GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ירון רביד: זה בחור אלים, עם סדרה של תשעה דו"חות, עם היסטוריה של אלימות כלפי פקחי הרכבת וכדאי לגנות את זה.
<עוזיאל ותיק: והוא תקף שוטר.
<ירון רביד: והוא תקף שוטר ולכן הוא נעצר.
ישראל אייכלר: את כל מה שאתה אומר לא ראיתי בסרט.
ישראל אייכלר: יכול להיות שלא צילמו את זה.
ישראל אייכלר: אני סומך על משטרת ישראל, שאם הוא היה תוקף שוטר, זה היה מצולם והוא היה יושב בבית סוהר עד עכשיו.
<ירון רביד: אני מוכן להראות לך את הסרטונים שהיו אתמול.
<ירון רביד: יכול להיות שאנחנו לא מדברים על אותם סרטונים.
ישראל אייכלר: הסרט שראיתי היום הוא סרט אלים, שמתאים למדינת סוריה, לא למדינת ישראל.
<עוזיאל ותיק: הפקחים שלנו לא נגעו בו.
ישראל אייכלר: בהנחה שהוא לא שילם, אני אומר לך.
ישראל אייכלר: אני לא מצדיק שהוא לא שילם, אבל אם הוא היה מחבל עם סכין, לא היו עושים לו משהו אחר.
<עוזיאל ותיק: זה בחור - - - לא בפעם הראשונה.
<עוזיאל ותיק: זה בחור שתקף פקח שלנו לפני שנה, בשנת 2016.
ישראל אייכלר: טוב, תשמעו, מה שיקרה ברכבת זה אחריותכם.
ישראל אייכלר: אם האווירה היא כמו שאתה אומר, אם כך מקללים, סימן שמשהו לא טוב קורה אצלכם.
<עוזיאל ותיק: אני חושב שגם אתם צריכים לתרום לעניין הזה.
ישראל אייכלר: כן, כן, הוועדה - - -
<עוזיאל ותיק: גם הוועדה צריכה- - -
ישראל אייכלר: הוועדה תעשה כמיטב יכולתה להוריד - - -
<עוזיאל ותיק: ולא לחמם.
<עוזיאל ותיק: אני חושב שהוועדה צריכה להבין מה הדברים האלה שרצים בזה.
<עוזיאל ותיק: יש לנו 30,000 מפגשי פקחים ביום.
<עוזיאל ותיק: רובם המוחלט, אם לא כולם בדרך כלל, ברוב הימים, נגמרים בסדר גמור.
<עוזיאל ותיק: יש מקרים שבהם הדברים קורים אחרים.
<עוזיאל ותיק: אני יכול לומר לך, אין - - -
ישראל אייכלר: רגע, יש לי כמה שאלות אליך.
ישראל אייכלר: אתה הדובר, סליחה.
<עוזיאל ותיק: אין - - - מהשנה האחרונה, של אלימות של פקחים כלפי אנשים, ואם זה קורה אנחנו נטפל בזה.
ישראל אייכלר: עכשיו יש לי כמה שאלות אליך כדובר.
<עוזיאל ותיק: ורק בשבוע שעבר שברו - - -
ישראל אייכלר: כמה דו"חות הגשתם בשנת 2017?
<עוזיאל ותיק: ואת זה הוועדה צריכה לגנות.
<עוזיאל ותיק: את שבירת הכתף - - -
ישראל אייכלר: אתה אומר לי מה הוועדה צריכה לעשות.
ישראל אייכלר: אני אומר לך מה אתה צריך לעשות.
ישראל אייכלר: אתה לא אומר לי מה אני צריך לעשות.
ישראל אייכלר: אתה צריך להגיד לי למה אתה לא עונה שנה וחודשיים על שאלות שהוועדה שלחה.
ישראל אייכלר: אתה צריך להגיד לי כמה דו"חות נתתם בשנת 2017 וכמה דו"חות ביטלתם בוועדת ההשגות שלכם, כשהבנתם שאנשים הם בסדר.
ישראל אייכלר: את זה אתה צריך לענות לי, לא להגיד לי מה אני צריך לעשות.
<עוזיאל ותיק: - - - כשצריך - - -
ישראל אייכלר: אני עובד בסיטיפס?
ישראל אייכלר: אני עובד אצל הציבור ואם אני רואה שהציבור מרגיש על רכבות, בגלל כמה עבריינים, הוא מרגיש מאוים ואני אומר לך שיש לנו הרבה פניות של אנשים ששילמו, הם מרגישים פחד כשהם נוסעים ברכבת, שמא אולי לא תיקפו נכון והם משלמים.
ישראל אייכלר: אני אספר פה משהו, שאני לא אזהה חס וחלילה שום שם, מה שמספרת המנהלת, על אדם שהוא פגוע בנפשו והוא נוסע ברכבת והוא משלם ואף פקח לא צעק עליו.
ישראל אייכלר: והוא בא בחרדה ומספר למנהלת שיש צעקות ברכבת וצועקים והתנפלויות על אנשים.
ישראל אייכלר: ממש אנשים בפחד.
ישראל אייכלר: זה בעיה שלכם.
ישראל אייכלר: זו גם בעיה שלנו כמדינה, אבל את זה צריך לפתור.
ישראל אייכלר: אני מצאתי מפתח בדברי המנכ"ל שיש פה כשל חוקי, שהם לא מפרידים בין אדם ששילם לבין אדם שלא שילם ובלי נדר אני אגיש את זה.
