GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומית אבינח: החשש של ירון הוא שברגע שיהיה ההסדר הזה, אז אנשים יעשו את זה כשיטה.
ישראל אייכלר: לא, יש לו חשש אחר שהוא לא יזהה את מי שלא תיקף.
<נועה צור: קודם כל הוא צריך לנהל פה מערך ואם הוא תפס אותו פעם אחת, הוא כמה פעמים נסע והוא תפס אותו - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה לבטל את הדבר הזה שבן אדם ששילם, עובד אצל המדינה ללכת לתקף.
<נועה צור: זה לא עובד אצל המדינה.
<נועה צור: זה - - -
ישראל אייכלר: כן, אני שילמתי כרטיס וזכותי לנסוע.
<נועה צור: אנחנו הרגלנו את הנוסעים להתנהגות מסוימת.
<נועה צור: הנוסע עלה, הוא צריך לתקף.
<נועה צור: זה חלק מהתנהלות שלו, גם כשהוא נוסע בכרטיס חופשי חודשי.
ישראל אייכלר: אבל לא מגיע לו על זה 180 שקלים.
<שלומית אבינח: ועיקול של 360 שקלים.
ישראל אייכלר: ועיקולים של 360 שקלים ובושות בעיני כל ישראל.
ישראל אייכלר: סך הכל מגיע לו, ישלם כפל תשלום.
<נועה צור: העיקול זה משהו אחר, אם הוא לא משלם זה עיקול, זה לא שעושים לו עיקול בכל מצב.
<נועה צור: עיקול זה אחרי שאתה לא משלם.
<נועה צור: ויש גם ערכאות.
<נועה צור: אנחנו תיכף נדון בזה, אבל גם הנושא של העיקול - - -
ישראל אייכלר: את אומרת שאני צריך לעשות חקיקה ראשית?
<ורד קירו-זילברמן: זה כתוב.
ישראל אייכלר: זה לא תקנה שאפשר לשנות?
ישראל אייכלר: אם אני אעשה בוועדת ה - - -
<ורד קירו-זילברמן: זה תלוי.
<ורד קירו-זילברמן: אני אסביר את הפלטפורמה המשפטית בקצרה מאד.
<ורד קירו-זילברמן: יש את פקודת מסילות הברזל ונוסף שם פרק לגבי תחולת הוראות הפקודה לעניין מסילת ברזל מקומית.
<ורד קירו-זילברמן: שם באמת מדובר על התיקוף.
<ורד קירו-זילברמן: סעיף 46 (ב) (1) ב' מדבר על זה שהנוסע במסילת ברזל – יש שם התאמות למסילת ברזל מקומית.
<ורד קירו-זילברמן: נוסע במסילת ברזיל מקומית יעביר לפני תחילת הנסיעה או בתכוף לאחר תחילתה את הכרטיס כאמור בסעיף קטן א', במתקן המיועד לכך וכו'.
<ורד קירו-זילברמן: ואז באמת כל השרשרת אחר כך של הפעילות והעונשים והקנסות וכו', מתייחסים לנושא הזה.
<ורד קירו-זילברמן: אז אם רוצים לעשות איזה שהוא מדרג או איזו שהיא אמירה נורמטיבית אחרת, היא צריכה להיות בחוק הראשי.
ישראל אייכלר: סעיף קטן 1, שאדם ששילם ולא תיקף, ישלם רק כפל תשלום.
<ירון רביד: איפה ההרתעה, יושב הראש?
ישראל אייכלר: למה מגיעה לו התרעה?
ישראל אייכלר: ההרתעה זה כפל התשלום.
ישראל אייכלר: הוא צריך לשלם כפול.
<ירון רביד: מתנצל, זה לא מרתיע, יושב הראש.
ישראל אייכלר: מה, בשביל 6 שקלים הוא לא יואיל בטובו לשים את הכרטיס?<
<ירון רביד: אני מתנצל, זה לא מרתיע.
<ירון רביד: יש לנו מערכת שנוסעים בה מעל 150,000 איש כל יום.
<ירון רביד: זו מערכת פתוחה.
<ירון רביד: דרך אגב, לא המצאנו שום דבר.
<ירון רביד: הכל קיים בעולם כבר עשרות שנים.
<ירון רביד: עשרות שנים.
