינו בזה כלום וכמו שאמר יהודה האזרחים בסופו של דבר נפגעים.
קרן שירוני: אז הייתם צריכים בראש ובראשונה לשבת איתנו, יש לנו הרבה מה לתרום, אנחנו בסופו של דבר נותנים את השירות.
קרן שירוני: לא הסמנכ"לים ולא המנכ"לים אלא אנחנו.
קרן שירוני: אנחנו מטפלים באזרחים, אנחנו יודעים את השירות, אנחנו יודעים מה צריך לייעל, מה חסר.
קרן שירוני: אז בראש ובראשונה לשבת איתנו לא לחכות לערעור שאנחנו צריכים להגיש לכם אחר כך.
קרן שירוני: בואו אלינו ותדברו איתנו, זה חשוב מאוד וזה הכרחי וזה קריטי, להכניס את מעמד הממונים.
קרן שירוני: זה בראש ובראשונה.
קרן שירוני: כי אנחנו הראי של המשרד, אנחנו בסופו של דבר הפנים של המשרד.
קרן שירוני: תודה רבה.
ישראל אייכלר: עכשיו תדבר דולי דדון איזנברג ממשרד התקשורת.
דולי דדון איזנברג: שלום לכולם.
דולי דדון איזנברג: תודה רבה על ההזדמנות.
דולי דדון איזנברג: אני לא אחזור על מה שחבריי אמרו, אני רק אוסיף כמה דברים.
דולי דדון איזנברג: לעניין זמני המענה, ראינו את זה בקצרה אז כמו שאמרתי קודם ואני לא יודעת אם שמעו אותי, אתמול התקבלה החלטה במשרד התקשורת ש-85% מהשיחות בחברות התקשורת תיעננה תוך מקסימום שש דקות, כאשר הממוצע הוא שלוש דקות.
דולי דדון איזנברג: גם ככה הייתה התנגדות מאוד גדולה, וזה בהתחשב שלחברו התקשורת כמו פרטנר ואחרות יש מוקדים של אלפי עובדים ואני לא אומרת סתם, אלפי עודים.
דולי דדון איזנברג: איך מצפים שזמן המענה פה יהיה שלוש דקות, בטוח שהוא לא יהיה מקצועי ובטוח שנצטרך מוקדים של מאות אנשים כדי שמישהו רק ישיב "שלום" תוך שלוש דקות ולא מעבר לזה, אני לא מדברת כבר על המענה, אם יהיו מסוגלים לתת מענה מקצועי או לא.
דולי דדון איזנברג: לעניין מערכת פניות ציבור.
דולי דדון איזנברג: אני לא מחכה שיבואו ויגידו לי תכינו, אנחנו כבר בשלבים של הכנת מערכת, לקח לי שנה ומשהו לאפיין מערכת.
דולי דדון איזנברג: אני לא מחכה שמחלקת התקשוב תבוא ותגיד לי איך תהיה המערכת ומה תהיה המערכת, אבל אני כן מצפה שכשבאים וקובעים קריטריונים כאלה, שישבו איתי וישמעו מה יש לי להגיד.
דולי דדון איזנברג: כמות הפניות שאנחנו מטפלים היא לא דבר אובייקטיבי, הוא משתנה משנה לשנה, לפי המצב.
דולי דדון איזנברג: היו שנים שטיפלתי ב-15,000 תלונות ויש שנים שאני מטפלת ב-7,000.
דולי דדון איזנברג: כוח אדם לא משתנה לפי מספר הפניות.
דולי דדון איזנברג: נהפוך הוא, הרבה פעמים יש יותר - - -
שלומית אבינח: סליחה שאני נכנסת, אבל זה קשור לשר, זה קשור לסמכויות שמועברות משרד לשר.
שלומית אבינח: כלומר כל ממשלה, סמכויות המשרדים משתנות וברור שזה משפיע על כמות פניות הציבור של כל משרד ומשרד.
קריאה: כמו משרד הכלכלה ומשרד הרווחה.
דולי דדון איזנברג: אני רוצה רק להגיד שלנו היום כמעט ואין מענה, יש לנו מענה טלפוני של שעתיים בלבד, לבדוק סטטוס טיפול בפניה כי אנחנו לא מסוגלים להשיב לאנשים, ומי שעושה את זהה ם בני שירות לאומי שהם רק משיבים, לוקחים את הפרטים ואנחנו חוזרים בזמננו.
דולי דדון איזנברג: במועצה לשידורי כבלים ולוויין, חברתי שיושבת מאחורה, אין בכלל מוקד טלפוני כי הם לא מסוגלים, יש שם עובד וחצי שעובדים ועוד סטודנט שמסייע.
דולי דדון איזנברג: הם לא מסוגלים לענות גם מקצועית לפניות ציבור וגם להשיב בטלפון.
