GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<משה דגן: אנחנו לא נמצאים היום במקום שיש לנו את הפריבילגיה להחליט לבד.
<משה דגן: אתה חייב לעבוד לפי אמות מידה שוויוניות, לפי אחידות, אתה צריך לבדוק את הדברים, ולהיפך, זה לטובת הנבחן.
<משה דגן: כאילו אם אני הייתי בשליפה מהמותן מחליט שהבחינה שלו פסולה היה לי קל יותר, אבל אנחנו הולכים עם פנים לנבחן ו - - -
<שלומית אבינח: בסדר, מי שהולך להיות רב, אם הוא מרמה בבחינה זה ככה - - -
יהודה גליק: הוא לא מרמה, זה אולי חשש ל-.
<ורד קירו-זילברמן: לא, שלומית, יש לו זכות טיעון, זכות שימוע, הוא יכול להגן על עצמו.
<שלומית אבינח: אבל הוא לא יודע על כך.
יהודה גליק: לא, יש לו, הוא מקבל מאיתנו מכתב.
<משה דגן: לא, התהליך לוקח זמן.
<שלומית אבינח: אתם מעדכנים את הנבחן שיש חשד?
<משה דגן: הוא יודע שהוא בבעיה.
ישראל אייכלר: הוא יודע?
ישראל אייכלר: אתה שולח לו מכתב שיש דיון בגלל - - -
יהודה גליק: הוא יודע, אנחנו מוציאים לו את זה לא מיידית אחרי המבחן, אבל בהחלט מוציאים לו - - -
ישראל אייכלר: אז אני מציע שאם הגעתם ל-90 יום ועדיין לא הכרעתם בעניינו, מוציאים לו מכתב, אפילו מכתב סטנדרטי, 'היות שנערכת בדיקה לגבי אופי המבחן, אנחנו נתנו את זה לבדיקה נוספת', ואז הוא קיבל ידיעה והוא יודע מה קורה.
<משה דגן: הוא בתוך התהליך, הוא יודע שהנושא שלו נבדק.
ישראל אייכלר: לא, הוא לא קיבל שום תשובה.
<משה דגן: מי?
<משה דגן: פנה אליך מישהו שנכשל?
<משה דגן: שהוא חשוד בהעתקה?
ישראל אייכלר: הם לא קיבלו אפילו תשובה ש - - -
<שלומית אבינח: הוועדה קיבלה, אני אומרת לצורך הפרוטוקול, מספר טלפונים מנבחנים שהם פחדו להגיע.
<שלומית אבינח: אמרתי 'בואו תגיעו', הם פחדו להגיע והבטחתי, אמרתי שאני גם לא מעבירה את השמות כי הם פוחדים, עד עכשיו הם לא קיבלו מענה.
<שלומית אבינח: מתוך ה-20 ו-, זה היה בשבוע שעבר.
<שלומית אבינח: שאלתי אותם 'קיבלתם איזה שהוא - - -', אין תוצאה, יש איזה אתר שאמרו לי 'אין לנו תוצאה.
<שלומית אבינח: אנחנו מתקשרים לרבנות, עוד לא סיימו לבדוק', אין תשובות, אין תשובות.
<שלומית אבינח: שוב, אני לא מבינה, אני אומרת שוב, אז אמרתי לו 'קיבלנו תשובה מהרבנות וכל אלה שלא קיבלו מענה יש סיבות', אז הם אמרו 'מה הסיבות שהם אומרים?
<שלומית אבינח: ' אז אמרתי שיכול להיות שנבחן רשם את השם שלו, יכול להיות חשד להעתקה, יכול להיות שכתב לא קריא, כל מיני סיבות - - -
ישראל אייכלר: שכתבתם.
<שלומית אבינח: 'לי לא אמרו כלום.
<שלומית אבינח: לי לא אמרו כלום'.
<שלומית אבינח: אז פה יש - - - או שמישהו פה לא אומר את האמת.
יהודה גליק: אני רוצה להסביר את מה שאמרתי מקודם.
יהודה גליק: אנחנו בגלל טוהר בחינות, השמות של נבחנים לא נמצאים אצלנו.
יהודה גליק: זאת אומרת עד שאני לא מקבל ציון סופי ולא מזין אותו ואז אני שולח - - -
<קריאה: לא, לגבי החשודים.
יהודה גליק: לא קשור לחשודים.
יהודה גליק: חשודים בהעתקה, אנחנו מוציאים להם מכתב, הם יודעים, הם מכירים את זה מהתהליך.
ישראל אייכלר: אתה מוציא?
ישראל אייכלר: יש מכתב כזה?
יהודה גליק: אנחנו מוציאים.
יהודה גליק: אני בעצם חתמתי לפני שבועיים, אם לא יותר, על חבר'ה שהודענו להם מראש שהם מקבלים התראה, או פסילה, או דברים כאלה, אחרי ייעוץ משפטי ועוד כל מיני - - - העניין הוא שהיא מדברת על אותם 25 או 51 שהיו, כשהם מתקשרים אלינו בפניות שלנו, אז אנחנו אומרים להם 'אם לא קיבלת תשובה כנראה שיש פער בין רב אחד לרב השני' או בדברים האלה.
<שלומית אבינח: מה שהם אמרו לי, שהם לא מקבלים שום מענה.