<ירון רביד: ודרך אגב, בעולם הקנסות הרבה יותר גבוהים מאשר מחיר הנסיעה ביחס אלינו.
<ירון רביד: אצלנו זה פי 30, בעולם זה פי 50 וצפונה.
<ירון רביד: יש לנו פה מערכת שעובדת כולה על הנושא של התיקוף.
<ירון רביד: ממה שאני מבין, משרד התחבורה גם הכניס אותה לכל המערכות האחרות.
<ירון רביד: זה עלייה מאחור באוטובוסים, זה במטרונית, זה ברכבת הקלה בתל אביב, ככה היא מתוכננת.
<ירון רביד: כל המערכת בארץ בנויה על זה שהיא מערכת פתוחה.
<ירון רביד: אם יש קנס של 5.90 שקלים, אין רלבנטיות להרתעה.
<ירון רביד: אני מכיר את האגדות שאומרות שאנחנו מחפשים את הכסף.
<ירון רביד: אנחנו לא מחפשים את הקנסות בשביל הכסף.
<ירון רביד: אנחנו מחפשים את הקנסות כדי שאנשים יבינו שחובה לתקף.
<ירון רביד: זה המצב שלנו היום.
<ירון רביד: אנחנו פועלים לפי ההנחיות של משרד התחבורה והן מאד מאד ברורות וכמו שאמרה גם חברתי נועה, הנושא הזה הגיע עד לבית המשפט ובית המשפט גם פסק שאין רלבנטיות לתום הלב.
<ירון רביד: לכן כל הנושא הזה של גנבים וכו' הוא לא רלבנטי מבחינתי.
<ירון רביד: זה לקוחות שלנו, אנחנו לא נקרא להם גנבים.
<ירון רביד: זה שאלה של תיקוף.
<ירון רביד: זה שם המשחק.
ישראל אייכלר: אני רוצה שתרשמי שאנחנו נשקול את החקיקה, אבל אני אצטרך להשיב לשאלה של ירון לגבי, איך נקרא לזה?
ישראל אייכלר: לזרז את האנשים לתקף.
<קריאה: מנגנון ההתרעה.
ישראל אייכלר: כן, מנגנון ההרתעה לגבי התיקוף.
<ירון רביד: הרתעה.
<ירון רביד: אני לא מתבייש להגיד את המילה הזאת.
<ירון רביד: זאת התרעה.
ישראל אייכלר: לא, יש הבדל בין הרתעה לעלות לרכבת בלי תשלום ובין הרתעה - - -
<ירון רביד: אני חושב שזו הייתה כוונת המחוקק גם.
ישראל אייכלר: אני המחוקק.
ישראל אייכלר: הכוונה שלי שאדם שלא רוצה לשלם, הוא ישלם קנס.
ישראל אייכלר: מי ששילם, אני לא רוצה כמחוקק לקנוס אותו.
ישראל אייכלר: אני רק רוצה שהוא יואיל בטובו לגשת ונחשוב על דרך שאולי לא 12 שקלים, אולי 20 שקלים, שלא יהיה כדאי לו לא לתקף.
ישראל אייכלר: אבל אם הוא לא תיקף ופקח תפס אותו, יואיל בטובו הפקח לגשת, לתת לו 20 שקלים קנס ולתקף את זה.
<ירון רביד: אז אני רק רוצה להעיר עוד הערה אחת, ברשותך.
ישראל אייכלר: אבל אני לא מתווכח.
ישראל אייכלר: אני רק אומר מה אני רוצה לעשות.
<ירון רביד: לא, לא, רק עוד הערה אחת שקשורה לעניין הזה.
<ירון רביד: מעבר לנושא ההרתעה, כדי רגע גם להבין את עבודת הפקח.
<ירון רביד: הפקח, בשביל להגיע למצב של בדיקה של דו"ח הנסיעות של הנוסע והחוזה שקיים לו והאם זו פעם ראשונה או לא, צריך עכשיו להיכנס בתוך מכשיר הבקרה שלו לעבודה שלוקחת דקות רבות.
ישראל אייכלר: הוא עושה את זה תמיד.
ישראל אייכלר: זו העבודה שלו.
<ירון רביד: מה שהפקח היום עושה, הוא עובר מסך אחד בלבד, שבו הוא בודק האם הנוסע תיקף – כן או לא.
<ירון רביד: המכשיר של הפקח מכויל אל מול מכשיר התיקוף וזה כל מה שהוא בודק, אם זה אדום או ירוק.