ישראל אייכלר: אני אבקש את עזרת הייעוץ המשפטי לנסח את זה באופן שיכסה את כל הפרצות שהוא דיבר.
ישראל אייכלר: שלא דומה אדם שלא שילם לאדם ששילם ולא תיקף.
ישראל אייכלר: צריך למצוא איזה שהוא מדרג.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות אותו דבר.
ישראל אייכלר: כי האווירה שמסתכלים על אדם כגנב, כי מה רואים כל האנשים בקרון?
ישראל אייכלר: הם לא אומרים האיש שילם ולא תיקף, מה שאני לא ידעתי אפילו, עד שלא שמעתי את זה מהמנכ"ל.
ישראל אייכלר: שיש מצב כזה שאדם, ואת אמרת לי את זה מבית המשפט, שאדם אפילו שילם ולא תיקף, זה אותו דין.
ישראל אייכלר: הצופים ברכבת אומרים האישה הזאת גנבה, היא רצתה לנסוע בלי לשלם.
ישראל אייכלר: אף אחד לא אומר היא שילמה ולא תקפה.
ישראל אייכלר: זה מדי מורכב בשביל ההמונים.
ישראל אייכלר: ולכן אני מציע עוד הצעה ורציתי להציע את זה כבר קודם.
ישראל אייכלר: אמרת שהפקח בדו"ח חנייה לא עומד מול הנהג, הוא שם לו ב-.
ישראל אייכלר: יכול להיות שגם הפקח שלך, אם הוא רואה – סתם מחשבה, אני לא אומר שתקבלו את זה – הוא מעביר, הוא רואה שהאיש לא שילם, הוא לא צריך להגיד לו כלום.
ישראל אייכלר: הוא רושם, הפרטים שלו נרשמים ואתם תשלחו לו בדואר הביתה את הקנס.
ישראל אייכלר: למה צריך את המפגש הזה בקרון?
ישראל אייכלר: למה צריך את הבושות האלה?
ישראל אייכלר: למה צריך את המאבק הזה?
ישראל אייכלר: זה יכול לפתור לך 50% מהבעיה.
<ירון רביד: למיטב ידיעתי את לנו את כל הפרטים על הרב קו.
<ירון רביד: לפי החוק אני צריך לזהות אותו.
<עוזיאל ותיק: כתובת.
ישראל אייכלר: אז תזהו אותו לפי מספר זהות.
<עוזיאל ותיק: אבל אין מספר זהות.
<עוזיאל ותיק: חלק מהאנשים נוסעים עם רב קו - - -
ישראל אייכלר: אפשר לזהות.
ישראל אייכלר: תגיד לנציגת משרד החבורה.
<נועה צור: הם לא יכולים, סיטיפס - - -
<ירון רביד: חלק נוסעים עם רב קו אנונימי וחלק נוסעים עם רב קו של מישהו אחר.
<נועה צור: ו - - - שמותר להם לקחת - - -
ישראל אייכלר: מה את מספרת לי סיפורים?
ישראל אייכלר: אני ישבתי בוועדות הכלכלה בחוק הכרטיס החכם.
ישראל אייכלר: כל גוף ממשלתי שרוצה, יודע - - -
<נועה צור: ומי שיש לו רב קו אנונימי מה עושה?
<ורד קירו-זילברמן: ואם הוא לא נותן לך את הפרטים שלו, מה אתה עושה?
<ורד קירו-זילברמן: ואם הוא לא רוצה לשלם?
ישראל אייכלר: רגע, רגע, רגע.
ישראל אייכלר: עד הרב קו האנונימי, פתרנו את הבעיה עד הרב קו האנונימי?
<ורד קירו-זילברמן: רגע, החוק אומר שאם הוא לא מוכן לשלם לו לאלתר, הוא צריך לשלוח לו הביתה.
<ורד קירו-זילברמן: נכון, זה הרי הליך מקוצר.
<ורד קירו-זילברמן: איך הוא יודע את הפרטים?
<ורד קירו-זילברמן: איך הוא יודע לאן לשלוח?
<נועה צור: הוא לוקח את הפרטים שלו מ- - -
<ורד קירו-זילברמן: ואם הוא לא נותן?
<עוזיאל ותיק: במידה ו - - -
<ורד קירו-זילברמן: אז הוא יכול לבקש.
<ורד קירו-זילברמן: אז תזהה אותו.
<ורד קירו-זילברמן: אתה יכול לזהות.
<ורד קירו-זילברמן: אדוני, תן לי תעודה.
<ירון רביד: לא, אני מזהה אותו באמצעות המשטרה.
<ירון רביד: אני לא יכול לזהות אותו באמצעות הכרטיס.
ישראל אייכלר: אם אתה כבר צריך להגיע למשטרה, אתה נכשלת.
<ירון רביד: אני לא יכול לזהות אותו באמצעות - - -
ישראל אייכלר: אתה רוצה להוביל אנשים, אתה לא רוצה להיות משטרה.
<ירון רביד: נכון, אבל זה החוק.
ישראל אייכלר: אז מה אני מציע לך?
ישראל אייכלר: אני אומר לך שכן תוכל לזהות אותו.
<ירון רביד: אבל יושב הראש אני מסביר לך, יש רב קו אנונימי.
<ירון רביד: אם אתה עכשיו - - -
ישראל אייכלר: כמה נוסעים ברב קו אנונימי?
<ירון רביד: הרבה מאד.