יהודה גליק: לא, אנחנו אומרים לו שיש פער, אבל אנחנו לא יכולים מראש לעדכן אותם, כי - - -
ישראל אייכלר: אז בוא נרשום את הדברים שלך כסדר.
ישראל אייכלר: קודם כל אתה אומר שאדם שיש עליו חשד שהמבחן שלו לא היה נכון והוא עובר לשימוע או דברים כאלה, אתם מודיעים לו שיש בעיה.
יהודה גליק: זה לוקח זמן.
ישראל אייכלר: אבל הוא מקבל תשובה.
יהודה גליק: הוא מקבל מכתב התראה או שאנחנו נותנים לו אפשרות לשימוע.
ישראל אייכלר: אבל אתם כותבים לו, אתם לא מתעלמים מזה.
יהודה גליק: לא, ודאי שלא.
ישראל אייכלר: זה דבר אחד שצריך לרשום, שזה דבר חשוב מאוד.
<שלומית אבינח: במהלך ה-90 יום או אחרי ה-90 יום.
יהודה גליק: זה בדרך כלל במהלך ה-90 יום, אנחנו משתדלים שזה יהיה בתוך ה-90 יום.
ישראל אייכלר: דבר כזה יכולים לראות תוך שבוע, שבועיים, שלושה, לא צריך 90 יום.
יהודה גליק: לא, זה לא לוקח שבוע-שבועיים, אבל - - -
ישראל אייכלר: אבל לגבי האנשים שאתה צריך מבחן נוסף - - -
יהודה גליק: לא, זה שיש את הפערים, אתה צריך לדעת מה השם שלו - - -
<משה דגן: השם הוא חסוי.
ישראל אייכלר: אז אתה לא יכול להודיע לו.
יהודה גליק: כשהוא מתקשר אליי במענה הטלפוני, או פונה אליי באמצעות ה-CRM, אני יכול לענות לו שכנראה יש פער.
ישראל אייכלר: אז מה שאנחנו צריכים זה להתחיל לצמצם בבירוקרטיה שבין שני הבוחנים לבדיקה השלישית.
ישראל אייכלר: כי אנחנו מה-90 יום לא רוצים לעבור.
<משה דגן: אני לא יכול להתחייב על זה, אני לא יכול להתחייב כשיש את התהליכים האלה.
<משה דגן: אין, זה לא מעשי.
<משה דגן: אתם צריכים אולי פעם אחת לבוא, להתרשם מהעבודה, כדי להבין באיזה תהליכים אנחנו מחויבים לעמוד.
<משה דגן: לבקש דבר כזה, אני לא יכול להתחייב, כי התהליכים האלה הם מאוד מאוד מורכבים.
<משה דגן: אז רק לשים את הדברים בצורה הכי ברורה.
ישראל אייכלר: משה, כשאתה הגעת לפה בהתחלה, היו הרבה דברים שאמרתם שאתם לא יכולים והתקדמתם די יפה.
<משה דגן: לא, דווקא הייתי תמיד אופטימי.
ישראל אייכלר: נכון, אבל היו דברים שאמרתם שלא והגעתם יפה.
<משה דגן: מה למשל?
ישראל אייכלר: כן, לגבי התאריכים.
<שלומית אבינח: הערעור, אמרת שאי אפשר לערער.
<משה דגן: לא, אמרנו שאנחנו בתוך תהליך.
<משה דגן: הנה, הספקנו, ברוך ה', ועדת ערעורים - - -
ישראל אייכלר: משה, קח עליך את כל הקרדיט על השיפורים ואל תיקח על עצמך את הכישלונות.
<משה דגן: מבחינתי זה לא כישלון, אבל זה תהליך מאוד מורכב.
ישראל אייכלר: אם עברתם 90 יום ואין תשובות זה כישלון.
<משה דגן: לא, אני חושב שאם אנחנו מדברים על הכמויות הבודדות האלה זה סביל, זה סביר וזה הגיוני.
<ורד קירו-זילברמן: בתקנון כתוב שצריך לתת תשובה תוך 90 יום.
ישראל אייכלר: כתוב בתקנון?
<ורד קירו-זילברמן: אני אראה לך.
<יעקב אלתר: כבודו, סליחה שאני מתפרץ.
<יעקב אלתר: מדובר על מקרים חריגים ש - - -
ישראל אייכלר: זה לא משנה לי, אנחנו עוסקים במקרים החריגים.
ישראל אייכלר: אף אחד עוד לא בא לספר לנו על אלפי אנשים שנוסעים באוטובוס שהגיעו בזמן, אנחנו מטפלים באותם אנשים שחיכו בתחנה לאוטובוס שלא הגיע בזמן.
ישראל אייכלר: זה התפקיד של הוועדה זאת.
ישראל אייכלר: אתה לא יכול להגיד לי, בגלל שזה רק 50.
ישראל אייכלר: אם אני אחד מה-50 שישבתי לילות שלמים ועשיתי מבחן ולא קיבלתי תשובות, מה אכפת לי שעוד 2,000 קיבלו?
<יעקב אלתר: חלק מה-50 הללו אלה אנשים שחלקם נחשדים בטוהר - - -
ישראל אייכלר: דיברנו, על הנחשדים צריך לעשות את הטיפול שלהם.
<יעקב אלתר: או שהכתב שלהם לא קריא, צריך את המקרים הספציפיים - - -
ישראל אייכלר: בסדר, אנחנו עכשיו נאפשר לשר בא גד לדבר בשם השר.