דולי דדון איזנברג: אז לבוא ולקבוע לנו כל מיני SLA כאלה ואחרים שלא שייכים למציאות עצמה זה לא סביר, זה לא רציני, אי אפשר יהיה ליישם את זה בפועל.
אריק קלינר: ואתם חברים בוועדה הבין משרדית?
דולי דדון איזנברג: לא, אף אחד ממשרד התקשורת, ויש לנו הרבה אגפים מקצועיים.
ישראל אייכלר: אפילו לא נציג אחר שהמנכ"ל קבע?
דולי דדון איזנברג: לא כמה שידוע לי.
אריק קלינר: הם עשו - - - פיקינג, מי שנוח להם קראו לו, מי שלא אז לא.
יאיר פראנק: ברשותך אדוני אני אתייחס לדבר הזה, אני רק אסביר איך נכתבת החלטת ממשלה.
יאיר פראנק: ההחלטה הזאת היא כמו ההחלטה הקודמת, 2097 שהחליטה להקים את הוועדה הזאת הבין משרדית וקבעה את החברים שלה, עוברת ארבעה סבבים בתוך משרדי הממשלה דרך לשכות המנכ"לים ודרך הצד המשפטי שזה פחות מעניין.
יאיר פראנק: אף אחד מהמשרדים שהאנשים פה טוענים שאולי איך זה יכול להיות שהוא לא היה חבר, המנכ"ל שלו לא בחר להגיד שהוא רוצה להגיד להיות חבר.
ישראל אייכלר: אני יכול לשאול את פילבר?
ישראל אייכלר: הוא היה מנכ"ל משרד התקשורת.
יאיר פראנק: בוודאי.
ישראל אייכלר: אבל אסור לו לדבר עם אנשים.
דולי דדון איזנברג: אין לו טלפון בימים אלה.
קריאה: זה רק מחזק את מה שאני אומר.
ישראל אייכלר: בבקשה שבתאי.
שבתאי כהן: אותנו לא הזמינו למיטב ידיעתי.
יאיר פראנק: לא עניין של הזמינו.
יאיר פראנק: המשרד הגיב או לא הגיב להחלטה מי יהיה חבר בוועדה.
דולי דדון איזנברג: זה עושה את זה יותר טוב?
דולי דדון איזנברג: זה עושה את זה יותר מקצועי?
ישראל אייכלר: מה שיאיר אומר זה עוד יותר חמור ממה שאתם אמרתם.
ישראל אייכלר: הוא אומר המשרד בכלל לא השיב.
קרן שירוני: המשרד לא סופר אותנו.
ישראל אייכלר: המשרד שלכם לא סופר אתכם.
קרן שירוני: בדיוק, זה מה שאנחנו אומרים.
קרן שירוני: נכון מאוד.
דולי דדון איזנברג: לא סופר אותנו, אבל כשיבואו ליישם את זה ידרשו שאנחנו נעשה.
קרן שירוני: נכון.
קרן שירוני: וכשיש תלונות אז באים אלינו.
אריק קלינר: ולכן צריך להסדיר את המעמד.
אריק קלינר: זו הזדמנות חד פעמית אולי להסדיר את המעמד באמצעות הצעת מחליטים.
יהודה מונסוניגו: זה לא בראש מעיניהם.
יהודה מונסוניגו: צריך להבין את זה.
יהודה מונסוניגו: אז איך יעשו את זה?
ישראל אייכלר: לפחות תוכלו להביא כהחלטת ממשלה שתומכת בהצעת החוק שלנו לפניות הציבור.
יאיר פראנק: אדוני היושב ראש, זה לא תחום האחריות שלי, לא תחום העיסוק שלי, אמרתי גם קודם.
יאיר פראנק: אם כבוד היושב ראש חושב שצריך ונכון להסדיר את מעמדם של הממונים ואיך לעשות את זה, ודאי שהוועדה המכובדת יכולה לפנות לממשלה ולבקש ממנה לעשות את זה.
ישראל אייכלר: אבל מה שהממשלה ענתה לנו ב-2003 שהיא או-טו-טו הולכת לעשות הסדרה של כל הנושא, שמענו בשורה שב-2012 כבר הייתה החלטת ממשלה בעניין פניות הציבור, אנחנו רק ב-2018.
ישראל אייכלר: אני מניח שעד - - -
קריאה: נציבות שירות המדינה - - -
שלומית אבינח: הם הוזמנו לדיון.
דולי דדון איזנברג: דרך אגב אנחנו לא אחת ישבנו עם נציבות שירות המדינה והם גם לא ניסו לקדם את זה בשום דרך.
אריק קלינר: דרך אגב אדוני, איפה מבקר המדינה?
אריק קלינר: אתה יודע שבהרבה מדינות נציב קבילות הציבור, הם רצו לעשות אמנת שירות, בהרבה מדינות נציב קבילות הציבור באותה מדינה בודק האם המשרדים עשו אמנת שירות והאם הם פועלים לאורה.