<עוזיאל ותיק: הוועדה - - - מהלך - - - משלם ברב קו של מישהו אחר.
<עוזיאל ותיק: אז איך אתה - - - הוא יקבל קנס.
<עוזיאל ותיק: אבל הפרטים - - -
ישראל אייכלר: אם אני לוקח כרטיס אשראי של מישהו, אני מוציא כסף והוא משלם את זה.
<עוזיאל ותיק: אבל ברב קו אין את כל הפרטים.
<שלומית אבינח: הפרוטוקול לא קולט כלום.
<שלומית אבינח: סליחה.
<ירון רביד: ברב קו אין את כל הפרטים, בוודאי שלא ברב קו אנונימי ויש גם כרטיסים חכמים - - -
ישראל אייכלר: בכל אופן, אני מציע לכם את זה כהצעה.
ישראל אייכלר: לדעתי 50% לפחות זה לא אנונימי.
ישראל אייכלר: אז פתרתם לכם את הבעיה של 50% מהמפגשים הרעים האלה.
<ירון רביד: לא כל המפגשים הם רעים.
<ירון רביד: אפשר רגע להיכנס לפרופורציות.
<ירון רביד: לא כל המפגשים שלנו רעים.
<ירון רביד: אני אמרתי מקודם, יש לנו 30,000 מפגשים ביום.
<ירון רביד: כמות המקרים שמגיעים אליך – סליחה שאני אומר – ביחס לפרופורציות היא זעומה.
<שלומית אבינח: אז מה המספרים?
<ירון רביד: רוב המפגשים שלנו מצוינים.
<ירון רביד: הם מצוינים.
<ירון רביד: אנשים עוברים ביקורת ומחזירים להם את הרב קו - - -
<שלומית אבינח: מה המספרים?
ישראל אייכלר: על זה אנחנו לא מדברים.
ישראל אייכלר: בזה אין לך בעיה, אבל אם הפקח ראה שהאדום מצפצף לו - - -
<ירון רביד: לא, אז אני אומר, נוצרה כאן איזו שהיא תמונה שכל המפגשים הם עם אלימות והם עם - - -
<שלומית אבינח: כמה דו"חות?
<שלומית אבינח: יש לכם נתונים על שנת 2017?
ישראל אייכלר: לא קיבלנו תשובות.
<שלומית אבינח: לא קיבלנו תשובות כמה דו"חות.
<נועה צור: בשנת 2017?
ישראל אייכלר: כן, בשנת 2017.
<נועה צור: עד יולי יש לי 7,000?
<נועה צור: כמה הגעתם?
<נועה צור: הגעתם ל-10,000 דו"חות?
<שלומית אבינח: מה, לא יודעים?
<נועה צור: כרגע הנתונים שלי הם מינואר עד - - -
<ירון רביד: אנחנו צריכים לבדוק את זה.
<נועה צור: אני אגיד לכם, בסך הכל ניתנו כ-82,000 דו"חות.
<נועה צור: משנת 2012 עד שנת 2017, כאשר רק משנת 2014 ועדת הערר התחילה לפעול.
<שלומית אבינח: אז את מדברת על הדו"חות של סיטיפס, סך הכל דו"חות שניתנו?
<נועה צור: אני אגיד לך, עד היום ניתנו כ-80,000 דוחות.
<שלומית אבינח: בשש שנים שסיטיפס פס - - -
<נועה צור: בשנת 2015, 2016, 2017 – בשלוש השנים האחרונות – עד יולי 2017 הוציאה סיטיפס 55,337 קנסות.
<ירון רביד: מתוך כ-40 מיליון נסיעות בשנה.
<ירון רביד: כדאי גם את זה לדעת.
ישראל אייכלר: אז אדרבא.
ישראל אייכלר: בגלל שזה כל כך מעט, חבל שתפסידו את ה - - -
<ירון רביד: מתוך 120 מיליון נסיעות.
<ירון רביד: צריך גם את זה לשים בפרופורציות.
ישראל אייכלר: אז נכון, אבל בגלל שזה כל כך נמוך, חבל שתפסידו את השם הטוב.
<שלומית אבינח: רגע, שנייה רגע.
<שלומית אבינח: כמה הגיעו מתוך ה-55,000 קנסות לוועדת ההשגה?
<נועה צור: אני לא יודעת להגיד לך בחלוקה לשנים.
<שלומית אבינח: אין לכם את הנתונים האלה?
ישראל אייכלר: יש להם.
<שלומית אבינח: אז למה אתם לא מוסרים?
<ירון רביד: אנחנו צריכים לבדוק.
ישראל אייכלר: כי הוא אומר לי מה אני צריך לעשות.
<שלומית אבינח: אנחנו שאלנו.
<ירון רביד: - - - הפקחים.
ישראל אייכלר: אני אגיד לך תיכף מה אני אגיד.
ישראל אייכלר: אתם תביאו למצב שכשתעמדו-.
ישראל אייכלר: תן לי לשקול עוד 24 שעות לפני אני אגיד לך.
ישראל אייכלר: אתם הולכים למכרזים נוספים, נכון?
ישראל אייכלר: אז טוב שיהיה לכם שם טוב.
<ירון רביד: ברור.
<שלומית אבינח: רגע, למה אין לכם - - -
ישראל אייכלר: כשתלכו למכרז נוסף והציבור יהיה נגדכם, אתם לא תקבלו את המכרז.
<ירון רביד: אבל רק צריך רגע לשים בפרופורציות גם את התלונות של הציבור.