ישראל אייכלר: הוא עושה עבודה נאמנה, לא רק פה, על העניין הזה, אז בבקשה.
<משה בא גד: תודה על הקומפלימנטים.
<משה בא גד: ברשות יושב ראש הוועדה והחברים הנכבדים שמוזמנים פה, מנכ"ל הרבנות.
<משה בא גד: השר הגיע היום לכנסת ושמע במקרה, לא במקרה, הוא עודכן כבר בשבוע שעבר על התוכן של הזימון הזה וכמי שהשר היה בשעתו, בקדנציה הקודמת, יושב ראש הוועדה לפניות הציבור, הוא אמר שהוא רואה חשיבות רבה לפנייה הזאת, לנושא הדיון היום בוועדה, והוא מבקש, הן מהוועדה, להמשיך לעקוב אחרי הדבר הזה, והן מהרבנות, כיחידת סמך, לעשות כל מה שאפשר בשביל למנוע את הסבל המתמשך הזה - - -
<משה דגן: לא, לא, אין סבל מתמשך.
ישראל אייכלר: רגע, תן לו לדבר בשם השר.
<משה בא גד: תן לי להמשיך.
<משה בא גד: השר התבטא בחריפות עוד יותר.
<משה בא גד: הוא אומר, אנשים עמלים הרבה מאוד זמן, צריך לעשות כל מה שניתן בשביל לצמצם את המענה.
<משה בא גד: גם לאלה החריגים, לצמצם את המענה, לא להשאיר אותם בשוקת שבורה, על המדוכה, ימים ולילות מתמשכים.
<משה בא גד: אדם רוצה לדעת איפה הוא נמצא, גם כשאדם נכשל, מבחינת השר, זו תשובה, אבל הוא צריך לקבל אותה.
<משה דגן: הם מקבלים.
<משה בא גד: אם דיברנו מקודם על נושא של פטור ממכרז לבודק שלישי, אז אנחנו נעשה מה שצריך בשביל - - -
<משה דגן: לא, זה לא פטור ממכרז, אתם מערבבים פה מושגים שהם לא - - -
<משה בא גד: אני חוזר על דבריך.
<משה בא גד: אנחנו מבחינתנו, מבחינת השר, אנחנו ניתן, ואני אומר את זה לוועדה, נעשה כל מה שאפשר בשביל להשוות את הנתונים של בחינות הרבנות לבחינות שקיימות בגופים אחרים.
<משה בא גד: אם צריך הקלות ולנסות להגיע להקלות נוספות בשביל שהתשובות יקבלו מענה יותר, אנחנו לשירות הרבנות בנושא הזה.
ישראל אייכלר: הודעה מאוד חשובה.
ישראל אייכלר: חברת מרמנת, רצית להוסיף משהו?
<שמרית מרילי: אנחנו רק עסוקים בלפרסם את הציונים ולתת מענה למי שפונה אלינו מבחינת אם יש ציון או אין ציון, אנחנו לא מתעסקים בכל נושא הבדיקות או לתת ציונים.
<שמרית מרילי: מרגע שאנחנו מקבלים את הציונים אנחנו משתדלים אפילו באותו יום לפרסם אותם, אלא אם כן זה מגיע בסוף יום ואז אנחנו חייבים לעשות בדיקות לפני.
ישראל אייכלר: אין לכם נגיעה לשאלה הזאת של הבודק השלישי והרביעי.
<שמרית מרילי: לא, אנחנו לא.
ישראל אייכלר: אני אסיים את הישיבה בדברי סיכום.
<משה דגן: רק ברשותך, לציין שבעקבות הבקשות של הוועדה יש היום את האפשרות גם לקבל את הציון באמצעות מענה טלפוני אוטומטי, זאת אומרת שלא צריך לפנות לאתר האינטרנט ולא בטלפון, זה מענה אוטומטי, באמצעות הקשה של קוד וסיסמה, שזה בעצם - - - בעלי המכשירים הכשרים, גם כן נתנו להם מענה, גם מבחינת הליך הרישום, כך שיש מענה מושלם לזה.
<שלומית אבינח: מתי להערכתכם יקבלו כל השלושה, כל אלה ממועדי אב?
יהודה גליק: מה שקורה, אני יכול להגיד לך כרגע מה שיש, שלושת הפערים המדוברים, אחד מתוכם, למשל, זה בעיה של סריקה שאנחנו מטפלים בזה מול החברה או מול הרב לראות איפה הדברים עומדים.
יהודה גליק: אני מקווה שזה יקרה בשבוע הקרוב, כמה שזה תלוי - - -
<שלומית אבינח: בשבוע הקרוב כבר תסיימו את מועד אב?
יהודה גליק: שוב, אני מבחינתי - -
<משה דגן: עושים את המקסימום.
יהודה גליק: - - הרבנים שבסוף ייתנו לי את הציון.
יהודה גליק: אם לא, אז צריך להעביר את זה לבודק שלישי, אז הכול יתעכב.
<משה דגן: יש בעיה של כתב לא קריא שלפעמים זה גם כן דורש מאיתנו לבצע שכתוב.
<משה דגן: שכתוב זה אומר שהנבחן מוזמן אלינו לרבנות והוא מקריא את המבחן ויש קלדנית שכותבת את המבחן על המחשב.
<משה בא גד: ברשות היו"ר, אני רוצה עוד להשלים משפט נוסף לדברים שמקודם נאמרו.