אריק קלינר: איפה מבקר המדינה בכל הסיפור הזה?
ישראל אייכלר: עכשיו שבתאי כהן בבקשה.
שבתאי כהן: אני אעשה את זה קצר, רק להמשיך מה שיהודה אמר, העובדה שיאיר אמר שפנו למנכ"לים במשרד התקשורת ואותנו לא הזמינו, זה רק מראה את המעמד שלנו במשרד ויש מקום להסדיר את זה, אבל זה סיפור אחר.
ישראל אייכלר: נכתוב מכתבים לשרים שלא ענו.
דולי דדון איזנברג: אלה שרים שכבר לא מכהנים.
ישראל אייכלר: אבל יכול להיות שהשרים של עכשיו יתייחסו לזה, כי לא ייתכן דבר כזה.
ישראל אייכלר: אם משרד ראש הממשלה פנה לשרים לשלוח אנשים והם לא שלחו - - -
יאיר פראנק: לא, לא פנה לשלוח.
יאיר פראנק: בתוך המחליטים, משרד שרצה להגיד "אוקיי, בתוך הוועדה הזאת שהמחליטים קובע אני לא מופיע, נא להוסיף אותי" אף אחד לא היה אומר לו "לא".
ישראל אייכלר: אז נבקש מהם שכן יבקשו.
יאיר פראנק: אבל זה כבר היה, זה היה היה.
יאיר פראנק: ב-2014.
ישראל אייכלר: אבל שיוסיפו את הרעיונות שלהם.
קריאה: אבל זה אנשים שלא מכהנים.
ישראל אייכלר: שיגידו את זה בממשלה.
יאיר פראנק: גם עכשיו דרך אגב, אדוני היושב ראש, גם עכשיו המחליטים הזה נמצא בסבב לשכות מנכ"לים.
אריק קלינר: מה זה בסבב, זה היה אמור לעלות להחלטת ממשלה.
ישראל אייכלר: תן לו להשלים משפט.
ישראל אייכלר: אני צריך להשתמש בזה.
יאיר פראנק: המחליטים הזה כרגע נמצא בסבב בין לשכות המנכ"לים.
שלומית אבינח: כל המנכ"לים של משרדי הממשלה?
יאיר פראנק: כל המנכ"לים של משרדי הממשלה.
שלומית אבינח: גם אלה שלא היו חברים בוועדה.
יאיר פראנק: - - - ויחידות הסמך.
יאיר פראנק: ככה עושים החלטת ממשלה.
יאיר פראנק: זו עבודת הממשלה.
שלומית אבינח: אבל השאלה - - -
ישראל אייכלר: תני לו להשלים אני רוצה לדעת כי אני רוצה לפנות אליהם שיעשו את זה.
שלומית אבינח: הוא היה אמור להיות מוגש.
שלומית אבינח: השאלה אם זה כבר הסתיים או שזה תוך כדי תהליך.
ישראל אייכלר: הוא אומר שגם עכשיו זה נמצא בסבב.
יאיר פראנק: אנחנו כרגע בסבב, אם ירצה השם נקבל היום את ההערות האחרונות מהמשרד לביטחון פנים, נגמור את הסבב הזה ותהיה לנו הצעת מחליטים אחרי שעברה סבב של כל המשרדים.
אריק קלינר: אבל היא הייתה אמורה לעלות ב-13 במאי, אני לא מצליח להבין את הכרוניקה.
ישראל אייכלר: כי ביקשנו לדחות את זה.
אריק קלינר: לא משנה, מבחינתם הם היו אמורים לעשות את זה לפני ה-13 במאי.
אריק קלינר: אני לא מבין את הכרונולוגיה.
יאיר פראנק: אני לא מבין, אתה עכשיו נותן לי ציון איך אני עובד?
אריק קלינר: מה זאת אומרת, עכשיו אתה עושה סבב, בדיעבד אחרי שההחלטה הייתה כבר אמורה - - -
ישראל אייכלר: אריק, אני צריך להתפלל מנחה.
ישראל אייכלר: אם אתה רוצה לדעת את חיי הפרטיים ועוד מעט מסתיים הדיון.
ישראל אייכלר: לכן אני רוצה להמשיך.
ישראל אייכלר: מה לא הבנת?
ישראל אייכלר: לגבי הסבב שהוא אמר?
יאיר פראנק: אני אסביר שוב.
ישראל אייכלר: אני מעדיף שתסביר אחרי שיגמרו כל האנשים שחיכו פה, לדבר.
שלומית אבינח: עכשיו שבתאי.
שבתאי כהן: אני אעשה בקצרה.