ישראל אייכלר: בסדר, אני מכניס את זה לפרופורציה, אני רוצה לשמוע את התשובות.
<נועה צור: 2,871 עררים הגיעו, אבל לכל השנים.
<שלומית אבינח: 2,871 זה אליכם, זה אחרי ועדת ההשגות.
<נועה צור: זה אחרי ועדת ההשגות.
<שלומית אבינח: אז כמה הגיעו לוועדת ההשגות?
<שלומית אבינח: אין לכם את הנתון הזה.
<שלומית אבינח: מה שהיא אומרת מתוך ה-55,000 – 2,800 הגיעו למשרד התחבורה אחרי ועדת ההשגות.
<שלומית אבינח: כמה הגיעו לוועדת ההשגות?
ישראל אייכלר: לא הרבה.
<שלומית אבינח: אנשים לא יודעים להגיע לוועדת ההשגות.
<נועה צור: זה מתוך 80,000.
<נועה צור: המספר הזה – 2,871 – רק בשלוש השנים - - -
ישראל אייכלר: מתוך 80,000.
ישראל אייכלר: הווה אומר שרוב הציבור לא משיג.
<שלומית אבינח: לא יודע בכלל להגיע לוועדת ההשגות.
<נועה צור: לא, זה לא נכון שהוא לא יודע להגיע לוועדת ההשגות.
ישראל אייכלר: הוא לא משיג.
<שלומית אבינח: אז מה הנתון?
<נועה צור: מה שקורה זה שאחרי שמקבלים דרישה לתשלום מוגדל, יש להם 30 יום להגיש השגה לוועדת ההשגות.
<שלומית אבינח: נכון, ואם הם לא עושים את זה, אז זה מוכפל.
<נועה צור: רגע, שנייה.
<ירון רביד: לא, ממש לא.
<ירון רביד: זה לא מוכפל.
<ירון רביד: זה לא קופץ.
<נועה צור: רשום להם את זה בדרישה, שיש להם אפשרות להשגה ואת הפרטים של ההשגה.
<נועה צור: אחרי זה זה מגיע לוועדה פנימית שלהם.
<נועה צור: יש להם 30 יום או 45 יום לקבל החלטה.
<נועה צור: אחרי 45 יום מקבלים את ההחלטה.
<נועה צור: אם הם לא מקבלים את ההשגה, הם - - - את הפרטים לוועדת הערר.
<נועה צור: כלומר כל מי שמקבל - - -
<שלומית אבינח: מה, אוטומטית?
<נועה צור: אוטומטית - - -
<שלומית אבינח: סיטיפס מעבירים?
<נועה צור: מעבירים במחובר למכתב.
<שלומית אבינח: אז מי שנדחה בוועדת ההשגות - - -
<עוזיאל ותיק: יש מכתב תשובה בדואר רשום - - - לוועדת הערר.
<נועה צור: עם פרטים של ועדת הערר.
<שלומית אבינח: אבל האזרח צריך לפנות, לא סיטיפס.
<ירון רביד: כן, ודאי שהאזרח.
<שלומית אבינח: לא, כי אתם אומרים הם מעבירים אוטומטית לוועדת הערר.
<שלומית אבינח: האזרח צריך לפנות.
ישראל אייכלר: טוב, אני מסיים את הישיבה.
ישראל אייכלר: תרשו לי לסכם את הישיבה.
<אליהו יצחק: יש לי רק שאלה אחת, למה אין פקחים מגבעת התחמושת עד פסגת זאב?
<אליהו יצחק: אני לא רציתי לדבר על זה - - -
ישראל אייכלר: לא כדאי, כי אתה צריך להוכיח את זה וזה אשמה - - -
<אליהו יצחק: אוקיי, כיוון שהדובר דיבר - - -
<שלומית אבינח: נתונים.
ישראל אייכלר: אין לי נתונים לבדוק את זה.
<אליהו יצחק: אני פה ואני אומר לך.
<אליהו יצחק: בסדר, אין נתונים, אין לי בעיה לכתוב את הכל ולמסור לך.
<אליהו יצחק: או שאני אצלם את זה מהיום.
<אליהו יצחק: אני רוצה לדעת למה אם בני דודינו נכנסים מדלת אחת - - -
<שלומית אבינח: אליהו, אנחנו בסיכום.
ישראל אייכלר: אליהו, אנחנו לפני סיכום.
<אליהו יצחק: טוב.
ישראל אייכלר: היה פה מספיק מתח, לא צריך להוסיף עוד דברים.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת שכל פניה שהוועדה לפניות הציבור פונה לסיטיפס, שזה ייחשב ככל אזרח שמגיש פנייה ויתייחסו אליה כאל השגה ויענו לנו תשובות מיידיות.
ישראל אייכלר: דבר שני, אנחנו מבקשים להחשיב את מועד המענה של סיטיפס כתחילת ספירת 30 הימים.
<שלומית אבינח: לזה הם הסכימו.
ישראל אייכלר: זו בקשה שנייה.
ישראל אייכלר: אגב, לא שמענו שום תשובה מהם שהם מסכימים לזה.
ישראל אייכלר: אנחנו נצטרך לבקש - - -
<שלומית אבינח: אתם מסכימים לזה לצורך הפרוטוקול?
<ירון רביד: יש תקנות לעניין הגשת השגה.
<ירון רביד: צריך לבחון את הנושא הזה גם מבחינה חוקית.
ישראל אייכלר: תבחנו את זה ותגידו לנו תשובות בכתב.