<משה בא גד: מאז שהמנכ"ל החדש של הרבנות עזב את משרת סמנכ"ל לשירותי דת במשרד אצלנו ונהיה מנכ"ל הרבנות, הוא הביא איתו רוח חדשה של חידושים והתרעננויות בכל שדרת הרבנות.
<משה בא גד: גם פה בנושא של המבחנים אנחנו רואים רענונים ואפשר לבדוק את העקומה לאורך השנים.
ישראל אייכלר: כן, ציינתי את זה בדברים שלי.
<משה בא גד: ואני סמוך ובטוח שלאורך הזמן הדברים ייעשו טוב יותר ואנחנו רק ניתן לו את הכלים.
ישראל אייכלר: כן, אני רוצה שזה יהיה לקוצר הזמן ולא לאורך הזמן.
ישראל אייכלר: לגבי מרמנת, יש לי עוד שאלה אחת, אדם שלא הגיע למבחן והוא שילם אגרה ויש לו סיבה מוצדקת, אני לא יודע מה, אשתו ילדה, יש אפשרות להחזר?
<שמרית מרילי: כל מי שלא מגיע למבחן יכול להגיש בקשה להחזר, יש פרק זמן אחרי המבחן להגיש החזר, יש בקשות באתר, או ל-50% או ל-100%, אנחנו מרכזים את כל הבקשות יחד עם כל האסמכתאות, מעבירים את זה לרבנות ולחשבות של המשרד לשירותי דת, הם מקימים שם ועדה ומחזירים לנו תוצאות, מי מגיע לו החזר של 50%, מי מגיע לו החזר של 100%, בהתאם לתוצאות של הוועדה אנחנו מבצעים את ההחזרים.
ישראל אייכלר: תודה רבה, אני מסכם את הישיבה.
ישראל אייכלר: אנחנו רשמנו את ההודעות של מנכ"ל הרבנות הראשית וציינו את השיפורים בתוצאות הבחינות.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת מהרבנות להוציא לנבחנים תשובות עד תום 90 יום, כולל אם צריך בדיקה חוזרת.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את הודעת הרבנות שיש אפשרות לקבל בטלפון, אוטומטי, עם קוד וסיסמה, ולא רק באינטרנט, את תוצאות הבחינה.
ישראל אייכלר: הרבנות מתארגנת, או אם יש חשד להעתקה ו/או בעיות אחרות, יש אפשרות לשימוע לנבחנים כדי לוודא את הזכאות של הנבחן.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לזרז את הליכי בדיקת המבחנים הבעייתיים, לצמצם את ההמתנה למענה.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את הודעות השר, הרב דוד אזולאי, שביקש מהוועדה, ואנחנו נקיים את זה, להמשיך בדיוני מעקב וביקש מהרבנות הראשית לקצר את הסבל של הנבחנים הממתינים לתוצאות הבחינה.
ישראל אייכלר: אנשים השקיעו הרבה הרבה זמן וצריך להשיב להם תשובות כמה שאפשר יותר מהר.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את הודעת מנהל מחלקת הבחינות, שתוך שבוע ימים יקבלו מענה אחרוני האנשים שעדיין לא קיבלו לגבי הבחינה שהייתה בחודש אב.
יהודה גליק: אלא אם כן יהיה פה - - -
<משה דגן: ככל שזה בשליטתנו.
ישראל אייכלר: אני לא קיבלתי תשובה אחת, על מתי הבחינות הבאות.
יהודה גליק: זה פורסם, באדר, ב-13.3, אמור להיות.
ישראל אייכלר: אדר, ניסן ואב ואחרי זה בתשרי?
<משה דגן: אנחנו מוציאים בתחילת שנה לכל הכוללים ולכל מרכזי הלימוד את ה - - -
ישראל אייכלר: אגב, זה שיפור שלא ציינתם.
<שלומית אבינח: שלושה מועדים?
<משה דגן: שלושה מועדים.
ישראל אייכלר: תודה רבה על שבאתם.
ישראל אייכלר: שלום, ברוכים הבאים לישיבת הוועדה לפניות הציבור בנושא תמיכות משרד הרווחה לעמותות חסד לקראת החגים, קמחא דפסחא וחגי תשרי.
ישראל אייכלר: אנחנו בישיבת מעקב לדיונים שכבר עשינו בשנה שעברה, במרס 2017 ובספטמבר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין את הצורך בישיבה הזאת.
ישראל אייכלר: אני מאוד לא מרוצה מהצורך בישיבה הזאת.
ישראל אייכלר: 400 מיליארד שקלים מדינת ישראל מכניסה לספר התקציב בצורה מסודרת וכל תקציב ידוע מראש, לאן הוא הולך, מאין הוא בא.
ישראל אייכלר: לפעמים יש שינויים בספר התקציב ויש רזרבות, אבל אני לא מכיר הרבה תקציבים שכותבים שם סכום סמלי מגוחך ואחר כך צריך כל שנה ושנה להוסיף ולבקש ולהתחנן.
ישראל אייכלר: נכון, כתוב "תחנונים ידבר רש ועשיר יענה עזות" אז העניים צריכים לדבר בתחנונים, לבוא לבקש כל פעם מחדש, אבל אני לא חושב שכך צריך להיות כי לדעתנו הזכות הגדולה היא של הארגונים, ארגוני החסד, שבעצם עושים את מה שהמדינה הייתה אמורה לעשות, לדאוג שלא יהיו אנשים רעבים, בעיקר בחגים, אז הם צריכים לבוא לבקש תמיכה מהממשלה, שזה בסך הכול אחוז קטן מאוד.