שבתאי כהן: הצעת המחליטים הזאת כמו שאני רואה אותה, היא פשוט הזמנה להפרטה של כל השירותים, כיוון שכתוב פה "לא נדרשת תוספת תקציבית" כתוב פה בהשפעה על מצבת כח אדם, "לא נדרשת תוספת כח אדם" זה אומר שברגע שזה יגיע למשרדי הממשלה כל השירותים האלה יופרטו ופניות הציבור למעשה ילכו וייגמרו בתוך המשרדים.
שבתאי כהן: כך אני רואה את ההצעה הזאת, כי לא ייתכן שבסטנדרטים האלה לא יתנו כח אדם ולא יתנו תקציב.
ישראל אייכלר: חסר פקידים במשרד החינוך?
ישראל אייכלר: שהם יענו.
שבתאי כהן: בסדר, יש תקציב גדול.
שבתאי כהן: בסדר.
שבתאי כהן: אבל - - -
ישראל אייכלר: אז שהם יענו.
ישראל אייכלר: שהם ישימו אנשי פניות הציבור מתוך המשרד.
שבתאי כהן: יש סדר עדיפויות.
שבתאי כהן: מקצצים בכל מיני - - -
ישראל אייכלר: מה מקצצים?
ישראל אייכלר: בוא איתי עכשיו ללב רם תראה מה קורה שם.
אריק קלינר: סדר עדיפויות, כמו שהוא אמר.
ישראל אייכלר: מה שאני בטוח שבתאי, שאתה כן עובד קשה.
ישראל אייכלר: אבל יש מספיק פקידים במשרד החינוך שימלאו את הפונקציות של פניות ציבור.
ישראל אייכלר: אני לא צריך שיפריטו את זה בשביל שיתנו שירות.
אריק קלינר: תביא את זה למנכ"ל המשרד, הוא יגיד "אין לי אנשים"
ישראל אייכלר: הוא יגיד "אין לי" אני אגיד שייצא איתי לחניון.
ישראל אייכלר: הגברת סיגלית מזרחי ממינהל פניות הציבור ותלונות הציבור ברשות מקרקעי ישראל.
סיגלית מזרחי: תודה רבה על ההזדמנות.
סיגלית מזרחי: אמרו כאן כולם את מרבית הדברים.
סיגלית מזרחי: ברשות מקרקעי ישראל יש 46,000 פניות בשנה שחלקן מגיעות גם דרך מיילים ולא נכנסים לתוך המערכת והם נשענים גם על העובדים שעושים את זה בנוסף לתפקידם.
סיגלית מזרחי: בניגוד לשבתאי אני לא חושבת שהתפקיד הזה ייעלם אלא זה פשוט משהו שמאוד מאוד צריך אותו בתוך ארגון, זה פשוט מיועד לאנשים שנופלים בין הכיסאות.
סיגלית מזרחי: לדעתי הממונים על פניות הציבור מהווים באלאנס לכל יחידות השירות והם לא חלק מתוך יחידות השירות, הם משהו שיכול להיות כשכן ליחידות השירות, היות וכל יחידות השירות רוצות להראות שהשירות עובד טוב והכל מתוקתק, ובעצם לפניות הציבור יש את האמצע בין משהו שמתבשלת תלונה לבין יחידות השירות, זאת אומרת הוא מהווה סוג של באלאנס לאותן יחידות שירות וכן היו אמורים להיות בתוך יישום הסטנדרטים גם הסיי של ממונים על פניות הציבור וגם כמו שאני רוצה להוסיף, אולי קצת מחזקת, אולי קצת מוסיפה, בעצם במשרדי ממשלה אזרח הוא לקוח שבוי.
סיגלית מזרחי: הוא לא לקוח שמגיע עם ארנק, אין לנו צורך בלשמר אותו, אין לנו צורך בשימור לקוחות- - -
ישראל אייכלר: הוא לא יכול לברוח
סיגלית מזרחי: הוא לא יכול לברוח, הוא נמצא שם, ופשוט ממונים על פניות הציבור תופסים את אלה שנופלים בין הכיסאות, השירות אמור להינתן על ידי כל עובד.
סיגלית מזרחי: כל עובד במשרד ממשלתי נותן שירות.
סיגלית מזרחי: וגם יחידות השירות האלה צריכות להיות קצת יותר מוגדרות.
סיגלית מזרחי: יש שם רעיון מאוד טוב, בסטנדרטים, בשאיפה הזאת, ואני חושבת שזה כן חזון למועד אבל היה טוב ויהיה טוב אם קודם כל יקבעו דברים, סטנדרטים שיהיו באמת סטנדרטים אחידים ויבחנו באמת מה כל משרד יכול לעשות ומה הוא לא יכול, מה הוא מתקשה, מה האתגרים שלו ומה הקשיים, ואז למצוא קו מנחה.
סיגלית מזרחי: כדי לתת את כל הדברים האלה כסלוגן של שירות, נהיים תלושים גם מהארגון עצמו.