ישראל אייכלר: תענו לנו בכתב.
ישראל אייכלר: כל פנייה שיש בה הליך של הוצאה לפועל, הוועדה מבקשת את הקפאת התהליך מאז שאנחנו פונים עד לבירור של הוועדה לפניות הציבור שלכם, או של ההנהלה שלכם.
<ירון רביד: זה מקובל.
ישראל אייכלר: דבר רביעי, כל פנייה שלנו תועבר למנהלת אגף הפעלה ורישוי רכבות, לפיקוח ומעקב אחר הטיפול.
<שלומית אבינח: תתכונני.
ישראל אייכלר: אני מבקש שלא יהיו הרבה.
<נועה צור: צריך התייחסות שלי להכל?
ישראל אייכלר: לא, לא התייחסות, למעקב שלכם.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים שמשרד התחבורה יהיה מעורב בזה, כי בכל זאת זה גורם אזרחי, מסחרי שקונס אנשים.
ישראל אייכלר: אתם צריכים לפקח על זה.
<נועה צור: אני אגיד משהו בעניין הזה.
ישראל אייכלר: לא, אנחנו מסכמים.
ישראל אייכלר: לגבי שינוי חקיקה, הוועדה מתכוונת להכין חקיקה בסיוע הייעוץ המשפטי ובתיאום עם חברת ההפעלה לסגירת פרצות, להבדיל בין נוסע ששילם ברב קו ו/או בחופשי חודשים – שישלם על הנסיעה אבל לא תיקף, שלא יקבל קנס של 180 שקלים כאילו הוא עבריין שלא שילם, אלא כפל תשלום על זה שהוא לא תיקף; ושיהיה הבדל ברור בין אדם שלא שילם, שהוא צריך לשלם קנס, לבין אדם ששילם, רק לא תיקף, שצריכה להיות הרתעה, אבל לא ברמה כל כך מוגזמת של מקסימום כפל תשלום.
ישראל אייכלר: אנחנו חושבים אולי מקסימום עד 20 שקלים.
ישראל אייכלר: אנחנו מציעים כהצעה, לא דורשים, לשלוח דו"חות הביתה ולא להיכנס לעימותים בקרון.
ישראל אייכלר: זאת אומרת במקרה שאתם רואים שיש בעיה עם אדם, אתם יכולים לשלוח הביתה, יש לכם סמכות חוקית כמו כל קונסי תנועה או חנייה.
<חובב הרוש: זה מתבצע בדואר רשום, על פי התקנות.
ישראל אייכלר: כן, אני מדבר לחסוך את העימות.
<שלומית אבינח: את הדו"ח הראשוני.
ישראל אייכלר: אלה הנקודות.
ישראל אייכלר: עוד בקשה אחת, אנחנו רוצים את כל הנתונים של ועדת ההשגות, כמה דו"חות ניתנו בשנת 2017 וכמה בוטלו.
ישראל אייכלר: מלבד אלה שקיבלנו ממשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: השאלה האחרונה, אנחנו רוצים תשובה איך מוציאים הוצאה לפועל על קטינים, האם יש אפשרות כזאת או לא.
ישראל אייכלר: תענו לנו בכתב, כי קיבלנו פניות של קטינים שהוציאו להם הוצאה לפועל.
ישראל אייכלר: זה הסיכום שלנו.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם שהייתם איתנו ונקווה שהכל יהיה בסדר ונמנע את המתחים בתוך הרכבת.
ישראל אייכלר: הנושא – היעדר מקווה בשכונת גבעת שאול וקריית משה.
ישראל אייכלר: יש לנו מספר פניות בנושא כבר הרבה זמן.
ישראל אייכלר: מדובר במקווה שנשרף לפני יותר משנה וחצי.
ישראל אייכלר: המקווה היה סגור יותר מחצי שנה ונפתח במתכונת מצומצמת.
ישראל אייכלר: מדובר בתנאים קשים מאד לתפילה והביאו גם פניות רבות של מתלוננים על התנאים שם.
ישראל אייכלר: מהתייחסות עיריית ירושלים עולה כי בימים אלה פתוחים במקווה 11-12 חדרים ומספר בורות טבילה בתיאום עם רב השכונה.
ישראל אייכלר: העירייה מקדמת פתרון קבע והם בשלבי סיום של תכנון מקווה חדש, גדול ומונגש עם 27 חדרים.
ישראל אייכלר: עלות הבנייה של המקווה היא למעלה מ-20 מיליון שקלים ויש להם כבר 17 מיליון.
ישראל אייכלר: חוץ מעיריית ירושלים לא התקבל סיוע כספי מאגף גורם.
ישראל אייכלר: המשרד לשירותי דת טוען כי עלות השיפוץ 12 מיליון שקלים והעירייה לקחה על עצמה את שיפוץ המקווה.
ישראל אייכלר: יתרת העלות התקציבית לא תגיע מהמשרד.
ישראל אייכלר: יש פער בין העלות שדווחה על ידי עיריית ירושלים לעומת המשרד לשירותי דת.
ישראל אייכלר: אנחנו נדון בעניין כדי להבין קודם כל במה מדובר פה.
ישראל אייכלר: דבר ראשון, כמנהג הוועדה אנחנו פונים לפונים ראשונים.
ישראל אייכלר: הפונה גברת ד"ש, בבקשה.
ישראל אייכלר: נציגת השכונה לטיפול במקרה.