ישראל אייכלר: לא ייאמן, תקציב קמחא דפסחא לשנת תשע"ח, נכון להיום, הוא 3.7 מיליון, בשעה שהתקציבן של משרד הרווחה פנה לאוצר לקבל 15 מיליון שקלים לקמחא דפסחא.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, יש לנו פה חוסר פרופורציה מדהים.
ישראל אייכלר: במקום 15 מיליון, שזה מה שהוא צריך לקבל וזה מה שהוא קיבל בשנים קודמות, אולי צריך הרבה יותר, אז רשמו בספר התקציב 3.7 מיליון.
ישראל אייכלר: זה לא נראה.
ישראל אייכלר: אנחנו עכשיו מדברים כבר על תקציב 2019, אנחנו רוצים להיות מוכנים לעוד שנה, שנתיים, שלוש, אנחנו חודש, חודשיים לפני החג, אנחנו צריכים ללכת לבקש, התקציבן צריך לבקש 15 מיליון ו"כולי האי ואולי".
ישראל אייכלר: "המשרד נותן סלים אחידים לכל המשפחות, הרכב הסל לא השתנה", והמשרד צודק בזה, אנחנו תומכים בזה, שסל מזון לא יהיה פחות מ-150 שקל, כי אחרת זה סתם לעג לרש.
ישראל אייכלר: מספיק ש"תחנונים ידבר רש", אבל אם העמותה נותנת לכל סל 150 שקל והמדינה משתתפת בסביבות 8 שקלים, בחגי תשרי זה היה 7.3 שקלים לסל, זה ממש צחוק.
ישראל אייכלר: מול 150 שקלים שהעמותה צריכה לתת, זה בעצם יותר מ-140 שקלים לכל סל.
ישראל אייכלר: אמרתי כבר בדיונים קודמים שאם אני הייתי בעל עמותה, לא הייתי בא לבקש בכלל ממשרד הרווחה, הייתי מביא עוד תורם אחד וסוגר.
ישראל אייכלר: הרבה עושים את זה, אבל מה לעשות שמספר העניים עולה מחג לחג ומספרם של אלה שנזקקים לסלי המזון עולה משנה לשנה.
ישראל אייכלר: האוכלוסייה מתבגרת, העניים נהיים יותר עניים ועובדי הרווחה, העובדים הסוציאליים, שולחים את האוכלוסייה להסתייע בעמותות חסד.
ישראל אייכלר: וכשעמותות חסד מגיעות למשרדי הממשלה זה בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: בדיון לקראת חגי תשרי, ביקשה הוועדה להוסיף 2 מיליון שקלים ופנתה אפילו לשר בעניין, אבל הבקשה לא נענתה.
ישראל אייכלר: "יש ירידה משמעותית בתמיכת המדינה בסלי המזון כבר כמה שנים", זו עובדה שנציגי העמותות טוענים ואנחנו מבקשים, הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה כמה בקשות ואנחנו נעלה אותן בהמשך הדיון, כדי לעזור לעניים.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לעשות קצת סדר בעניין.
ישראל אייכלר: אני חייב לציין ששיפור אחד נעשה, יש למשרד מיזם תזונתי שנקרא "ביטחון תזונתי" וזה דבר חשוב מאוד.
ישראל אייכלר: אנחנו מעודדים את הדבר הזה ואנחנו לא חושבים שצריך לפגוע בדבר הזה אבל מצד שני גם לא צריך לפגוע בעמותות.
ישראל אייכלר: יש למשרד הרווחה המון המון אגפים מבורכים, שבלעדיהם, אני אמרתי כבר ונדמה לי שסיפרתי את זה, הפרוטוקול אולי זוכר, שהייתה פעם שרת רווחה אורה נמיר והייתי בטלוויזיה, אז היה ערוץ 1 והיה לו רייטינג מאוד גבוה, ואמרתי לה שבזכות משרד הרווחה מדינת ישראל יכולה לקרוא לעצמה מדינה יהודית.
ישראל אייכלר: אם לא היה לנו את משרד הרווחה לא היה לנו שום סממן של רחמנים גומלי חסדים וביישנים.
ישראל אייכלר: לכן הדבר הזה הוא מאוד מאוד חשוב וכל פעולה טובה שהוא עושה.
ישראל אייכלר: אבל למשרד הרווחה יש למשל תקציבים לאוטיסטים ותקציבים לילדים עם תסמונת דאון.
ישראל אייכלר: אף אחד לא יבוא ויגיד, בוא ניקח מבעלי תסמונת דאון וניתן לאוטיסטים, בוא ניקח מהאוטיסטים וניתן לבעלי תסמונת דאון.
ישראל אייכלר: פה, בעניין העמותות, יש לי תחושה, הלוואי שאני לא צודק, שבמשרד החליטו, בואו ניקח מהקמחא דפסחא וניתן לביטחון התזונתי.
ישראל אייכלר: זה לא בסדר מבחינתי.
ישראל אייכלר: ביטחון תזונתי הוא מאוד חשוב.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שבגלל דרישת הוועדה היה מעשה טוב שעשה משרד הרווחה, שהכניס את העיר בני ברק, שהייתה היחידה שהייתה ראויה ולא נכנסה, הכניסו.
