GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<א"ב: לא, אני לא לוקח את זה אישית.
<א"ב: זה לא אישי.
<צ"י: לתושבי גבעת שאול אין נציגות בעירייה.
<צ"י: אין אבא בעירייה.
<צ"י: אני זוכר שאני הבאתי את רות יוסף לשכונה ואמרתי לה מה את עושה?
<א"ב: זוכר את זה.
<צ"י: מה את עושה?
<צ"י: איפה הם יתפללו?
<צ"י: איפה הם ישחקו?
<צ"י: מגדלים בונים בשכונה, רק לא ברור מאיפה.
ישראל אייכלר: היא הייתה יושבת ראש הוועדה המחוזית.
<צ"י: כן.
<צ"י: אמרתי לה תגידי, איפה, מה המדיניות שלך?
<צ"י: אתה צודק.
<צ"י: בסדר, אבל הלאה.
<צ"י: הם לא יתפללו, הם לא ישחקו, הם לא ילמדו, מה התכנית?
<צ"י: ואין לנו אבא.
<צ"י: המקווה זו אחת הדוגמאות הקלאסיות של הזנחה של שנים ואני לא בא בטענה לרב א"ב.
<צ"י: אתם עושה עם הראש, כאילו אתה - - -
<צ"י: הרי הוא אמר בעצמו שלפני השריפה גם המצב היה לקוי.
<צ"י: נו, אז למה - - -
<א"ב: אני גם אמרתי שהתחילו לטפל בשיפוץ גם לפני השריפה.
<צ"י: - - -
<א"ב: לא - - - , אני לא - - -
ישראל אייכלר: אני חושב שאנחנו מיצינו את הדיון.
<צ"י: הוא שלח אותי לרב עמאר, הוא שלח אותי לדוד אזולאי, הוא אומר צביקה, זה SOS, SOS.
<צ"י: עכשיו אני שומע שיש פתרון בעזרת השם בעוד שנתיים.
<צ"י: אני מתפלל להשם שזה יקרה.
<צ"י: אבל ההתנהלות של עיריית ירושלים בנושא המקווה של גבעת שאול, הייתה לעינינו, בעיני תושבי השכונה, כבן חורג.
<צ"י: ככה אנחנו מרגישים.
<צ"י: אולי אנחנו טועים.
<צ"י: הלוואי ועכשיו מהשריפה הזו תבוא הישועה.
<צ"י: בעקבות השריפה הרב עמאר נבהל מלשמוע מה קורה.
<צ"י: לפני זה זה לא עניין את אף אחד והמצב לא היה טוב גם לפני זה.
<צ"י: הרב עמאר נבהל, דוד אזולאי נבהל מאד ויש קרוב מאד אליו - - -
<א"ב: מה הוא עשה בשביל זה?
<צ"י: הוא לא יכול לעשות כלום.
<א"ב: מה הוא לא יכול לעשות?
<א"ב: שיביא כסף?
<ד"א: לנו יש אפשרות - - -
<צ"י: ממי?
<א"ב: שיביא כסף ממשרד הדתות.
<צ"י: ממשרד הדתות או מהממשלה?
<א"ב: זה לא מעניין.
<צ"י: הנה משרד הדתות.
<א"ב: עצם זה שמשרד ממשלתי לא מתקצב את עיריית ירושלים למקוואות, בוא.
<צ"י: אין בעיה, מנחם.
<צ"י: אז גם הוא לא בסדר, מה זה יעזור לי?
<א"ב: מנחם זה אבא שלי.
<צ"י: אה.
<צ"י: טוב, זה קליינר כולנו.
<א"ב: היה.
<צ"י: על כל פנים אני אומר, אני לא יודע מה היא תגיד.
<צ"י: אגב, אני גם לא רואה איפה ב-85% שהיא אמרה לא נכון.
<צ"י: אתם די תמימי דעים שניכם.
<א"ב: שהיה סגור חצי שנה.
<צ"י: לא היא אמרה את זה.
ישראל אייכלר: תפסיקו נו, רבותי.
ישראל אייכלר: אנחנו לא באנו לפה כדי - - -
<צ"י: לא - - -
<א"ב: שלא התייעצו עם תושבות השכונה.
<א"ב: אז אני מודיע לך שהתייעצנו עם הרבנים, עם המינהל הקהילתי, עם הבלניות ועם תושבות.
<א"ב: אני יכול להביא פרוטוקולים של הישיבות.
<צ"י: אתה מדבר איתי על המינהל הקהילתי והרבנים שמלאים תרעומת על עיריית ירושלים ברמה שאי אפשר לתאר.
<א"ב: אז אחרי שהרבנים כולם חתמו שהם ממנים נציג אחד – וזה מסמך שנמצא אצלי ביד – את הרב טרגר, אני מציע שתשאל את הרב טרגר אם יש טענות.
<צ"י: ברור, הלוואי, הנה - - - מתקדמים - - -
<א"ב: היות והרבנים גם לא דיברו בשפה אחת וכל אחד משך לכיוון אחר, אני דרשתי מסמך שממנים רב אחד.
<א"ב: קיבלתי מסמך והיום יש רב אחד והוא מרוצה.
<צ"י: אני רוצה לשאול את הוועדה לפניות הציבור, אם יש פניית ציבור - אין יותר פניית ציבור ראויה לטיפול מאישה שרוצה מקווה.
<צ"י: אני לא רואה.
<צ"י: אולי נכים, אני לא יודע, אבל אני לא רואה.