<ד"ש: אז קודם כל תודה רבה לכל המתכנסים ולדואגים בדבר הזה, שהוא מאד חשוב להמון תושבות מהשכונה ואני כרגע שלוחה שלהם.
<ד"ש: הם בעצם שלחו לי גם לפני הפגישה הזאת עדויות חדשות, מלבד העדויות שאספנו מקודם על המצב כיום.
<ד"ש: זה נכון מה שהרב אייכלר תיאר, שכרגע יש 11 חדרים ו-4 בורות.
<ד"ש: רק הבעיה הקשה ביותר זה הצפיפות.
<ד"ש: הוקמה בחוץ סככה לצורך המתנה, מה שלא מאפשר דיסקרטיות בכלל בין הטובלות.
<ד"ש: מלבד העובדה שהמקווה נראה מוזנח, יש גם בעיה בפגיעה פיזית בטובלות, בעצם זה שיש בעיות במים, שזה נגרם בעקבות כל מיני חיידקי מים, תולעי מים שנמצאים מאחורי החיפויים.
<ד"ש: כך נאמר לנו בפגישה הקודמת במשרד הדתות.
ישראל אייכלר: מתי הייתה הפגישה הקודמת?
<ד"ש: לפני כמעט שנה.
ישראל אייכלר: לפני שנה.
<ד"ש: נאמר לנו בפגישה הקודמת שהבעיה הזאת תיפתר רק כשהמקווה בעצם ייהרס וייבנה מחדש, שכן לא ניתן לפרק את זה.
<ד"ש: צריך לפרק את הכל ביחד.
<ד"ש: הבעיה שלנו כרגע, מלבד המצוקה הזאת שנשים נוסעות לשכונות אחרות, בערבי שבתות נשים רבות דוחות טבילה כדי לא להגיע למצב של בעייתיות של חוסר צניעות כלפי הילדים, כלפי הבעל, כשהן חוזרות מאוחר מאד אחרי הטבילה, אחרי שהבעל כבר בבית והילדים בבית.
<ד"ש: זה קרה לא פעם, גם לי אישית.
<ד"ש: גם פגיעה כלכלית.
ישראל אייכלר: בגלל הצפיפות והתורים?
<ד"ש: בגלל הצפיפות.
<קריאה: לא רק צפיפות.
<קריאה: הן לא רוצות ללכת לשם.
<ד"ש: חלקן לא הולכות לשם כבר, במיוחד כאלה שיש להן דרישות אחרות, כמו למשל שהן צריכות תנאי תברואה אחרים, או כאלה שטובלות לשיטת חב"ד, אז הן בכלל צועדות רגלית בערבי שבתות מרחק רב, כי הבור לא בנוי - - -
ישראל אייכלר: מאיפה לאיפה?
<ד"ש: יש להן בבית הכרם בור ובעוד שכונה שהן הולכות אליה בדרך כלל, שהיא קצת יותר רחוקה.
<ד"ש: אני שכחתי כרגע איפה בדיוק.
<ד"ש: לדעתי זה באזור האולם העגול שם.
ישראל אייכלר: השאלה שלי מה הבקשה שלך.
ישראל אייכלר: הבקשה היא להרוס ולבנות מקווה חדש?
<ד"ש: אז זהו, הבקשה היא כמה דברים.
<ד"ש: מכיוון שלא התייעצו עם תושבות השכונה ומהתחלה הבהרנו שזה יהיה קצת בעייתי מבחינתנו, בהתחלה דובר על מקווה גברים בקומה הראשונה, שזה קצת בלתי מתקבל על הדעת מכל מיני סיבות ומצבים.
<ד"ש: אחר כך דובר על זה שבקומה השנייה יהיה מקווה כלות, כשבעצם מקווה כלות זה דבר שצריכים אותו פעם ב-, לעומת הטובלות הרגילות שתאצלנה לעלות לאמבטיות בקומה השלישית.
<ד"ש: דבר נוסף, מסביב למקווה יש חצר, לא ברור לי למה מקווה צריך חצר, במיוחד כשהיא כל כך גדולה ואפשר להשמיש אותה לבנייה רוויה.
<ד"ש: זאת אומרת שלא יצטרכו לבנות שלוש קומות, אלא לבנות לרוחב.
<ד"ש: אני מאמינה שהעירייה יכולה לפתור את הבעיה הזאת.
<ד"ש: כמו כן, כרגע הדרישות שלנו הן להקים מקווה חלופי, שגם הוא ייבנה במקביל באחד מהמקומות בשכונה.
<ד"ש: דיברנו בזמנו עם מוסד הרב קוק, הם הביעו את הסכמתם לבנייה.
<ד"ש: צריך לדבר איתם על באמת להשמיש שטח גדול יותר.
ישראל אייכלר: כשאת מדברת על חלופי את מדברת על זמני?
<ד"ש: לא זמני.
ישראל אייכלר: אה, נוסף.
<ד"ש: ברוב המקוואות בירושלים כיום יש מקווה נוסף.
<ד"ש: מה שלא קיים בשכונה ענקית כמו קריית משה וגבעת שאול, שבה יש אוכלוסייה צעירה שמגיעה.
<ד"ש: ממש מדי יום נבנים פרויקטים ענקיים לזוגות צעירים, האוכלוסייה רק הולכת וגדלה ברוך השם, אבל המקווה לא עומד בתנאים.