<ירון רביד: אין לו יכולת בזמן הבקרה שהוא מבצע, ואמרתי לך את זה גם מקודם, הפקח - - -
ישראל אייכלר: מה שהוא לא יודע אם יש לאיש כרטיס או לא?
<ירון רביד: אני אומר, בשביל להגיע לאינפורמציה איזה חוזה יש לבן אדם על הרב קו - - -
ישראל אייכלר: אז בסוף הוא צריך לראות.
<ירון רביד: לא, והאם זה פעם ראשונה שלו או פעם שנייה או פעם עשירית, הוא צריך להיכנס לכל ההיסטוריה של החוזה.
ישראל אייכלר: לא, לא מעניין אותי פעם ראשונה.
ישראל אייכלר: נהג האוטובוס, כשאני עולה עם הכרטיס, הוא רואה אם יש לי כסף או אין לי.
ישראל אייכלר: הוא יודע בדיוק כמה יש לי צבור, נכון?
ישראל אייכלר: אותו דבר הפקח שלך יכול לראות.
<ירון רביד: אז אני אומר, הפקח שלי במכשיר הבדיקה שלו מקבל חיווי האם תיקפת כן או לא.
<ירון רביד: הוא לא נכנס להיסטוריה.
ישראל אייכלר: אז אתה תיתן לו מכשיר שיש לכל נהג - - -
<ירון רביד: לא, יש לו.
<ירון רביד: יש לו במכשיר אפשרות להיכנס - - -
ישראל אייכלר: אז את האפשרות הזאת אתה תצטרך לעשות.
<ירון רביד: זה רק פשוט לוקח זמן.
ישראל אייכלר: על הזמן הזה משלם האזרח 20 שקלים.
<קריאה: אתה מנהל עליו איזו מערכת שאם זו פעם ראשונה שלו.
<קריאה: על הפעם הראשונה שלו הוא לא - - -
ישראל אייכלר: לא צריך פעם ראשונה, פעם שנייה.
ישראל אייכלר: בשביל 20 שקלים אף אחד לא יעשה את זה פעם שנייה.
ישראל אייכלר: אדם שצריך לשלם 5.90 שקלים ואני קונס אותו ועליתי ל-20 שקלים כדי ליצור איזה שהוא הגיון בהרתעה, הוא יודע שזה יעלה לו 20 שקלים, אם הוא לא סתם איזה גביר, אדם רגיל, נורמטיבי, ילך וייתקף.
ישראל אייכלר: אבל אם הוא טעה או היא טעתה, או גברת מבוגרת שבדיוק שמה את התיקוף.
ישראל אייכלר: אני כבר בגיל מבוגר, מותר לי להגיד.
ישראל אייכלר: אני יכול היום לשים כרטיס וקצת לא בדיוק על המקום.
ישראל אייכלר: אז אני אשלם 20 שקלים, לא 180 שקלים.
ישראל אייכלר: זה לא דומה לעבריין שלו שילם.
<נועה צור: רגע, אתה מדבר גם על מישהו שאין לו חופשי חודשי, שהוא עלה ואין לו - - - צבור - - -
<שלומית אבינח: לא, לא על זה.
<נועה צור: ובטעות הוא לא יודע אם הוא תיקף או לא תיקף?
<נועה צור: אנחנו לא מדברים על בן אדם כזה, כי בן אדם כזה, אז כל אחד יבוא ויגיד לא שמתי לב - - -
<שלומית אבינח: הוא מדבר על רב קו חופשי חודשי שתיקף, שפשוט היה - - שברור - - -
ישראל אייכלר: אדם ששילם.
ישראל אייכלר: מה שאומר המנכ"ל שגם אם אדם שילם, אם הוא לא תיקף, ישלם 180 שקלים.
ישראל אייכלר: זה מצב שאני צריך לשנות.
ישראל אייכלר: שאנחנו כמחוקקים צריכים לשנות.
<שלומית אבינח: הוא שילם למשרד התחבורה.
<שלומית אבינח: מבחינתו הוא שילם.
ישראל אייכלר: צריך לעשות הבדל בין אדם שלא שילם - - -
<ירון רביד: מה זאת אומרת?
<ירון רביד: אבל גם בערך הצבור הוא קנה את הסכום הזה.