<צ"י: ואני אומר אם בזכותך הרב אייכלר - - -
ישראל אייכלר: זה לא בזכותי, בזכות הפונים.
<צ"י: בזכות הפונים, בזכות הוועדה, בזכותך, בזכות הרבי.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד בזכות המנהלת.
<צ"י: נכון.
ישראל אייכלר: כי אני רוצה להגיד לכם, אתם יודעים שמפני הצניעות לא ששתי לעשות דיון בנושאים האלה, אבל היא אמרה שאי אפשר לא לעשות דיון.
ישראל אייכלר: צריך לעשות דיון.
<צ"י: אז אני אומר אם בזכות ההתערבות שלך יהיו עוד זכויות בעם ישראל, אני מקנא בעולם הבא.
<צ"י: אני רק מבקש שהוועדה תעקוב.
<צ"י: אני שומע פה שזה עובד עם אישורים.
<צ"י: אני לא בטוח שבעוד שנתיים יהיה מקווה.
<צ"י: אני חרד על זה, אבל אשמח אם הוועדה תעקוב אחרי הביצוע.
<צ"י: אחרי ההתקדמות של בניית המקווה, אחרי שנות דור.
<צ"י: הרב הבטיח להגיד כמה מילים, אז אני לא מתערב.
<ד"ש: אני רק רציתי לומר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לפני סיכום הישיבה לתת לך להגיד, אבל אני רוצה לתת לך קודם עוד אופציה מה הסיבה שיש כל כך הרבה נשים שפונות.
ישראל אייכלר: למשל בשכונות אחרות אין לך את זה, נכון?
ישראל אייכלר: לא, אני משיב, אני לא שואל.
ישראל אייכלר: סימן שהמצוקה אמיתית.
ישראל אייכלר: אם זה לא היה מצוקה אמיתית, לא היו כל כך הרבה מדברות.
ישראל אייכלר: כי בכל שכונה יש נשים, אז מה?
ישראל אייכלר: אז כל אישה הולכת להתעסק בזה וכל אישה יש לה הרבה תלונות על המקוואות, אני יודע, על כל מיני דברים.
ישראל אייכלר: אבל כשכבר באים לצעוק, סימן שכואב.
ישראל אייכלר: בבקשה, דברי סיום ממש.
<ד"ש: אז באמת זה נכון.
<ד"ש: באמת תודה רבה לרב.
<ד"ש: אנחנו רוצים בעזרת השם לצאת מפה עם פיתרון, אז אנחנו גם בעניין של בנייה מדברים פה על אתר בנייה שהבנייה תהיה בשלבים.
<ד"ש: בכל זאת צריך לדאוג גם לצניעות הנשים מבחינת שעות עבודה של פועלים.
<ד"ש: גם לטבול באתר בנייה זה לא נעים.
ישראל אייכלר: הפועלים לא עובדים בערב.
<ד"ש: שעון קיץ הוא בערך בדרך כלל עד שבע.
<ד"ש: יש כאלה שמגיעות כבר בשבע וחצי, שמונה.
<ד"ש: טובלות בין ערביים.
ישראל אייכלר: כן, אבל העובדים שלנו בשלוש סוגרים את הבאסטה.
<ד"ש: אז זהו, אז גם זה.
ישראל אייכלר: אבל תרשום לך את זה כהערה במכרז.
<א"ב: אני מבקש - - -
ישראל אייכלר: אל תבקש, היא באמצע דיבור.
<א"ב: לא, אני כן אבקש.
<א"ב: אני למדתי דבר אחד מהדיון הזה, וסליחה שאני אומר את זה בצורה הזאת.
<א"ב: אנחנו נדבר רק עם נציגים פורמאליים של השכונה.
<ד"ש: גם לו"ז מחייב של הבנייה.
ישראל אייכלר: אפשר להגיד את זה לכנסת?
<א"ב: זה מה שנעשה.
ישראל אייכלר: אתה רוצה שאני אעביר ליושב ראש הכנסת מכתב שפקיד ציבור הודיע לנו כוועדה שאנחנו - - -
<א"ב: לא, לא אמרתי אליכם, אמרתי אל התושבות.
<א"ב: הגברת לא מייצגת - - -
ישראל אייכלר: אבל זו ועדה לפניות הציבור.
<א"ב: סליחה, היא לא מייצגת אף אחד.
ישראל אייכלר: היא מייצגת את עצמה.
<צ"י: לא, לא, הוא לא התכוון.
<צ"י: הוא לא התכוון.
<א"ב: היא מייצגת את עצמה.
<א"ב: היא באה לפה כנציגת השכונה.
<א"ב: היא לא מודעת בכלל למה שקורה ועל סמך - - -
ישראל אייכלר: היא רוצה לייצג את עצמה.
<א"ב: אז בסדר.
ישראל אייכלר: אצלי פונים מי שמייצגים את עצמם.
<א"ב: כל מי שרוצה יכול לפנות, אבל הוא צריך לייצג את עצמו נכון.
<א"ב: היא מציגה את עצמה ולא את השכונה.
<א"ב: בסדר?
ישראל אייכלר: נו, בסדר, לכן אנחנו - - -
<א"ב: עכשיו, היות והנתונים כאן לא נכונים - - -
ישראל אייכלר: מה לא נכון?
<א"ב: פשוט מאד לא נכונים.
<א"ב: פשוט לא נכונים.
ישראל אייכלר: צביקה עדי, שלומית שומעת, גברת ד"א שומעת.