ישראל אייכלר: אני מבין שעדיין יש בעיה שם שלא מינו עדיין רכז ביטחון, אני מקווה שבימים הקרובים זה יסודר וזה יתחיל לעבוד כמו כולם.
ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לפנות אל המשתתפים בדיון.
ישראל אייכלר: המנהג של הוועדה הזו הוא לתת קודם כל לפונים, אז מי הראשון?
<שלומית אבינח: אהרן כהן.
ישראל אייכלר: אהרן כהן, בבקשה.
ישראל אייכלר: באיזו עמותה אתה מנכ"ל?
<אהרון כהן: "תכלית האדם".
ישראל אייכלר: תכלית?
<אהרון כהן: עמותת "תכלית", כן.
<אהרון כהן: שאספר על העמותה קצת?
ישראל אייכלר: במשפט אחד, כי אנחנו רוצים להגיע ל - - - זו פעם ראשונה?
<אהרון כהן: העמותה קיימת ברוך השם כ-20 שנה.
<אהרון כהן: אנחנו מחלקים כ-1,500 סלי מזון כל שבוע, כל שבוע.
<אהרון כהן: המחסנים שלנו הם פה בירושלים, בגבעת שאול, ואנחנו פרוסים בכל הארץ.
<אהרון כהן: זה מלבד דברים אחרים שאנחנו עושים שזה הסעות לבתי חולים ופרויקט שנקרא "סועדים באהבה", לאמץ משפחות, קשר ישיר בין משפחות, בכל רחבי הארץ.
<אהרון כהן: אנחנו מגיעים לסדר גודל של 6,000, 7,000 משפחות כל חודש, מלבד חלוקת סלי המזון שאמרתי, 1,500 סלי מזון כל שבוע.
ישראל אייכלר: בחגים, קמחא דפסחא לפסח?
<אהרון כהן: סדר גודל של 10,000, 11,000, זה משתנה.
ישראל אייכלר: מה הסכום שאתה מקבל על כל סל ממשרד הרווחה?
<אהרון כהן: לא נעים לי לומר, עזוב ומבזה.
<אהרון כהן: אני רוצה לומר פה משהו אם אפשר בעניין הזה.
<אהרון כהן: תשמע, אני בוגר יחידת צנחנים, 202.
<אהרון כהן: לקחו אותי לצבא, הגעתי לצבא, התנדבתי ליחידה קרבית.
<אהרון כהן: ובצבא, אתה יודע, נתנו לי נשק, אפוד, כובע מגן, כדורים, אפילו אוכל.
<אהרון כהן: שלחו אותי לחזית, אמרתי, בסדר, יש לי פה, אתה יודע, מערכת שעומדת מאחוריי.
<אהרון כהן: עכשיו פה, הקמנו את העמותה הזאת, אנחנו יוצאים לשטח, מתעסקים עם אלמנות, עם יתומים, עם משפחות חד הוריות, עם ניצולי שואה, ואני מרגיש שאנחנו עזובים, מוזנחים, מופקרים – תתמודדו לבד.
<אהרון כהן: לכו לחזית, טוב למדינה, עלה תאנה, סוג של עלה תאנה, תשתמשו בנו ואנחנו שם בחזית, עושים מה שעושים ואני צריך להתמודד.
<אהרון כהן: לפני שבועיים הייתה כתבה עלינו בערוץ 1, הזכרת את ערוץ 1, על סיפור שהיה לי עם בנק לאומי, שעצרו לי שם את כל האשראים שם - - -
<אהרון כהן: מי שראה ראה.
<אהרון כהן: עצרו את כל האשראי שם ואיזה בזיון עברתי בשוק הסיטונאי שם.
<אהרון כהן: אני קונה בשוק הסיטונאי - - -
ישראל אייכלר: זה התפרסם.
ישראל אייכלר: זה הסיפור שלך היה?
ישראל אייכלר: זה התפרסם בתקשורת.
<אהרון כהן: כן, ברוך השם - - - ראתה.
<אהרון כהן: 200,000-250,000 שקל ואני פתוח שם איתם, כל שבוע אני אוסף קניות.
<אהרון כהן: ותשמע, יש שם איזו בעיה ובקיצור, למה אני צריך לעבור את זה?
<אהרון כהן: למה אני צריך לרוץ לגמ"חים?
<אהרון כהן: למה אני צריך להתמודד?
<אהרון כהן: לא פעם אשתי אומרת לי: מה אתה צריך את זה?
<אהרון כהן: מה אתה צריך את הדברים האלה?
<אהרון כהן: אבל תשמע, אני בא הביתה בסוף כל יום, אתה רואה את האלמנות, אתה רואה את היתומים, אתה רואה את המסכנים, אתה רואה את המקרים ובאמת, העמותה לא סקטוריאלית, צריך לציין פה שהעמותה אינה סקטוריאלית, לא משתייכת, כל אדם שפונה ומבקש עזרה מקבל עזרה, משתדלים, אם זה בקטע של המזון, אם זה שאנחנו מפנים אנשים לאכול במסעדות, יש לנו פרויקט שנקרא "סועדים באהבה", 250 מסעדות ברחבי הארץ, לא עולה לי כסף, אנחנו פשוט מתווכים בין בעל המסעדה עם השאריות לבין הנזקקים עצמם.
<אהרון כהן: 250 מסעדות.