<ירון רביד: אז עכשיו הוא יכול לנסוע וכל פעם להגיד מצטער, שכחתי.
<ירון רביד: המערכת לא עובדת ככה.
<ירון רביד: היא לא תוכננה בצורה הזאת.
ישראל אייכלר: אנחנו נבדוק את הפרצות, אנחנו נסגור את הפרצות הטכניות.
ישראל אייכלר: המטרה שלי היא להגיע שאדם ששילם לא ישלם קנס של 180 שקלים.
ישראל אייכלר: אדם שלא שילם – תיתן לו קנס.
ישראל אייכלר: עכשיו אני מגיע לנושא של הקנסות של אנשים.
ישראל אייכלר: יש לנו פה מקרים ופניות וגם העברנו את זה לסיטיפס וכבר דיברנו על זה ואני מקווה שזה השתנה, אבל עד היום יש לנו פניות שהן מלפני שנה וחודשיים שלא קיבלו תשובות, שאנחנו לא קיבלנו תשובות.
<נועה צור: שאתם לא קיבלתם תשובות?
ישראל אייכלר: זה מצב בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: אנחנו משרתים פה את הציבור והציבור כבר מתייאש מהמערכות.
ישראל אייכלר: הוא אומר רגע, שלחתי לפניות הציבור ולא קיבלתי שום תשובה, ודאי שלא חיובית.
<נועה צור: אני העברתי לך את המייל שלי.
<נועה צור: אתם יכולים לפנות אלי בכל נושא.
<שלומית אבינח: נועה תשמעי, את כרגולטור, באמת, אני כמנהלת ועדה - - - המדינה, יש פה עניין ואני לא מכירה אותך, את פעם ראשונה בדיון, עם היכרות שלי עם דוברי המשרד, מול חברות, יש איזה סוג של יותר אכיפה, יותר מעורבות.
<שלומית אבינח: אנחנו מעברים הרבה פניות של סיטיפס לשרונה קרסגי, היא מנהלת מחלקת פניות הציבור.
<שלומית אבינח: מעולם לא קיבלתי תשובה שלה, גם לא בשנה האחרונה, של התייחסות של שרונה לפנייה של סיטיפס.
<שלומית אבינח: אנחנו הולכים לעשות דיון מאד גדול על כל העניין של טיפול בתלונות ציבור של משרד התחבורה.
<שלומית אבינח: אנחנו מתנהלים מול סיטיפס, הם לא עונים, אבל גם אתם כרגולטור, אנחנו שולחים לכם.
<שלומית אבינח: שוב, אל לא שרונה, אז אני - - -
<נועה צור: אני לא יכולה לענות בשמה.
<שלומית אבינח: את לא יכולה לענות בשמה, גם היא לא הוזמנה.
ישראל אייכלר: אבל את יכולה להעביר למשרד התחבורה שהמנהלת התלוננה.
ישראל אייכלר: אגב, באוטובוסים, כמה דפים יש לך של פניות שלא נענו?
<שלומית אבינח: חברות האוטובוסים עונות במישרין, אבל הן עונות.
ישראל אייכלר: לא, לא, את נתת לי איזה - - -
<שלומית אבינח: שבעה עמודים של משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: שבעה עמודים של פניות יש לנו, למשרד התחבורה.
<שלומית אבינח: שהמערכת לא עונה.
ישראל אייכלר: לא עונה לנו וזה דבר שהוא בלתי אפשרי.
<נועה צור: אני לא יכולה לדבר בשם שרונה.
<נועה צור: אני אעביר את זה הלאה ויחד עם זה אני מוכנה להשאיר את המייל שלי.
ישראל אייכלר: תגידי לשר התחבורה שאנחנו כוועדה לא יכולים ל - - -
<שלומית אבינח: רגע, אז מבחינתך את מציעה עכשיו שאת כרגולטור, כל פנייה שמגיעה על סיטיפס נעביר גם אלייך, כמנהלת האגף?
<נועה צור: אלי, כמובן.
ישראל אייכלר: טוב מאד, אז יש לנו כתובת.
<שלומית אבינח: בסדר, גם זה משהו.
ישראל אייכלר: זה גם חשוב.
ישראל אייכלר: יש לנו פה מקרה לדוגמא של אישה שפונה בקשר לבקשה.
ישראל אייכלר: היא כבר בעיקול, עשו לה כבר עיקול.