ישראל אייכלר: אתה באת לפה מאד טעון, כנראה שיש - - -
<א"ב: אני בא טעון, כי השכונה הזאת, בניגוד למה שהרב אייכלר טוען, כל אחד שם הוא מלך.
<א"ב: זו שכונה רק של מלכים.
<א"ב: מה לעשות?
<צ"י: מה זה קשור?
<א"ב: כולם פונים.
<א"ב: כולם מתלוננים.
<א"ב: כולם מפריעים להתקדם.
<ד"ש: מקווה זה לא זכות בסיסית, פשוט.
<א"ב: מאד פשוט.
ישראל אייכלר: אבל תנסה להיות.
ישראל אייכלר: היית מאד ענייני בדבריך על המבנה.
ישראל אייכלר: תתמקד בזה.
ישראל אייכלר: אתה הולך לבנות מקווה של 38 חדרים, זה דבר גדול מאד.
<א"ב: אבל לא יתכן שמסביב לשולחן אחד צד אחד יכול רק ללכלך והשני צריך לענות רק עניינית.
ישראל אייכלר: כי אתה עובד ציבור.
<צ"י: אבל לא לכלכו.
ישראל אייכלר: אז שיושב הראש יסתום את הפה למי שמלכלך.
<א"ב: חד משמעית כן.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך, בכל דיון נציגי הממשלה, נציגי הממסד השלטוני מרגישים את עצמם מקופחים בדיון, כי אנחנו מייצגים את הפונים.
<א"ב: אני לא מרגיש מקופח, רק לא יתכן לבוא עם נתונים לא נכונים לכל אורך הדיון - - -
ישראל אייכלר: זכותך להגיד שזה לא נכון, אבל אתה לא יכול להגיד להם - --
<א"ב: על גבול הדמגוגיה, ולבקש מהצד השני להתמקד רק בנתונים מקצועיים.
<א"ב: עם כל הכבוד.
ישראל אייכלר: בוודאי, כי אתה איש מקצוע.
<א"ב: לבוא ולומר שהמקווה לא ייגמר בעוד שנתיים ולבוא ולומר - - -
<צ"י: לא, אמרת הלוואי, למה?
<א"ב: או, בלי הלוואי ובלי שום דבר.
<צ"י: למה אתה כועס?
<א"ב: אני כועס בגלל שאתה פשוט מוציא פה לכלוך.
<א"ב: פשוט מאד.
<א"ב: דברים לא נכונים.
<א"ב: מי שחושב שכשמשקיעים בשכונה, למרות כל ההפרעות מהשכונה, 20 מיליון ויכול עוד לבוא בטענות, סליחה - - -
<צ"י: זה עכשיו.
<צ"י: עד עכשיו.
<א"ב: כן, עכשיו אמרת, אחרי ששמעת הסברים.
<א"ב: צביקה, עם כל הכבוד.
<צ"י: לא, אני מדבר על 10 שנים.
ישראל אייכלר: רבותי, אני רוצה להזהיר את כולם, הכל נרשם בפרוטוקול.
<צ"י: אני לא מבין אותך.
ישראל אייכלר: כשבאים לוועדה, צריך מאד לקחת נשימה עמוקה, כי הכל נרשם בפרוטוקול ואחר כך שקוראים את זה זה נשמע מאד כעוס.
ישראל אייכלר: אז בואו נסכם את מה שדיברנו.
<ד"ש: אני יכולה רק לסיים?
ישראל אייכלר: אה, סליחה, היית באמצע.
<ד"ש: הרב א"ב, אני הגעתי לפה בשמירת הריון.
<ד"ש: הנושא הזה הוא מאד חשוב לי ואני מצטערת שהדיון הגיע לפסים כאלה, אבל זו לא הייתה הכוונה.
<ד"ש: קודם כל אני באמת נציגת השכונה ומאחורי יש לא מעט נשים.
<א"ב: מי מינה אותך לנציגת השכונה?
ישראל אייכלר: סליחה, למה אתה מפריע לה?
<א"ב: כי היא אומרת עוד פעם שהיא נציגת השכונה.
ישראל אייכלר: זכותה להגיד.
<א"ב: מי מינה אותך לנציגת השכונה.
ישראל אייכלר: אני לא מסכים בשום פנים ואופן שלא תאפשר לה לאנשים לדבר.
<א"ב: אני מבקש את כתב המינוי שאת נציגת השכונה.
<ד"ש: הרב א"ב, אתה מינית את הרב טרגר וזה בסדר גמור - - -
<א"ב: אני לא מיניתי את הרב טרגר, הרבנים שלך מינו את הרב טרגר.
<ד"ש: זה בסדר גמור, אבל כשאנחנו פנינו לרבנים, בינתיים שאין איש, אין מה לעשות.
<ד"ש: צריך לטפל בעניין.
<א"ב: אז אתם אומרים שהרבנים לא מייצגים אתכם.
ישראל אייכלר: הרב א"ב, אתה מביא אותי למצבים שלא הייתי רוצה.
<ד"ש: הרבנית צביה אליהו, אם אתה רוצה, ביקשה ממני לטפל בעניין הזה.
<א"ב: יכול להיות.
ישראל אייכלר: אז תפסיק מיד.
<א"ב: אני לא אפסיק.
ישראל אייכלר: תפסיק מיד.
<צ"י: היא אומרת הרבנית צביה אליהו.
<א"ב: היא עכשיו אומרת שהרבנים לא מייצגים אותה.
ישראל אייכלר: אתה לא יכול לפגוע בפונה שבא לוועדה לפניות הציבור.
ישראל אייכלר: בשום אופן.