סיגלית מזרחי: זאת אומרת הוא מראש נראה לא ישים ואז גם הוא יוצר סוג של התנגדות, אין לו התקבלות.
סיגלית מזרחי: העניין הוא בעצם בפניות הציבור זה לתת את היחס לאלה שאין להם אפשרות לקחת מאחרים, לא עורכי דין, לכל האנשים האלה שבאמת הולכים לאיבוד בתוך כל הטכנולוגיות האלה ובכל המוקדים ואין אחידות בכל משרד ומשרד.
סיגלית מזרחי: זאת אומרת יש משרדים שיש להם מוקדים, יש משרדים שיש מוקד פנימי, כל משרד עובד בצורה אחרת ואני חושבת שהמקום לתת את השירות לאזרח, זה לא לקוח, זה למצוא איך מגיעים אליו בתוך כל הסבך הזה ומוצאים קודם כל את החוליות המקשרות לפני שקובעים איזה מן הסכם גג, שאז גם הוא יוצר מצע שאי אפשר לגעת בו, הוא רחוק מהרבה ארגונים שהם גם לא יושיטו את היד להתקדם אליו וגם אין פלטפורמות טכנולוגיות בשביל לבוא וליישם את זה.
סיגלית מזרחי: אין פלטפורמה, אין משהו שיכול לתפוס את כל הקצוות האלה ואם הייתה אחידות קודם כל לבוא וליישם איזו פלטפורמה טכנולוגית שתהיה משותפת לכולם, יהיה שיתוף פעולה בין המשרדים, יהיה מצב לראות מה הקשיים בכל משרד ומשרד ולבוא וליישם, הסטנדרטים האלה גבוהים מדי גם למשרדים שלא נמצאים שם בכלל.
סיגלית מזרחי: יכול להיות שהם מתאימים לכמה משרדים אבל הם לא מתאימים לכולם ואם רוצים לקבוע סטנדרטים אחידים, צריך שזה קודם כל ידבר לכולם.
סיגלית מזרחי: שיהיה משהו קודם למצוא את החוליות המקשרות, לבדוק את הדברים בצורה אחרת.
סיגלית מזרחי: הרעיון הוא מדהים, ואני אתכם, הלוואי שהוא באמת יביא ליישום אבל אם הוא יישאר בגדר סלוגן ועוד איזו הצעה ועוד משהו, רעיון שעלה ונדחק שם מאחור ולא הצליחו ליישם, אז אין פה ממש.
סיגלית מזרחי: יש פה עשייה שלא מניבה משהו, היא לא עשייה של הצלחה ועל זה בעצם יש לי, הייתי רוצה שכן הוא יהיה שם והדרך, בעצם מה שמנסים להגיד כולם, זה שיש גם דרך להגיע לשם והדרך היא באחדות.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך על הדברים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הישיבה, לפני שאני מסכם אני רוצה לעשות כמה סיכומים.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לשתף את נציבי פניות הציבור בהצעת המחליטים לדון איתם מה יהיה מעמדם המקצועי מול הפקידים המבצעים.
ישראל אייכלר: זה לא רק עניין הסתדרותי, אלא פשוט יש תחושה לעובדי פניות הציבור שהפקידים לא מתחשבים בהם.
ישראל אייכלר: צריך להיות בהצעת מחליטים או זו או אחרת, שסמכויותיו של איש פניות הציבור חייב להיות על הפקידים לא פחות מאשר המבקר והיועץ המשפטי, עם כל הכבוד.
ישראל אייכלר: אנחנו מייעצים ומבקשים להשתמש בידע של אנשי פניות הציבור לגבי הדרכה והכשרות, לזמן את האנשים שמכירים את זה, להתייעץ איתם איך מכשירים, מה מכשירים ובעיקר לתת להם סמכויות ביצוע של ההחלטה עצמה, שתלויה בסופו של דבר בביצוע שלהם.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שהפיקוח על פניות הציבור שיתבצע בתוך המשרד הממשלתי יהיה על ידי עובדי המשרד ולא להפקיר את הפיקוח על חברות פרטיות שאינן אחראיות לטיב השירות.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אם המשרד מחליט שהוא חייב איזו חברה חיצונית כי אין לו מספיק כוח אדם, אז הפיקוח על החברה הזאת והאחריות על החברה הזאת, אני רוצה שיהיה הממונה על פניות הציבור של המשרד.
ישראל אייכלר: אנחנו רואים את זה בעיריות שנותנים לעורכי דין חיצוניים את נושאי הגביה וכל מיני נושאים, שערוריות שאין כמותן, ואין מי שיפקח עליהם.
ישראל אייכלר: אני רוצה שאנשי פניות הציבור יפקחו גם אם משרד ממשלתי מפריט.
ישראל אייכלר: אנחנו נגד ההפרטה הזאת אבל אם יש משרד שאומר "אני לא יכול, יש 40,000 פניות", אני רוצה שהפיקוח על החברות האלה יהיה על ידי הממונה לפניות הציבור.