ישראל אייכלר: היא פנתה בקשר לנסיעה ברכבת הקלה.
ישראל אייכלר: היא מספרת שהיא הייתה חולת סרטן - - -
<שלומית אבינח: היא עדיין חולת סרטן.
ישראל אייכלר: עדיין חולת סרטן ובעלה בא לבקר אותה בהחלמתה והוא עלה לרכבת הקלה והוא היה מאד לחוץ ומוטרד עקב הניתוח שהיא עברה חודש לפני כן.
ישראל אייכלר: ניתוח ארוך וקשה מאד שלאחריו זמן האחלמה ארוך ולצערי לא חזרתי לבריאות ונשארתי נכה.
ישראל אייכלר: היא עברה סדרת הקרנות וטיפולים.
ישראל אייכלר: בתקופה שאחרי הניתוח בעלי קיבל את זה מאד קשה והוא סובל בין היתר מהפרעות נפשיות והוא מטופל באופן פסיכיאטרי.
ישראל אייכלר: בתקופה הזו מצבו החמיר.
ישראל אייכלר: היא פנתה לחברת סיטיפס להתחשב במצב ולהקל בתשלום.
ישראל אייכלר: לא רק שלא נענו, אלא גם שלחו להם צו הוצאה לפועל.
ישראל אייכלר: "יש לציין שבעלי לא עובד עקב מצבו הנפשי ואני לא עובדת ומקבלת קצבת נכות מהביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: זו כל פרנסתנו ואין בכוחנו לעמוד בתשלום זה".
ישראל אייכלר: אנחנו לא קיבלנו עד היום תשובה מספקת בעניין הזה.
ישראל אייכלר: אגב, הייתה לנו תשובה מסיטיפס?
<שלומית אבינח: כן, הייתה תשובה.
ישראל אייכלר: הייתה לנו תשובה שמבחינה משפטית הם סגורים - - -
<שלומית אבינח: שלא הגישו השגה.
ישראל אייכלר: שהם לא הגישו השגה, אז לכן זה הלך לכיוון של עיקול.
ישראל אייכלר: אגב, אני מקווה מאד שמנכ"ל סיטיפס והצוות שלו, תהיה להם תשובה לשאלה הזאת, של אנשים שלא מגישים השגות והם במצבים כאלה.
ישראל אייכלר: כי אני מניח שאתם לא רוצים לקנוס אנשים כאלה.
ישראל אייכלר: יש פה מקרים של ילדים מתחת לגיל 18 שתופסים אותם וקונסים אותם.
ישראל אייכלר: אני לא יודע איך אפשר מבחינה משפטית, אבל אני מניח שיש - - -
<נועה צור: החוק קובע שכולם צריכים לתקף.
<נועה צור: עד גיל 12 אנחנו גם לא, אין אכיפה מעל גיל 12.
<שלומית אבינח: איך הפקח יודע שהוא בן 12 או לא?
ישראל אייכלר: לא, 18.
<שלומית אבינח: איך הפקח יודע בן כמה הילד?
<קריאה: הוא מעיין בתעודת הזהות.
<שלומית אבינח: אין תעודת זהות.
<שלומית אבינח: ילד בן 12, איך הוא יודע?
<קריאה: הוא פונה להורה בדרך כלל.
<קריאה: בדרך כלל ההורה מתלווה או שיש איזה שהוא קשר או תקשורת עם ההורה.
<שלומית אבינח: רגע, לא הבנתי.
<שלומית אבינח: ילד שהוא בן 14.
<ירון רביד: הוא אמור להזדהות.
<ירון רביד: ההורים אמורים לזהות אותו ואם הוא לא שילם הוא אומר לשלם קנס.
<ירון רביד: מצטער, אבל זו המערכת.
ישראל אייכלר: איך מוציאים הוצאה לפועל על ההורים בשביל הקטינים?
<ירון רביד: ככה המערכת תוכננה.
ישראל אייכלר: יש לי פה עוד פנייה מ-25 ביולי 2016.
ישראל אייכלר: זה אומר שעד היום עוד לא קיבלנו תשובה לזה.
<שלומית אבינח: אתמול קיבלנו.
ישראל אייכלר: אתמול קיבלנו תשובה.
ישראל אייכלר: אז טוב שיש דיון.