<ד"ש: אוקיי, אני אבהיר את עניין הנציגות.
ישראל אייכלר: לא, לא, אני לא צריך.
ישראל אייכלר: רק לציין - - -
<ד"ש: הרבנית צביה אליהו פנתה - - -
ישראל אייכלר: מבחינתי את מייצגת את ה - - -
<ד"ש: והיא מינתה אותי לטפל בסיפור הזה.
ישראל אייכלר: את לא חייבת שום דבר.
ישראל אייכלר: כשאת באה לפה לוועדה את מייצגת את כל הנשים שחושבות כמוך.
ישראל אייכלר: אולי יש נשים שחושבות אחרת.
ישראל אייכלר: זו לא בעיה שלי.
ישראל אייכלר: שיפנו גם הן.
<ד"ש: אני שמחה לשמוע.
<צ"י: אתם נפגשתם בעבר?
ישראל אייכלר: כן, כנראה.
<ד"ש: אנחנו נפגשנו וככה זה היה גם בעבר, לצערי.
ישראל אייכלר: אתה מבין?
ישראל אייכלר: אבל אנחנו לא יכולים להרשות את זה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסגור את הישיבה ולסכם לפני זה.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה לשר לשירותי דת להתערב מיד בבעיית המקווה של גבעת שאול ולדרוש לשנת התקציב הבאה תקצוב של כמיליארד שקלים לפחות לבניית ושיפוץ מקוואות ב - - -
<צ"י: בכל המדינה.
ישראל אייכלר: בכל רחבי הארץ, כן.
ישראל אייכלר: לא יתכן שלשר הדתות לא יהיה תקציב.
<צ"י: את לא מסכימה?
<ד"א: אני מסכימה.
<ד"א: אני אשמח מאד, אבל - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה את זה ככה.
<צ"י: מתחילים בגדול ומה שמשיגים – משיגים.
ישראל אייכלר: מיליארד שקלים לבניית מקוואות, מבני דת בכל רחבי הארץ, כן.
ישראל אייכלר: כי יש מחסור עצום ואת יודעת את זה יותר מכל אחד אחר, מה קורה עם כל בתי הכנסת והמקוואות כשבאים אצלכם ואין לכם תשובות.
ישראל אייכלר: וכאלה שכן מקבלים, מקבלים 50,000 שקלים או חצי מיליון, או משהו כזה.
ישראל אייכלר: דבר שני, אנחנו מבקשים את השתתפות המשרד בבניית המקווה בגבעת שאול, כי אני מבין שה-19 מיליון שקלים לא יסיימו לנו את הבנייה.
<צ"י: אז, זה לא נמצא הכסף שהוא אמר?
ישראל אייכלר: 19 מיליון נמצא, אבל לדעתי זה יעלה יותר.
<צ"י: לא, כי זה הולך לשנתיים.
<צ"י: 19 מיליון יש לו לשנה.
ישראל אייכלר: זה בשלבים.
ישראל אייכלר: שנית, הוועדה מבקשת ממשרד הדתות ועיריית ירושלים לבחון אפשרות לשפץ מבנה של מוסד הרב קוק למקווה בשכונת קריית משה.
<צ"י: או בכל מקום שיהיה.
ישראל אייכלר: לא, יש הצעה.
ישראל אייכלר: אני רוצה שיבדקו את זה.
ישראל אייכלר: אני לא אומר שיקבלו את זה.
ישראל אייכלר: שיבדקו ויגידו לי בכתב – בדקנו והעלות לא כדאית, או המקום לא אפשרי.
ישראל אייכלר: גם לגבי זה אנחנו נפנה למשרד הדתות אבל גם לראש עיריית ירושלים בעניין הזה.
ישראל אייכלר: ואנחנו רוצים אם אפשר לקצר את לוחות הזמנים.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה בפניה את הודעת מנהל מבני דת בעיריית ירושלים, הרב א"ב, שכבר בחודשים הקרובים ייצא מכרז לבניית מקווה חדש במקום המבנה הקיים, בסך 28 חדרים למקווה.
ישראל אייכלר: הוועדה תקיים ישיבת מעקב בכנס החורף בעזרת השם, כדי לעקוב אחרי התקדמות הפנייה.
ישראל אייכלר: תודה לכולכם שהייתם איתנו.
ישראל אייכלר: ברוכים הבאים לדיון של הוועדה לפניות הציבור בעניין פניות של תושבי מודיעין עילית והסביבה על עומסי תנועה בעקבות כניסה בודדת לעיר של שבעים אלף נפש.
ישראל אייכלר: זה נושא הדיון עכשיו.
ישראל אייכלר: אחר כך יש לנו דיון נוסף בנושא התחבורה הציבורית, אבל קודם כול הנושא העכשווי, גם התחבורה הציבורית סובלת מזה, העניין של עומסי התנועה בעקבות כניסה בודדת לעיר של שבעים אלף נפש.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שהעיר הזאת היא העיר היהודית הגדולה ביותר ביהודה ושומרון.
<ישראל אפריאט: והחרדית הכי גדולה בעולם.
<ישראל אפריאט: כחרדית, אומרים שהיא הכי גדולה.
ישראל אייכלר: לא משנה, זה מאוד מעניין.
ישראל אייכלר: אני עוד זוכר שקנו את הקרקעות הראשונות שיושבים עליהן היום נדמה לי מתתיהו או חשמונאים.
ישראל אייכלר: במקום שהיום חשמונאים או מתתיהו היה לפני 48' איזה כפר ערבי.