ישראל אייכלר: אנחנו נרצה שיהיה מיפוי צרכי משרדי הממשלה בנושא של פניות הציבור לפי המיקום והצרכים המיוחדים של כל משרד ולא יהיה מצב כפי שמישהו אמר פה, שבכל מושב יהיה צריך להיות כי אסור שיהיה יותר מ-10 דקות הליכה.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים שכל משרד ומשרד וכל צורך וצורך, מה הם הצרכים שלו, המתאימים לצרכים שלו.
ישראל אייכלר: בקיצור.
ישראל אייכלר: לא ענייני קבורה כענייני נישואין, למרות שהם באותה קטגוריה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לפני החלטת הממשלה לשבת עם נציגי פניות הציבור הקיימים ולחייב, אם אפשר עדיין בהצעת מחליטים זו את כל יחידות הסמך כמו הביטוח הלאומי, בפרט היחידות הגדולות, שיהיו כלולות.
ישראל אייכלר: בהחלטה שיש, שר הרווחה חייב להחיל את הכללים האלה על הביטוח הלאומי ויחידות הסמך הגדולות לפחות.
ישראל אייכלר: זה מה שאנחנו מבקשים.
ישראל אייכלר: לא יודע אם היועץ המשפטי יגיד שזה לא שייך מבחינה חוקית וחוקתית ומשפטית.
ישראל אייכלר: אני אומר לכם מה דעת הוועדה.
ישראל אייכלר: אנחנו פנינו למזכירות הממשלה לדווח ולהעביר לנו את כל החומרים לדיון בהצעת המחליטים הזאת.
שלומית אבינח: הם לא יעשו דיון בשבוע הבא.
ישראל אייכלר: אני לא קובע מתי הם יעשו דיון, אבל לפני הדיון, שיעבירו לנו את החומרים, אמרת שיש חומרים שעשיתם מחקרים על מדד השירות.
שלומית אבינח: אבל אני לא מבינה מה אתה מבקש.
אריק קלינר: מבקשים להיוועץ איתנו לפני - - -
ישראל אייכלר: זה כבר אמרתי קודם.
ישראל אייכלר: אבל אני רוצה - - -
יאיר פראנק: אדוני, עוד פעם - - -
ישראל אייכלר: אני כבר מסיים.
ישראל אייכלר: סעיף חשוב מאוד: אנחנו מבקשים ודורשים שיהיה תקצוב לנושא פניות הציבור לפי ההחלטות שלכם, שיישום ההחלטות האלה תהיינה מתוקצבות על ידי משרד האוצר.
ישראל אייכלר: אני לא יודע איך הממשלה אומרת למשרד האוצר לתקצב, אבל שיהיה ברור שזה חלק מהתקציב של משרד האוצר, לתקצב כל משרד ומשרד על פי הצרכים שלו.
יאיר פראנק: אדוני, המחליטים הזה לא יסדיר את מעמדם.
ישראל אייכלר: אמרת, זה כבר רשום בפרוטוקול.
ישראל אייכלר: אבל יחד עם זאת תתייעץ, איתם, תשב איתם.
יאיר פראנק: כל אחד מהמשרדים יישב עם אנשי המקצוע שלו.
יאיר פראנק: אין שום כוונה שגוף ממשלתי מרכזי כמו רשות התקשוב יישב עם כל אחד מבעלי העניין בתוך המשרד, זה לא יקרה.
ישראל אייכלר: אז יש לי הצעה נוספת.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לכל שרי הממשלה, בעיקר אלה שלא היו מיוצגים בוועדה הזאת.
שלומית אבינח: סליחה שאני נכנסת לדבריך.
שלומית אבינח: השאלה, מה שכבר פנינו למזכירות הממשלה - - -
ישראל אייכלר: שידווחו לנו לפני החלטת הממשלה.
שלומית אבינח: לפני החלטת הממשלה.
שלומית אבינח: זה מה שאני שואלת.
יאיר פראנק: אדוני מה - - -
ישראל אייכלר: על כל החומרים שיש לכם, את המדדים והצרכים של המשרדים השונים.
שלומית אבינח: הם רוצים בשבוע הבא להביא את זה להחלטת ממשלה.
ישראל אייכלר: הוא יכול לעשות את זה ביום אחד הוא אומר, יש לו את הכל במחשב.
שלומית אבינח: אני לא הבנתי מה שהיושב ראש סיכם.
ישראל אייכלר: אני מבקש שכן יהיה סעיף תקצוב.
ישראל אייכלר: יש לי ולוועדה הזאת סמכות לבקש שיהיה תקצוב להחלטות שלכם?
יאיר פראנק: בוודאי, יש לך סמכות לכל דבר.