ישראל אייכלר: ב-16 באוקטובר, בקיצור, אני לא רוצה את כל האריכות לקרוא פה, כי היא ירדה ועלתה לרכבת ותקפה את הכרטיס והמבקר עלה לביקורת.
ישראל אייכלר: "העביר את הכרטיס שלי ואז בדרמטיות שואל אותי מה שלומך?
ישראל אייכלר: אמרתי בסדר.
ישראל אייכלר: בת כמה את?
ישראל אייכלר: עניתי 63.
ישראל אייכלר: היה לי מוזר, מה פתאום הוא מתעניין בשלומי ובגילי, הרי בכרטיס מופיע הגיל.
ישראל אייכלר: ביקש תעודת זהות, נתתי לו.
ישראל אייכלר: שאלתי מה קרה?
ישראל אייכלר: משהו לא בסדר?
ישראל אייכלר: הוא במקום להרגיע עונה באדישות אני אסביר לך הכל.
ישראל אייכלר: הוא מעיין בתעודת הזהות, מתחיל להקיש במכשיר שלו במשך דקות ארוכות בלי לתת לי הסבר".
ישראל אייכלר: והיא עומדת עם הנשמה ביד.
ישראל אייכלר: "אני אומרת לו יש לי חופשי חודשי, אז מה הבעיה?
ישראל אייכלר: מה לא בסדר?
ישראל אייכלר: הוא אומר אני אסביר לך והוא ממשיך לתקתק במכשיר.
ישראל אייכלר: הוא מתייחס אלי כעבריינית שנוסעת ברכבת בלי לשלם וכל האנשים מסביב שולחים מבטים וחושבים אותי לגנבת.
ישראל אייכלר: אני לא סולחת לו על הביזיון ועוגמת הנפש שנגרמה לי על ידו.
ישראל אייכלר: ואז הוא מסביר לי שהמכשיר שלו מראה שתקפתי באוטובוס ולא ברכבת".
ישראל אייכלר: אני מבין שזה בתקופה שעוד לא שידרתם באותו גל.
ישראל אייכלר: "אני טענתי שעליתי ותקפתי ואכן זו האמת.
ישראל אייכלר: חברתי הטובה ראתה, היא הייתה איתי וחיזקה את דברי ואמרה שאני עליתי ראשונה".
ישראל אייכלר: בקיצור, "במקום לסיים את הסיפור בקצרה, לומר לי לתקף שוב את הכרטיס, כי אולי משום מה התיקוף לא נקלט, הוא התייחס אלי כאילו תקף דג שמן ולא הגזים.
ישראל אייכלר: מהר הרצל ועד התחנה המרכזית הוא היה עסוק בעבריינית, כשברור לו שיש לי חודשי חופשי והרב קו הוא שלי ולא של מישהי אחרת.
ישראל אייכלר: בתחנה המרכזית הוא ירד ועדיין לא קיבלתי הסבר למה הוא מעכב אותי ביום שישי לחוץ.
ישראל אייכלר: הוא המשיך לעכב אותי.
ישראל אייכלר: אני מסבירה לו שאני ממהרת והוא באדישות שלו עם קנס של 186.90 שקלים, בלי הסבר מדוע אני זכאית לקנס הזה.
ישראל אייכלר: והוא עדיין מחזיק בתעודת הזהות שלי".
ישראל אייכלר: "כשראיתי שהוא עדיין רוצה לעכב אותי, לקחתי מידו את תעודת הזהות שלי ומיהרתי לדרכי, כשהוא מבטיח אחרי שהקנס יגיע לביתי בדואר.
ישראל אייכלר: אני מוחה בכל תוקף על הקנס המעוות.
ישראל אייכלר: אי אפשר להטיל קנס על מי ששילם מראש עבור חודש נסיעה, כאילו היה עבריין שעלה לרכבת בלי לשלם.
ישראל אייכלר: אני מבקשת לבטל את הקנס המעוות הזה מיידית.
ישראל אייכלר: אני מבקשת פיצוי כספי על צער, בושה, עוגמת נפש וגזל זמן יקר ביום שישי".
ישראל אייכלר: גם זה מהמכתבים שלא קיבלנו תשובה.
ישראל אייכלר: זה משנת 2016.