ישראל אייכלר: באנו מאשדוד, מישהו ביקש ממני שאני אבוא לראות את הקרקעות, אז האוטו שלו נשבר מהאבנים והסלעים שהיו שם.
ישראל אייכלר: לא היו כבישים ולא שבילים, שום דבר.
ישראל אייכלר: היום כשאני עובר שם, אני רואה מה שהתפתח באזור, לא יאומן כי יסופר, אבל יש צרות של עשירים.
ישראל אייכלר: הוועדה מתכנסת בעקבות פניות רבות שהגיעו מאנשים שנוסעים מצומת שילת עד מודיעין עילית במשך ארבעים דקות בשעות מסוימות, נסיעה שהייתה אמורה לקחת חמש דקות.
ישראל אייכלר: היציאה בבוקר מהיישוב נמשכת חצי שעה.
ישראל אייכלר: פקקים משתרכים גם במערב בנימין וגם במזרח.
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על עיר שבסוף 2016 כבר גרו שם 66,847 תושבים ובלי עין הרע מדי שבוע נולדים בעיר בממוצע 55 תינוקות, כמעט 3,000 תינוקות בשנה, זאת אומרת זו עיר מאוד תלויה בתחבורה לירושלים ולבני ברק ולכל המקומות באזור.
ישראל אייכלר: העומס משפיע מאוד גם על היישובים האחרים בסביבה, חשמונאים, לפיד, כפר רות, ניל"י ועוד.
ישראל אייכלר: לפני כמה שנים הייתה כניסה נוספת לעיר מכיוון המחסום מכבים-רעות.
ישראל אייכלר: בשנים האחרונות היא נחסמה.
ישראל אייכלר: משרד התחבורה אומר שיש תוכנית להרחבת הכביש.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע את דברי משרד התחבורה בהמשך.
ישראל אייכלר: התכנון צפוי להימשך כחצי שנה.
ישראל אייכלר: בטווח הרחוק יש תוכנית להפוך את ציר 446 לדו נתיבי בשני הכיוונים.
ישראל אייכלר: בטווח המיידי מנסים להקל על הפקקים, אנחנו נשמע עכשיו איך.
ישראל אייכלר: קיימת עדיפות למודיעין עילית ובכך התנועה ממערב בנימין מתעכבת.
ישראל אייכלר: ההצעה, לשנות את הכיכר לרמזור.
ישראל אייכלר: אנחנו לא ניכנס לפרטים אלא נשמע קודם כול כמנהג הוועדה את הפונים.
ישראל אייכלר: הפונים שלנו היום בדיון הזה, אברהם איינשטיין ומתתיהו מרכוס.
<מתתיהו מרכוס: אני מתתיהו מרכוס.
<מתתיהו מרכוס: תודה רבה דבר ראשון לוועדה שהיא לוקחת את הנושא הזה ומטפלת בו.
<מתתיהו מרכוס: כמו שהקראתם, יש פקקים.
<מתתיהו מרכוס: בעצם פה כתוב שהנושא הוא הכניסה הבודדת לעיר ולא זה לכאורה פה העניין באמת.
<מתתיהו מרכוס: לא הכניסה הבודדת לעיר עושה את הפקקים, אלא כמו שלפעמים נתקלים בפקק, בסוף מגיעים לסוף הפקק ורואים שיש לא תאונה ולא כלום, סתם משהו, פה לעניינו הפקק שאנחנו רואים זה כיכר חשמונאים שכל אחד שמגיע מכיוון שילת למודיעין עילית צריך לעצור כמעט עצירת אפס בכיכר של חשמונאים וזה מעכב את כל התנועה אחורה וגם זה מעכב לפעמים ביציאה ממודיעין עילית את אלה שמגיעים, כי כל אחד שרוצה להיכנס לכיכר צריך להסתכל ולעצור, לראות שאין שום רכב בכיכר, אפילו שהוא לא פונה לאיפה שהוא נוסע.
<מתתיהו מרכוס: חוקי התנועה אומרים שאני צריך לתת זכות קדימה למי שבכיכר.
<מתתיהו מרכוס: אני לא יודע אם הוא נוסע ימינה או נוסע לכיוון שאני נוסע, לכן אני חייב לעצור.
ישראל אייכלר: גיליתי בצרפת דבר מדהים, ששם יש חוק שכולם בכיכר צריכים לחכות לכל מי שנכנס מימין.
ישראל אייכלר: זכות קדימה לרכב הבא מימין לכיכר.
ישראל אייכלר: נדהמתי.
ישראל אייכלר: אמרו לי שבכל צרפת זה כך.
<מתתיהו מרכוס: טוב, אז כל עוד שלא יעשו את זה כאן, המחשבה הראשונה - - -
ישראל אייכלר: כנהג לא הייתי רוצה את זה.
<קריאה: הפקקים יהיו עד ירושלים.
<מתתיהו מרכוס: ברעיון אחד אומרים, פה זה רמזורים, אנחנו לא בטוחים שזה רעיון, כי אלה שרוצים לפנות לחשמונאים - - -
ישראל אייכלר: לא, תעצור, יהיה לך יותר קשה.
<מתתיהו מרכוס: יותר קשה, אולי.
ישראל אייכלר: בדרך כלל רמזור מעכב אותך גם אם אין רכב בכיכר.
<מתתיהו מרכוס: הרעיון שאני חשבתי, לעשות נתיב עוקף כיכר.
<מתתיהו מרכוס: כל מי שמגיע פה לכנסת מכיוון מוזיאון ישראל, הוא לא פונה בכיכר אלא יש נתיב עוקף הכיכר, פונים ימינה.