<אהרון כהן: כן, זה התפרסם גם בזמנו ב'ידיעות אחרונות', בעמוד הראשון ועוד - - -
ישראל אייכלר: האיש מקבל אצלך תלוש ללכת ולאכול באיזו מסעדה?
<אהרון כהן: הוא לא מקבל תלוש, זה קשר ישיר שאני מפנה אותו.
<אהרון כהן: עכשיו מתקשרת משפחה - - -
ישראל אייכלר: איך זה מגיע אליו?
<אהרון כהן: מתקשרת משפחה מקרית גת או מנהריה, אין לי מענה, אני לא יכול לתת לה עכשיו סל מזון, אז אני אומר לה: "תביאי לי שמות של מסעדות באזור שלך", פונה לבעל המסעדה, משכנע אותו, תעודת הוקרה הוא מקבל, קבלה לצורך מס - - -
<אהרון כהן: הוא נותן לי לאכול, לאשה, למשפחה, יש לי ילדים ממשפחה חד הורית עם כך וכך ילדים, אז הוא נותן להם לאכול אחת לשבוע, פעמיים בשבוע - - -
ישראל אייכלר: הם נכנסים למסעדה או שהוא שולח להם?
<אהרון כהן: אוכלים כאחד האדם.
ישראל אייכלר: במסעדה?
<אהרון כהן: במסעדה עצמה, ההבדל הוא שהם לא משלמים כסף.
<אהרון כהן: לא משלמים כסף.
<אהרון כהן: ממש יושבים ואוכלים.
<אהרון כהן: זה פרויקט - - -
<שלומית אבינח: בירושלים?
<שלומית אבינח: איפה הפרויקט?
<אהרון כהן: בכל הארץ.
<אהרון כהן: 250 מסעדות בכל הארץ.
<אהרון כהן: מי מממן לי את הפרויקט?
<אהרון כהן: זה הפרויקט, "סועדים באהבה", כל מיני, כתוב פה, פרויקט מאוד יפה.
ישראל אייכלר: יפה מאוד, יפה מאוד.
<אהרון כהן: מי מממן לי?
<אהרון כהן: נגיד שאוקיי, לא עולה לי כסף, בסדר, אבל יש לי מזכירה ועוד מזכירה ולתווך ולקשר.
<אהרון כהן: "היית היום במסעדה, אכלת, לא אכלת", תעודת הוקרה, כל הדברים האלה אז הכול נופל עלינו.
<אהרון כהן: מה שאני בא לומר - - -
ישראל אייכלר: במשפט אחד, אהרון, מה אתה מצפה, אם אני משרד הרווחה, מה אתה רוצה?
<אהרון כהן: תשמע, אין לי בעיה.
<אהרון כהן: איך אומרים החבר'ה?
<אהרון כהן: סבבה, אני בשטח, אני עוזר לנזקקים, תעזרו לי, תנו לי גב, תנו לי כתף, כמו בכל מקום שבעולם, תנו לי כתף.
<אהרון כהן: האדון יוסי ויטמן, שעוזר לנו, משתדל, הופך עולמות, אבל מה עוד אפשר לעשות?
<אהרון כהן: הגב' יוכי אילוז, אני מכיר אותה, היא גם מכירה את הפעילות שלנו הרבה שנים, היא מרימה ידיים.
<אהרון כהן: היא אומרת: "תשמע, מה אני יכולה לעשות?
<אהרון כהן: אלה התקציבים".
<אהרון כהן: מה שאני מצפה, אני חושב, שלחתם אותנו לשדה הקרב, הכול בסדר, אנחנו נמצאים שם ונהיה שם אבל בואו תעזרו, תנו כתף.
<אהרון כהן: שאלת אותי לגבי הסכומים, זה שקלים בודדים, גם דיברתי על זה לא מעט בתקשורת, בגלי צה"ל ואיפה שלא יהיה, זה פשוט לעג לרש.
<אהרון כהן: מה זה?
<אהרון כהן: נותנים לנו פה, נותנים למשפחה, אם תתרגם את זה, שקית שוקו ולחמנייה.
<אהרון כהן: אתה מצפה ממני שאני אתן סל למשפחה לפסח ומה שאתה בעצם נותן לי זה שקית שוקו ולחמנייה לתת למשפחה, זו בדיחה.
<אהרון כהן: אתה יודע מה, אל תיתן ואני אומר עכשיו מידיעה, שהרבה עמותות לא פונות.
<שלומית אבינח: דיברנו על זה גם בישיבה.
<אהרון כהן: עוד נושא חשוב מאוד, שגם הבירוקרטיה סביב הנושא הזה, פקידים וסעיפים וקבלות ואם אני עכשיו הגעתי לספק שהוא נותן לי אשראי לארבעה חודשים, אז זה לא נתפס, הקבלה הזו נפסלת.
<אהרון כהן: למה?
<אהרון כהן: "עזוב, זה לא שייך לפסח".
<אהרון כהן: הוא נותן לי אשראי, מה אתם רוצים?
<אהרון כהן: "לא, זה לא שייך, רק מה שקשור לפסח".
<אהרון כהן: אז פוסלים לנו קבלות ובירוקרטיה והכול, ומקצצים, מקצצים מקצצים - - -
ישראל אייכלר: מה-7 שקלים האלה?