ישראל אייכלר: אני מקווה שמהיום והלאה לא יהיה דבר כזה, אבל חושב שזה מראה למה נוצרה בציבור כזאת אווירה, שאנשים כבר מרגישים, אפילו שזה סובייקטיבית, הם מרגישים כגנבים וכעבריינים.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך יותר על הרקע, כי כולנו מכירים את הרקע ואת הסעיפים הקיימים.
ישראל אייכלר: אנחנו לא טוענים שאתם לא פועלים על פי החוק.
ישראל אייכלר: ברור לי שאתם חברה גדולה ואתם יודעים ויש לכם יועצים משפטיים ואתם פועלים על פי החוק.
ישראל אייכלר: בדרך כלל אנחנו עושים את זה בהתחלה, מאפשרים לפונים.
ישראל אייכלר: אליהו יצחק, רצית לדבר, בבקשה.
<אליהו יצחק: כן, כבוד יושב הראש.
<אליהו יצחק: אני רוצה להתחיל בקטן.
<אליהו יצחק: כשמשלמים ברב קו באוטובוס, אז שני תלמידים עולים ברב קו ומשלמים בכרטיס אחד ועולים לרכבת, נקלט מעבר על בן אדם אחד והשני לא רואים שהוא שולם.
<אליהו יצחק: האלימות חוגגת - - -
<ירון רביד: כבר לא.
<ירון רביד: בעבר.
<ירון רביד: כיום כבר לא.
<אליהו יצחק: אני דווקא נפגשתי עם זה שלשום.
ישראל אייכלר: מה קרה שלשום?
ישראל אייכלר: תסביר לי, אני לא קלטתי.
<אליהו יצחק: שני תלמידים עולים לאוטובוס.
<אליהו יצחק: באוטובוס - - -
<שלומית אבינח: גם זוג, בעל ואישה.
<אליהו יצחק: באוטובוס אומרים לנהגת או לנהג תעשה שני ניקובים, הוא עושה שני ניקובים.
<אליהו יצחק: הם יורדים מהאוטובוס, עולים לרכבת, רק מעבר אחד יש שם, במקום שני מעברים.
<אליהו יצחק: על התשלום השני אין.
ישראל אייכלר: אחד כן, אחד לא?
<ירון רביד: עד האחד בינואר 2017 זה היה המצב, בגלל המצב של מערכות הכרטוס.
<ירון רביד: עשינו התקנה, התקיים גם אצלך דיון בעניין הזה ומהאחד בינואר אין דבר כזה.
ישראל אייכלר: אז מה שהיה שלשום יש פה טעות?
ישראל אייכלר: יכול להיות שאת השני הוא לא ניקב פעמיים, או מה?
<ירון רביד: הוא מוריד שני ניקובים.
<ירון רביד: מה שהיה באוטובוס הוא מעביר גם לרכבת.
<ירון רביד: זה מה שקורה היום.
ישראל אייכלר: אליהו, יש לך את הפרטים של הבן אדם?
<אליהו יצחק: אני נפגש עם זה כל יום.
ישראל אייכלר: לא, אז היום זה לא קורה.
<אליהו יצחק: בסדר, נבדוק.
<אליהו יצחק: האלימות חוגגת חזקה ברכבת ואני אסביר.
<אליהו יצחק: בן אדם עולה ולפעמים בן אדם טעה, עלה, מיהר לרכבת, או שהוא לא הצליח לקנות כרטיס או למלא את הכרטיס, הוא מיהר.
<אליהו יצחק: נכון שהחוק אומר צריך לשלם, אבל לא יתכן דבר כזה שיש טעות כמו שיושב הראש הסביר מקודם על האישה הזאת, כשהוא ממלא לה דו"ח מה הם עושים?
<אליהו יצחק: איפה עלית?
<אליהו יצחק: כמה זמן עלית?
<אליהו יצחק: איפה אתה גר?
<אליהו יצחק: מה אתה גר?
<אליהו יצחק: וזה, אני דיברתי עם מישהו מקודם, אמרו שיראו ליושב הראש את הסרטון שהם מזמינים משטרה ומכניסים לו, בגלל 5.90 שקלים צריכים אלימות, להרביץ מכות וזה לא רק זה.
<אליהו יצחק: פקח אחד שלהם נמצא לדוגמא בכניסה הזאת ויש מישהו שם, כל הפקחים צריכים לרדת על אותו בן אדם ולעשות לו בושות בתחנת הרכבת, כאילו הוא גנב.