<מתתיהו מרכוס: ככה אנחנו רוצים, שבכיכר חשמונאים יהיה נתיב שעוקף את הכיכר של חשמונאים.
<מתתיהו מרכוס: מי שרוצה להמשיך למודיעין עילית, יעשו סיבוב שעוקף את הכיכר, ימשיכו הלאה.
<מתתיהו מרכוס: אותו דבר גם בכיכר מודיעין עילית.
<מתתיהו מרכוס: אני הגעתי לפני כמה ימים מנתניה ונסעתי דרך 446 הערבי, מכיוון בית אריה.
<מתתיהו מרכוס: כשהגעתי לכיוון מודיעין עילית היה איזה פקק של כמה דקות טובות, חמש דקות.
<מתתיהו מרכוס: ב-waze הראה לי לפני כן שיש עשר דקות פקק שם, ושוב גם אותו דבר.
<מתתיהו מרכוס: חלק רוצים לפנות למודיעין עילית שמאלה בכיכר של מודיעין עילית, בכניסה לעיר, וחלק רוצים להמשיך ישר.
ישראל אייכלר: אז מה הבקשה שלך?
<מתתיהו מרכוס: נתיב עוקף כיכר.
ישראל אייכלר: זו הבקשה שלך, נתיב עוקף כיכר גם במודיעין עילית וגם בחשמונאים.
<מתתיהו מרכוס: כן.
ישראל אייכלר: אתה מסכים איתו?
<אברהם איינשטיין: אני מסכים איתו ומוסיף הוספה קטנה.
<אברהם איינשטיין: עד שיעשו את הנתיב עוקף כיכר, לבטל את הכיכר.
<אברהם איינשטיין: עד היום תושבי חשמונאים סבלו, עד שעשו את הכיכר, אולי שלוש שנים.
<אברהם איינשטיין: היום גם הם סובלים וגם אנחנו סובלים.
ישראל אייכלר: מה אתה מציע במקום?
<אברהם איינשטיין: להוריד את הכיכר.
ישראל אייכלר: רמזור?
<אברהם איינשטיין: לא, מה שהיה.
<אברהם איינשטיין: עד שיעשו נתיב עוקף כיכר ועד שיטפלו, זה ייקח.
<אברהם איינשטיין: בינתיים אנחנו סובלים מפקקים, כמו שהרב אמר, ארבעים דקות.
ישראל אייכלר: מה יעשו תושבי חשמונאים?
<אברהם איינשטיין: הם ממילא סובלים היום, אז לפחות שרק הם יסבלו ולא כולם.
ישראל אייכלר: אני מציע שאם יבוא מישהו מחשמונאים ויציע את זה, אני מקבל.
ישראל אייכלר: תמיד בוועדה אנחנו אומרים, אף פעם אל תציעו הצעה שהיא יכולה לפגוע במישהו אחר כי אנחנו לא נקבל את זה, אפילו אחד מול אלף, כי אין לי זכות לפגוע בחשמונאים.
<אברהם איינשטיין: היום ממילא הם פגועים.
ישראל אייכלר: בסדר, אז תיכף נשמע מהמשטרה.
ישראל אייכלר: יכול להיות שהרמזור יהיה יותר טוב מאשר כיכר.
<הרצל לוי: אבן הנגף שלנו זה לא רק הכיכר שדוברה פה, אלא גם אזור התעשייה בשילת שהוא מרכז בתוכו המון תושבים שמגיעים מכאן לאזור לבצע שם קניות.
<הרצל לוי: כל קטע הדרך מצומת שילת עד הפנייה לאזור התעשייה, חסום בעיקר בסוף השבוע, מה שיוצר חלק מתוך העיכובים הקיימים.
<קריאה: מצומת?
<הרצל לוי: מצומת שילת לפנייה לאזור התעשייה, שמאלה.
<הרצל לוי: מי שמגיע בימי שישי, זה עיכוב של לפחות רבע שעה, מי שצריך להגיע מזרחה.
<הרצל לוי: השאלה אם יש אלטרנטיבה להכניס דרך תחנת הדלק את התושבים שצריכים להגיע לאזור התעשייה ולא להשתמש בתחילתו של הכביש - - -
ישראל אייכלר: הצעה אחת היא שהכניסה לאזור התעשייה תהיה דרך תחנת הדלק ולא דרך הציר.
<הרצל לוי: דרך תחנת הדלק ולא דרך 446 ודרך צומת שילת.
ישראל אייכלר: הצעה שנייה?
<הרצל לוי: זו לא הצעה.
<הרצל לוי: הנתון השני הוא שהכביש עתיר במשאיות כבדות, מערבלי בטון שהם אלה שמהווים חלק מתוך העיכובים עצמם.
<הרצל לוי: האם אנחנו מאפשרים בשעות מסוימות לסוג הזה של כלים כבדים לנסוע?
<הרצל לוי: יכול להיות שבשעות שיא צריך לארגן את הנסיעות של כלי הרכב הכבדים האלה וברובם זה משאיות, מערבלי בטון וכלים מאוד כבדים שהם מהווים חלק מתוך צוואר הבקבוק של הנסיעות עצמן.
<הרצל לוי: הפרייבט לא מהווה קושי כי הוא נוסע.
ישראל אייכלר: אתה מדבר בשעות הבוקר, בשעות אחר הצהריים.
<הרצל לוי: בעיקר בבוקר ואחר הצהריים.