<ד"ש: כרגע לא מבחינת הנראות והגודל שלו ובהמשך גם אנחנו מאמינות שנצטרך עוד מקווה, למקרה כמובן שלא יקרה, של השבתה עתידית כמו שקרה כרגע על ידי טעות אנוש.
<ד"ש: אני חושבת שזה מתחייב המציאות, במיוחד אחרי השנה וחצי הזאת שעברנו, שבהן נשים באמת סבלו.
<ד"ש: הדבר הכי כואב זה באמת נשים רבות שכתבו לי על דחיית טבילה במכוון בערבי שבתות, שהן פשוט לא מסוגלות ללכת לטבול שם משלל הסיבות שציינתי.
ישראל אייכלר: אז מה שרשמתי מדברייך, את דורשת לבנות מקווה חדש, בתנאים של המקווה החדש ושייבנה מקווה חלופי נוסף.
ישראל אייכלר: את מתכוונת שזה יהיה מהיר יותר לפני המקווה הזה.
<ד"ש: מהר יותר, כן, ושימש בעתיד גם כדי להקל על העומס במקווה הקיים כרגע וגם חלילה אם - - -
ישראל אייכלר: ואז זה יהיה מקווה נוסף.
ישראל אייכלר: ויש מי שמוכן לתת את שטח, שזה מוסד הרב קוק?
<ד"ש: מוסד הרב קוק הסכימו.
<ד"ש: בעבר דיברנו עם הרב מובשוביץ והוא דיבר שם עם מי שצריך.
<ד"ש: הם הסכימו לתת שטח בקומה התחתונה.
<ד"ש: כמובן שצריך לבדוק את השטח מבחינה הנדסית, לראות שהוא עומד בכל התנאים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת צריך לבדוק מבנה חדש, או שבמבנה שלהם אפשר לתת?
<ד"ש: במבנה שלהם.
<ד"ש: במקלט של מוסד הרב קוק, למטה.
ישראל אייכלר: הם מוכנים לתת קומה, יצטרכו רק לשפץ ולהשקיע.
<ד"ש: כן.
<ד"ש: צריך לבקש מהם להשמיש חלק יותר גדול באמת לזה, אבל בעיקרון יש להם כניסה שיכולה להיות גם כניסה מאחור, דיסקרטית, וגם מוסד הרב קוק עומד בין שתי השכונות, ככה שהוא יכול לשמש את שתיהן בקלות – גם את גבעת שאול וגם את קריית משה.
<ד"ש: אצלנו כמובן מגיעות גם נשים מחוץ לעיר.
<ד"ש: אנחנו נמצאים באזור שמשופע במלונות, לפחות שישה-שמונה ברדיוס הקרוב אלינו, ונשים שמגיעות ואין להן איפה לטבול, זה המקווה.
<ד"ש: זה אחד המקוואות הגדולים בארץ, הוא משמש מדי ערב כ-60 עד 80 טובלות, כשזה לבדו יוצר עומס מתחייב המציאות.
<ד"ש: אין פשוט ברירה אחרת.
ישראל אייכלר: אז יש לנו פה את נציגי עיריית ירושלים והמשרד לשירותי דת.
ישראל אייכלר: אני מבין שהאחריות התפעולית זה עיריית ירושלים, המועצה הדתית, נכון?
<א"ב: תפעולית זה המועצה הדתית.
ישראל אייכלר: ועיריית ירושלים היא הבעלים של המועצה הדתית?
ישראל אייכלר: היא האחראית?
<א"ב: עיריית ירושלים היא הבעלים של המבנה והיא זו שמטפלת במקרה הספציפי הזה בבנייה או במה שלא יהיה.
ישראל אייכלר: מר א"ב, אתה היית פה בדיונים שהיו על המקווה לנכות?
<א"ב: בטח.
ישראל אייכלר: את זוכרת את זה?
<שלומית אבינוח-קואולמן: דיברנו על זה.
ישראל אייכלר: לצורך הפרוטוקול אני רוצה לומר שאז, בדיון הראשון, היה המצב יותר קשה מאשר הדיון עכשיו.
ישראל אייכלר: היה נראה שאין מה לעשות ובכוחות משותפים, בסיעתה דשמיא, הזמינו אותנו למקווה נהדר, יפה, שהיה אז חדשני, מקווה לנכות.
ישראל אייכלר: והיום יש נדמה לי בכל המקוואות - - -
<א"ב: לא, לא כל המקוואות מונגשים, אבל בעוד חודש אנחנו פותחים את מקווה הנכות הכי משוכלל.
ישראל אייכלר: עוד יותר חדש.
ישראל אייכלר: כמה שנים יש את זה כבר?
ישראל אייכלר: 10 שנים?
ישראל אייכלר: 12 שנים?
<א"ב: יותר.
ישראל אייכלר: אז אולי תהיה איש בשורה גם היום.
<א"ב: טוב, אני מוכרח לומר איזו מילה של הקדמה, עוד לפני שאני אכנס לפרטים, כדי שלא ייצא מפה רושם לא נכון.
ישראל אייכלר: אגב, הדיון פה הוא דיסקרטי.
ישראל אייכלר: הוא בכלל לא אמור לצאת.
<א"ב: אני מבין את הכאב של השכונה או של תושבות השכונה, אבל יש תופעה בשכונה הזאת, שהיא תופעה שמזיקה לתועלת העניין.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה באינטרנט.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אתה רוצה לעצור את השידור?
ישראל אייכלר: מלכתחילה זה לא היה צריך להיות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אתה רוצה לסגור את השידור?