ישראל אייכלר: אז אני מבקש שזה יהיה בהצעת המחליטים שמשרד האוצר צריך לתקצב את ההוצאות האלה.
משה בן שושן: כבוד היושב ראש, עוד משהו.
משה בן שושן: אני חושב שאני נהניתי איך שאתה מנהל את הישיבה הזאת, וזה לא כדי למצוא חן.
משה בן שושן: לצערי הם לא הבינו את העניין שלנו, הם באים בצורה שהם מייצגים, זה הקטע המקצועי שלהם ואני מכבד את זה, מה שהציג פה יאיר ואיתן, אין לי בעיה איתם, אבל מה שאני מבקש - - -
ישראל אייכלר: אני ביקשתי לפנות למזכירות הממשלה להעביר את הדברים וכל מה שאמרתי פה אני רוצה שיבוצע.
ישראל אייכלר: יאיר לא אשם בכל זה, הוא לא שייך לכל זה.
משה בן שושן: נתנו לו לעשו עבודה, הוא עושה.
ישראל אייכלר: אנחנו נשלח למשרדי הממשלה שאנחנו דורשים מהם לא לאשר את הצעת המחליטים הזאת לפני שמבוצעים הדברים שאמרתי פה.
משה בן שושן: אוקיי, אז מיותר להגיד את ההערה שלי.
ישראל אייכלר: שלום וברוכים הבאים לישיבה של הוועדה לפניות הציבור, בנושא הכשלים התחבורתיים החמורים בירוחם.
ישראל אייכלר: הוועדה מתכנסת בעקבות פנייתו של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, חבר הוועדה, שביקש להעלות את סוגיית התחבורה הציבורית בירוחם בעקבות כתבה ששודרה בתקשורת.
ישראל אייכלר: פעם, חשבתי שחברי הכנסת עושים דיונים בנושאים ואחרי זה הדוברים שלהם מוציאים את זה לתקשורת, אבל לא שמעתי שהתקשורת מפעילה את חברי הכנסת.
מיכאל מלכיאלי: היום התקשורת מעלה נושאים, כן.
ישראל אייכלר: בכל אופן, הבעיה היא משתמשי התחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: מתברר ש- 58% ממשתמשי התחבורה הציבורית, זה כלי התחבורה הציבורית שלהם בירוחם.
ישראל אייכלר: ו- 76% מהם מתלוננים על בעיות אמינות ותדירות.
ישראל אייכלר: ו- 13% מתלוננים על היעדר קו פנימי בירוחם בשירות התושבים.
ישראל אייכלר: אני לא אאריך בכל הדברים שאתם בעצמכם תעלו פה, אני רק אומר שירוחם היא עיר מאד מאד חשובה, לא רק כי "מודה ועוזב ירוחם", אלא ככתוב בתורה ש"לא תיקרא עוד לא-רוחמה אלא רוחמה".
ישראל אייכלר: ירוחם זה אהוב, אפילו בערבית – רחמו.
ישראל אייכלר: אז היא עיר מאד אהובה.
ישראל אייכלר: אני יודע על הרבה אנשים שרצו לבוא לשם לגור שם ולא עלתה בידם, כנראה שזה מקום חשוב מאד.
ישראל אייכלר: אבל יש שם 10,000 תושבים כתוב פה, והיא נבנתה ב – 51'.
ישראל אייכלר: עוד לא היה שם איזה תושב שיעשה מה שעשו על דימונה, סלאח, על איך שבנו את ירוחם.
שלומית אבינוח קואולמן: הבמאי הוא מירוחם.
ישראל אייכלר: חשבתי שעל דימונה, סליחה.
ישראל אייכלר: אתם פה גם בירוחם, מכל הסיפור על ירוחם?
קריאה: ירוחם על ראש שמחתנו עכשיו.
ישראל אייכלר: מותר לי כיו"ר וועדה להגיד, שבסיפור המזעזע והמרגש הזה שהוא עשה, חסר קטע אחד הכי הכי חשוב, התרבות והמסורת והדת והאמונה וכבוד הורים, כל הדברים האלה שהביאו העולים כשהם באו לשם, אשר ניטל מהם או שהם נותקו ממנו, לזה כמעט אין אזכור בכל הסרט הזה.
ישראל אייכלר: למרות שנראה שם בעליל שגם אחיו וגם גיסתו, הם אנשים חרדים ממש, זאת אומרת, ההורים שלו היו אנשים חרדים.
ישראל אייכלר: חסר לי בסרט הזה אמירה אחת, זה שלקחו אותם כעובדים או כפועלים, יכול להגיד המעביד "רצינו לספק להם תעסוקה", על כל דבר יש פירכה אבל כאן לקחו מסורת כל כך יפה ואדירה וניתקו דור שלם מזה.
ישראל אייכלר: אמנם התברכה ירוחם כמו שכתוב ש"הדור הרביעי ישובו הנה" שכולם חוזרים שם ומתחזקים, אבל זה לא נמצא בכלל בסרט הזה.