<הרצל לוי: חלק נתון שאפשר להכיל אותו, אפשר להשתמש בו, אפשר להגביל אותו.
ישראל אייכלר: טוב, נשמע תיכף תשובות.
ישראל אייכלר: לגבי הרעיון של הכניסה דרך תחנת הדלק, אני לא גר שם אבל אני מניח שמי שרוצה לקנות משהו, לא רוצה לצאת לכיוון נתב"ג.
ישראל אייכלר: אם הוא יצא בכביש הראשי בתחנת הדלק, הוא יצטרך - - -
<הרצל לוי: הוא לוקח שמאלה - - -
ישראל אייכלר: איפה הוא ייקח שמאלה?
<קריאה: לא, מי שבא ממודיעין עילית לוקח ימינה.
ישראל אייכלר: כן, אבל הוא נכנס לקנות, ואיך הוא יוצא?
ישראל אייכלר: אז הוא יצא לכיוון לוד.
<קריאה: לא, היציאה יכולה להיות היציאה הנוכחית של היום.
<קריאה: זו רק כניסה.
ישראל אייכלר: רק כניסה?
ישראל אייכלר: זאת אומרת לעשות חד סיטרי את הכניסה והיציאה מאזור התעשייה.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע תשובה מהמשטרה.
ישראל אייכלר: אני מקווה שהקצין שומע את ההצעה שלו ושיבדקו את זה, לעשות חד סיטרי את הכניסה והיציאה של אזור התעשייה כדי לאפשר לאנשים להיכנס דרך תחנת הדלק ולצאת דרך הכביש.
ישראל אייכלר: זה יוריד, אתה אומר, חלק גדול מהעומס.
ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו נותנים למר ישראל אפריאט, קצין מטה תחבורה, משרד הביטחון.
<ישראל אפריאט: אני אתן סקירה, אבל קודם כול בואו נעשה סדר.
<ישראל אפריאט: 70,000 תושבים, כניסה אחת.
<ישראל אפריאט: גם יכול להיות 200,000 תושבים, כניסה אחת.
<ישראל אפריאט: את מי שצריך לשאול זה לא אותנו.
<ישראל אפריאט: יש מהנדס מועצה, יש ראש עיר, איך נתת היתרי בנייה, איך נתת היתרי אכלוס?
<ישראל אפריאט: עושים תב"ע.
<ישראל אפריאט: צריך לשאול אותם, איך בנית על זה שעם 70 ו-100 ו-200 ועדיין אנחנו עם אחד.
<ישראל אפריאט: זה משהו לדורותיהם, זה לא עכשיו.
<ישראל אפריאט: אני לא מאשים את גוטרמן.
<ישראל אפריאט: גוטרמן, להיפך, הוא דוחף ומנסה לתקן עוולות עבר, אבל אין ספק שזו לא שאלה לתחבורה.
<ישראל אפריאט: אני לא מאשר תב"עות, אני לא מגביל תב"עות.
ישראל אייכלר: למשל נתיב עוקף כיכר, אתם כן עושים?
<ישראל אפריאט: אני אגיע לזה.
<ישראל אפריאט: יש כבר תוכניות, אנחנו ביום ראשון מתחילים לעבוד.
<ישראל אפריאט: לא רק מדברים אלא גם עושים בתחבורה, אז קודם כל השאלה לגבי כביש אחד ל-70,000 תושבים.
<ישראל אפריאט: אני הייתי שואל את מהנדס המועצה איך זה.
<ישראל אפריאט: זו לא שאלה לאיש תחבורה.
<ישראל אפריאט: אני לא קובע אכלוס, אני תחבורה.
<ישראל אפריאט: לגבי היציאה מהיישוב, אתם יותר מצודקים.
<ישראל אפריאט: אני שלשום הייתי ב-4:00 בבוקר שם בכדי לראות איך זה מתחיל עם הפועלים הפלשתינים.
<ישראל אפריאט: יש שם מחסום מכבים בצמידות למעבר.
<ישראל אפריאט: אין פה ספק אפילו שאתה מה זה צודק.
<ישראל אפריאט: גם הנתונים מראים שאתה צודק.
<ישראל אפריאט: לא רק שאתה צודק, גם כשסופרים, יוצא שגם אתה צודק.
<ישראל אפריאט: הכביש הזה ביהודה ושומרון יצא מובהק בסגירות התנועה שמחייב הרחבה.
<ישראל אפריאט: עכשיו תגיד לי, טוב, ישראל, מה עשית עד היום?
<ישראל אפריאט: לפני חמש שנים כשנכנסתי, הפרוייקט הראשון שעשינו זה הרחבת הכביש שלכם לחשמונאים כולל הכיכר בהתאם לספירות שאז היו לפני האכלוס של עוד שכונות, ושם אם אתה זוכר, הרחבנו שול' ואם מישהו נתקע, עכשיו יש לך שול'.
<ישראל אפריאט: אם הוא עוצר אז הוא לא פוגע באף אחד, ולהבדיל, אפס טענות.
<ישראל אפריאט: מה שכן, מאכלסים עוד, שיהיו בריאים.
<ישראל אפריאט: התב"עות בינתיים התחילו לאלכס.
<ישראל אפריאט: אתה עושה כביש אחד, אתה מקבל עוד אכלוס, אתה מקבל פקק.
<ישראל אפריאט: בכל מקום ככה זה יהיה, לא יעזור לאף אחד.
<ישראל אפריאט: תיכף אני אתן לך את הפתרונות.
ישראל אייכלר: אולי תעשה את זה עכשיו?