ישראל אייכלר: אם הפונות רוצות אז אנחנו נסגור.
ישראל אייכלר: אתם רוצים שזה לא יהיה בשידור?
<קריאה: זה עכשיו בשידור?
<א"ב: לא הייתי משדר דיון מהסוג הזה.
ישראל אייכלר: זה משודר בפורטל.
<ד"ש: לא, לא, עדיף שלא לשדר.
ישראל אייכלר: אז לבקשת הפונה אנחנו נסגור את השידור, בבקשה.
<ד"ש: נראה לי מצד צניעות עדיף שלא.
<ד"ש: מה שאתם חושבים.
<ד"ש: אני לא מחליטה פה לבד.
ישראל אייכלר: בבקשה הרב א"ב.
<א"ב: יש תופעה בשכונה שמזיקה לעניין וחייבים לדעת אותה.
<א"ב: יש מינהל קהילתי בשכונה, יש רבנים בשכונה, אבל יש פי 500 נציגים בשכונה.
ישראל אייכלר: תעזוב את זה.
ישראל אייכלר: דבר איתי יותר על המבנה.
<א"ב: לא, לא, אני אדבר לגופו של עניין, אבל אנחנו מקבלים מאות פניות שכל אחד חושב שהוא יודע מה קורה, כשבפועל לא יודעים מה שקורה, למרות שאנחנו בקשר גם עם המינהל הקהילתי וגם עם רבני השכונה והדברים מתואמים באופן מלא ומוחלט.
ישראל אייכלר: אני לא אוהב תשובות ממסדיות, הרב א"ב.
<א"ב: לא, זה לא ממסדי.
ישראל אייכלר: לא, אני תמיד לא - - -
<א"ב: זה לא ממסדי.
<א"ב: אני אתייחס לגופו של עניין.
ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת לגבי המבנה.
ישראל אייכלר: יש לנו גם נציגים - - -
<א"ב: אין לי בעיה, אני לא מסתתר.
<א"ב: 85% ממה שנאמר פה פשוט לא נכון.
ישראל אייכלר: או, אז בוא תגיד לי מה נכון.
<א"ב: לכן אני אומר, אם היינו מדברים עם הנציגים המוסמכים שהם גם בעניינים ברמה היום יומית- - -
ישראל אייכלר: אני לא מעוניין בנציגים מוסמכים, הרב.
ישראל אייכלר: יש נציגים מוסמכים שזה אתה כאיש עירייה, הגברת ד"א כנציגת משרד הדתות, אני כחבר כנסת והם כתושבי השכונה.
ישראל אייכלר: אין משהו אחר.
<א"ב: זה בסדר, אבל בסופו של דבר מה שמתפרסם ברחוב ועושה - - -
ישראל אייכלר: אני לא עוסק במה שמתפרסם ברחוב.
<א"ב: זה מה שחושבים שיודעים.
<א"ב: אבל לגופו של עניין.
ישראל אייכלר: אנחנו בדיון מאד ענייני.
<א"ב: לגופו של עניין.
<א"ב: קודם כל המקווה לא היה סגור חצי שנה, לא היה דבר כזה.
<א"ב: לא היה ולא נברא.
<א"ב: המקווה נפתח תוך מספר ימים אחרי שהייתה שריפה.
<א"ב: נכון, הוא נפתח בהדרגה.
<א"ב: אחרי שיש שריפה צריך לשקם וכדי להביא את זה חזרה למצב עניינים שאפשר להשתמש, לקח כמה ימים.
<א"ב: כמה ימים הוא היה סגור לגמרי, אחרי זה נפתחו רק בורות לטבילה ואחרי זה נפתחו חדרים.
<א"ב: בזמן מאד מאד קצר נפתחו חמישה חדרים ואחרי זה הגענו ל-11 חדרים.
<צ"י: אז מה לא נכון?
<א"ב: שזה היה סגור חצי שנה.
<א"ב: זה לא נכון שהוא היה סגור חצי שנה.
<ד"ש: אמרנו שבמשך חצי שנה הוא היה בצורה שהוא לא ניתן יותר לשימוש.
<א"ב: הוא לא היה סגור יותר משלושה ימים.
<צ"י: היא לא אמרה.
<ד"ש: לא אמרנו שהוא היה סגור לחצי שנה, זה לא נכון.
<א"ב: זה כתוב.
<א"ב: הוא לא היה סגור חצי שנה, הוא היה סגור שלושה ימים וזה נורמאלי אחרי שריפה.
<א"ב: בכל אופן, השקענו בשיפוץ הזמני הזה כדי שאפשר יהיה להשתמש בו - - -
<צ"י: בכלל, מאיפה יש לך את האינפורמציה שזה סגור חצי שנה?
ישראל אייכלר: אני הקראתי מהחומר שהכינה לי המנהלת המסורה שתמיד מדייקת בעובדות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: בבקשה, אני לא ממציאה דברים.
<א"ב: זה גם בציבור.
<ד"א: לא, במשך חצי שנה הייתה בעייתיות במקווה שלא ניתן היה לעשות הכנות.
ישראל אייכלר: בפנייה כתוב כך.
ישראל אייכלר: אני מקריא את הפנייה.
ישראל אייכלר: במשך יותר מחצי שנה הוא היה סגור עקב שריפת המבנה בשל טעות אנוש.
<א"ב: ומי כותב את זה?
<א"ב: תושבת כנראה.
<א"ב: אז זה לא היה ולא נברא.
<ד"ש: זה לא.