ישראל אייכלר: כך שמאד מעניין אותי מה הכשל הזה, יכול להיות שיבוא מישהו פעם ויעלה את הנושא הזה, כי את זה עוד אפשר לתקן.
ישראל אייכלר: את השנים האבודות של העבודה והפועלים, את זה אי אפשר לתקן.
ישראל אייכלר: אבל את החזרה אל המסורת ולאמונה, את זה אפשר לתקן.
ישראל אייכלר: טוב, בואו נתקן קודם כל את הדברים עליהם נתכנסנו, העניין של התחבורה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם שכשפנה אליי חה"כ מלכיאלי, ברגע הראשון, לא לקח שנייה והסכמנו על זה, למרות שהוועדה שלנו היא וועדה לפניות ציבור על כל הנושאים, אבל התחבורה הציבורית לוקחת מאיתנו את רוב הזמן.
ישראל אייכלר: כי הבעיה האמיתית של האזרח זו התחבורה הציבורית, בכל מקום בארץ.
ישראל אייכלר: וכמה שמדברים על פיתוח הכבישים והרכבות, והנמלים, ונמלי התעופה, ושמיים פתוחים, עדיין תחבורה פתוחה עוד לא עשו.
ישראל אייכלר: יש הרבה שיפורים, אבל יש מחסור גדול בקווים, יש מחסור בנהגים, כל התשובות שיש בכל הארץ, קשה לקבל אותן על ירוחם.
ישראל אייכלר: כי ירוחם היא עיר מרוחקת, ואם כזה אחוז גדול של הציבור תלוי בתחבורה הציבורית אז זה ממש מחנק, וצריך לפתור אותו.
ישראל אייכלר: אז את רשות הדיבור אנחנו נותנים בדרך כלל לפונים שלנו.
ישראל אייכלר: הרב מלכיאלי ידבר מייד אחרי הפונים, כי הוא ייתן את התשובה כמו שאומרים.
ישראל אייכלר: כנרת סויסה וחנה בריגע, בבקשה.
חנה בריגע: את המקרה של ירוחם, אנחנו מובילות כבר מעל לשנה.
חנה בריגע: לא שזה לא התחיל לפני כן, זה התחיל הרבה לפני, אבל ההתעוררות בקרב התושבים היתה לפני קרוב לשנתיים.
חנה בריגע: בסך הכל ירוחם כמו שאתה רואה, 58% משתמשים בתחבורה ציבורית שזה בהחלט חלק גדול.
חנה בריגע: יש גם עוד נתון ששווה להתייחס אליו, שאם התחבורה הציבורית היתה באמת טובה, היו משתמשים בה יותר וככה היינו חוסכים לעצמנו זיהום אוויר, עומס וכו'.
חנה בריגע: עשינו כבר כל מה שאפשר כדי לנסות לשפר את המצב, אנחנו גם בהחלט מודעות לזה שהמצב בכלל במדינה הוא קטסטרופה מבחינת תחבורה ציבורית, מחסור בנהגים תשתיות וכו'.
חנה בריגע: זה לא רק בירוחם, המאבק הזה צירף אליו גם את מצפה רמון ואת רמת נגב והבנו שגם את הפזורה, כולם סובלים מזה שם.
חנה בריגע: אנחנו קצת יותר מחוייבות לזה, אז המאבק של ירוחם ממשיך, אבל זה משליך על עוד הרבה מאד נוסעים.
חנה בריגע: היו לנו מספר פגישות הן עם חברת עמיחי והן עם חברת מטרופולין, אבל שום דבר לא עוזר.
חנה בריגע: היום קיבלנו את התגובה של משרד התחבורה, שמדברת איתנו על אחוזים ובאחוזים זה באמת נשמע לא נורא, כשרק אחוז אחד מסך הנסיעות הוא איחור או שבכלל ההאוטובוס לא מגיע.
חנה בריגע: צריך מאד להבין שבסופו של יום בשורה התחתונה, זה משפיע על אנשים.
חנה בריגע: שמענו כבר על אנשים שפשוט פוטרו מהעבודה שלהם, בגלל איחורים.
חנה בריגע: הם עובדים טובים ומצוינים, אבל אני יכולה גם להבין את המעסיקים שלהם.
חנה בריגע: אנשים שפוטרו מהעבודה, אנשים שפספסו תורים רפואיים, זה לא יכול להימשך ככה.
חנה בריגע: אנחנו יודעים בוודאות, ומטרופולין יכולים לאשר את זה או לא לאשר את זה, שכל בוקר יוצאים מבאר שבע הסעה של נהגי מטרופולין, אנחנו מדברים על חוסר בנהגים נכון, שעובדים בקווי כפר סבא-רעננה-הוד השרון וכו'.
חנה בריגע: זה קורה.