ישראל אייכלר: הזמן של הוועדה מאוד יקר.
ישראל אייכלר: אם אתה יכול להגיע מייד לפתרונות.
<ישראל אפריאט: אנחנו עשינו שם קודם כול פתרון של הרחבה של 446 עם שול'.
<ישראל אפריאט: זה פעם אחת.
<ישראל אפריאט: פעם שנייה, הייתה לכם בעיה עם גרין פארק.
<ישראל אפריאט: עד כמה שאני זוכר, השכונה בחורף הייתה מנותקת מהעיר.
<ישראל אפריאט: עשינו מעביר מים, נפתר גם הסיפור הזה.
<ישראל אפריאט: 446, יש תב"ע.
<ישראל אפריאט: אנחנו במסלול לטווח ארוך, הם עכשיו מקדמים מפורט.
<ישראל אפריאט: אני מעריך מעל שנה, כי לעשות תב"ע מפורטת ולקבל התייחסות של כלל הגורמים, משרדי ממשלה, רשויות, חברת חשמל, מים, תקשורת, עד שעונים לך, עד שמחזירים תשובה, אני מעריך מעל שנה.
<ישראל אפריאט: נידרש גם אחרי זה לבצע הליך של הפקעות.
<ישראל אפריאט: אנחנו בתחום של הדיקור.
<ישראל אפריאט: איפה שיכולנו להרחיב, הרחבנו למקסימום באותו פרוייקט שעשיתי הרחבה שם.
<ישראל אפריאט: לטווח היותר רחוק מתוכנן כביש, מקודמת תב"ע על ידי משרד השיכון מהצד המזרחי של מודיעין עילית להתחבר ישירות ל-443 אחרי כפר האורנים ושם זה הכיוון להוציא אתכם.
<ישראל אפריאט: גם אם אני אוציא אתכם, יש בלגן בצומת שילת, אז זה לא משנה אם יהיה לך דו מסלולי ותחכה בצומת שילת עוד שעתיים.
<ישראל אפריאט: הכיוון הוא להוציא אתכם ל-443 מצומת אחרת.
<ישראל אפריאט: טוב לכם, טוב לעיר מודיעין, טוב לכולם, win win.
ישראל אייכלר: איפה זה, באזור חרבתא?
<ישראל אפריאט: הוא יצא אחרי כפר האורנים קצת יותר לכיוון צומת שילת והרעיון הוא שהוא יתחבר לכביש 443.
<ישראל אפריאט: מדובר על פרוייקט שחלקו באיו"ש, חלקו בישראל.
<ישראל אפריאט: יכול להיות שיהיה פה עיכוב כי אני צריך להסתדר בשתי ועדות.
<ישראל אפריאט: יו"ש מתנהל כוועדת תכנון כמו בישראל.
<ישראל אפריאט: זה שתי ועדות כמו בשתי מדינות כאילו ואנחנו בשיתוף פעולה.
<ישראל אפריאט: צריכים באותו קצב לרוץ עם אותה תב"ע בשתי ועדות לתכנון.
ישראל אייכלר: ישראל, אני רוצה להבין כירושלמי איפה יוצאת הצומת החדשה שאתה מדבר.
ישראל אייכלר: כשאני מגיע מירושלים, זה לפני מודיעין?
<ישראל אפריאט: כביש 446 שהוא חוצה את מודיעין עילית ימשיך ישר עד 443.
ישראל אייכלר: איפה מכבים-רעות?
<ישראל אפריאט: הוא יצא בין מכבים-רעות לא במחסום, קצת יותר מערבית.
<ישראל אפריאט: את זה מקדם משרד השיכון.
ישראל אייכלר: בצומת, כן?
<ישראל אפריאט: לא בצומת, אנחנו פותחים צומת חדשה.
ישראל אייכלר: אבל יש צומת מכבים-רעות, לא?
<ישראל אפריאט: הכביש הזה לא יתחבר לצומת, אלא זו תידרש להיות צומת חדשה.
<ישראל אפריאט: זה פרוייקט שמקודם על ידי משרד השיכון.
<קריאה: אולי מול הצומת הקיימת.
<קריאה: בצומת ה-T כנראה ממש, כאילו היא תבוא צמודה.
<ישראל אפריאט: עם מחלף.
<ישראל אפריאט: זה הכיוון, לחבר את מודיעין עילית ישירות ל-443 במקביל ל-446.
<קריאה: מה ההערכות הזמנים?
<ישראל אפריאט: יותר ארוך לדעתי, חמש שנים.
<קריאה: חמש שנים שיהיה כבר מוכן?
<ישראל אפריאט: התב"ע תסתיים שנתיים-שלוש.
<ישראל אפריאט: יהיו בטוח התנגדויות וכמו שאתם יודעים, בבג"צ, אין לי לוחות זמנים כי הוא קובע דיון בשנה, אז אני לא יודע כמה ייקח.
ישראל אייכלר: ברגע שאמרת שצריך גם יהודה ושומרון וגם זה, הבנתי שזה לא חמש שנים.
ישראל אייכלר: אני אומר לכם, חמש עשרה שנה מינימום.
<ישראל אפריאט: לא, לא.
ישראל אייכלר: כי עשר בג"צים כבר מוכנים.
ישראל אייכלר: עוד לפני שסיימתי פה לדבר, מישהו כבר מכין בג"צ שלוקחים איזו קרקע של מישהו שהיה פה לפני מאה שנים, היה לו עץ זית שם באמצע הכביש.
ישראל אייכלר: מה עם הנתיב עוקף הכיכר?