<אהרון כהן: עכשיו אישרו לנו, למשל 2,300 סלים, 180,000 שקל, כמדומני, משהו כזה, בסופו של דבר, אחרי כל הקיצוצים, אני לא יודע מספרים, לכמה הגענו, ל-30,000-40,000 שקל?
<אהרון כהן: משהו הזוי.
<אהרון כהן: אז אמרתי להם, עזבי, עזבו, בואו נמשיך הלאה, כמו שאתה אומר, לתפוס - - -
ישראל אייכלר: תורם נוסף, כן.
<אהרון כהן: תורם נוסף, שאכפת לו ויש כסף - - -
ישראל אייכלר: אבל אנחנו פה כמדינה לא יכולים להשאיר את זה.
ישראל אייכלר: אם היית אדם פרטי הייתי אומר את זה, אבל כיושב ראש ועדה אני לא יכול להסכים עם זה.
ישראל אייכלר: מה, נשלח אנשים להתרים כסף בשביל עניים?
<אהרון כהן: זה עצוב מאוד, כי באיזשהו מקום המדינה גם יודעת, כשאתה מדבר עם אנשים, אז אומרים לי אנשים, "תשמע, מה אתה רוצה, קח מהמדינה".
ישראל אייכלר: מצ'ינג, כן.
<אהרון כהן: "לך למדינה, המדינה צריכה לעזור - - -
ישראל אייכלר: פעם היה מצ'ינג במדינה, שכל תרומה שאדם מביא המדינה משתתפת בחצי.
<אהרון כהן: נכון.
<אהרון כהן: אתה מדבר על הנושא של הביטחון - - -
ישראל אייכלר: בהרבה דברים.
<אהרון כהן: מי מקבל את זה?
ישראל אייכלר: מי מקבל ביטחון תזונתי?
<אהרון כהן: מה שאתה אומר, המיזם שעשיתם אותו - - -
ישראל אייכלר: לא אני, משרד הרווחה.
<אהרון כהן: לא משנה, מי שעשה אותו, זה רק באזורים מסוימים וזה לא נותן מענה לכל החרדים.
<אהרון כהן: זה רק אזורים מאוד מסוימים, מאוד סקטוריאלי, לא יודע למה.
ישראל אייכלר: טוב, בסדר, אהרון, אנחנו שמענו, אנחנו רוצים לברך אותך על הדברים האלה, מאוד ריגש העניין של המסעדות.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם, אפשר להגיד אשרי עם ישראל, כי פעם, אם היית נכנס למסעדה, הוא היה אומר, "אדוני, פה זה לא הכנסת אורחים, פה משלמים".
ישראל אייכלר: ואתה הולך, הופך את המסעדה להכנסת אורחים - - -
<קריאה: בארגון "תכלית" תמורת 15 שקל אתה יכול לקבל כל שבוע ארגז ירקות וזה.
<אהרון כהן: כן, זה בנוסף.
<קריאה: זה אני מכיר, מכיר אצלי בבניין אישית, שמגיע לשני שכנים, מגיע כל שבוע.
<אהרון כהן: איפה אתה גר?
<קריאה: ברמות ד', יש שם - - -
<אהרון כהן: אתה רואה?
<אהרון כהן: לא צריך לבוא.
ישראל אייכלר: יפה, אשריך, אהרון הכהן, השם אומר הכול.
<אהרון כהן: לא, אני לא מחפש לעצמי שום דבר.
<אהרון כהן: זה - - -
ישראל אייכלר: אנחנו עוברים לאלחנן צעידי.
ישראל אייכלר: מאיזו עמותה אתה?
<אלחנן צעידי: אני מנהל עמותת "קרן אהבת חסד", עמותה שקיימת חמש שנים, היא עמותה פרטית.
<אלחנן צעידי: כעמותה פרטית אנחנו - - -
<שלומית אבינח: אתם ביחד?
<<קריאה: > "קרן אהבת חסד" ו"אהבת חסד בארץ הקודש", שתי עמותות נפרדות.
<אלחנן צעידי: למי שמכיר קרן "אהבת חסד" היא לא עמותה שעושה הוראות קבע או דברים מהסוג הזה, אנחנו מלווים משפחות כבר חמש שנים.
<אלחנן צעידי: הקושי אצלנו זה שבגלל שזו עמותה פרטית אז כמו שנוהגים לומר, "יש כבר מי שנותן אז מה אתה רוצה מאיתנו?
<אלחנן צעידי: תן לנו ללכת לזה", אבל הבעיה שכשזה עמותה פרטית אנחנו נחשפים, אמנם לפחות בירוקרטיה, אבל אנחנו נחשפים לעוד ועוד משפחות ואנחנו מוצאים שהמענים, ככל שהזמן עובר המענה גדל ובסוף, כשזה בן אדם אחד או שני בני אדם הדבר הזה לא יכול להיות רק עליהם.
<אלחנן צעידי: זו עמותה שמחלקת קרוב ל-60 מיליון שקל בשנה.
<אלחנן צעידי: העבודה שלנו היא כל השנה וזהו.
<אלחנן צעידי: אני נמצא פה כי אנחנו חייבים את החלק שלנו מול הרווחה - - -
ישראל אייכלר: אמרת 60 מיליון שקל?
<אלחנן צעידי: בשנה.
ישראל אייכלר: הקרן שלך?
<אלחנן צעידי: כן.
<אלחנן צעידי: יותר מזה.
ישראל אייכלר: כמה אחוז מזה זה סיוע מהמדינה?