<אליהו יצחק: בשביל 5.90 שקלים צריכים לעשות לו בושות כאילו הוא גנב מיליונים.
<אליהו יצחק: ולא רק זה, מכניסים מכות, מביאים שוטרים, מכניסים מכות.
ישראל אייכלר: כן, זו שאלה שאנחנו לא דיברנו עליה, כי אנחנו דיברנו כל הזמן על אנשים ששילמו.
ישראל אייכלר: אבל גם אדם שלא שילם, כמובן מגיע לו קנס, אבל מה שקורה, האלימות של המשטרה, כאילו תפסו מחבל.
<אליהו יצחק: יש פה גם איזה סרטון שבן אדם מתקף ואדום, אדום, אדום.
<אליהו יצחק: הוא אמר עד שהוא נתן מכה למכונת תיקוף, נהיה לו ירוק.
ישראל אייכלר: כלומר גם מכונת התיקוף מבינה אלימות?
<אליהו יצחק: אתה מבין?
<אליהו יצחק: לא, לא, אני לא צוחק.
ישראל אייכלר: יש לך פה סרטון כזה?
<אליהו יצחק: זה סרטון פה.
ישראל אייכלר: של מה?
ישראל אייכלר: של אדם שהמכונה נבהלה מהמכות שלו?
ישראל אייכלר: מוצג סרטון
ישראל אייכלר: לא משנה, כשיהיה לך תגיד לי.
<אליהו יצחק: לגבי מה שהם אמרו לגבי מכונות התיקוף.
<אליהו יצחק: יש לי שנתי.
<אליהו יצחק: אני במקרה סטודנט, יש לי שנתי.
<אליהו יצחק: הרכבת עמוסה, מכונת התיקוף בדיוק לא עבדה ונכנסו מבוגרים, נכנסו הכל.
<אליהו יצחק: אי אפשר להידחף פנימה.
<אליהו יצחק: מה הוא עשה?
<אליהו יצחק: לא יודע איך הגיע לשם הבן אדם ששייך לרכבת, עצרו את הרכבת באמצע בשביל שיפרק את כל המנגנון הזה של התיקוף, יחליף מהאמצע לסוף.
<אליהו יצחק: זה דבר שלא - - -
ישראל אייכלר: אנחנו דיברנו עד עכשיו על הנושאים הטכניים של הדבר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לדבר על הנושא המהותי.
ישראל אייכלר: יש אווירה קשה מאד בציבור בין סיטיפס לבין הנוסעים, בעיקר הנוסעים שנתקלים עם פקחים.
ישראל אייכלר: אין דבר כזה בשום בנק, בשום חנות, בשום משביר מרכזי, בשום קניון.
ישראל אייכלר: אווירת מתח, משני הצדדים.
ישראל אייכלר: הפקחים מקבלים קללות ודברים כאלה ולפי מה שכותב לנו הדובר, קורה הרבה פעמים שהאנשים מקללים את הפקחים.
ישראל אייכלר: אני לא מכיר עוד גוף, עוד מקום ששם מקללים את הזבנים או את הפקידים.
ישראל אייכלר: יש פה מתח גדול מאד.
ישראל אייכלר: ואם אנחנו לא נפרק את המרעומים האלה, אחד הרעיונות שהעליתי פה זה להבדיל בין מי ששילם למי שלא שילם.
ישראל אייכלר: הוא בכלל, היחס.
ישראל אייכלר: אני לא יודע, צריך למצוא פה דרך שקודם כל נוריד את המתח.
ישראל אייכלר: ב', שהפקחים יידעו להתנהג בכבוד לפקחים.
ישראל אייכלר: ג', שוועדת ההשגות שלכם, כחברה כלכלית, תהיה עם יותר גישה לאנשים במקרים מיוחדים.
ישראל אייכלר: אני לא מדבר על עבריינים סדרתיים, להקל עם הקנסות.
ישראל אייכלר: עכשיו רשות הדיבור לחברת סיטיפס, בבקשה.
<ירון רביד: אני רוצה להתייחס בבקשה לכמה נקודות.
<ירון רביד: אחת, באופן כללי זו פעם ראשונה שהנהיגו בארץ מערכת פתוחה.
<ירון רביד: יש מי שיכול לחשוב שזה טוב, יש מי שיכול לחשוב שזה רע.
<ירון רביד: זו פעם ראשונה שהנהיגו בארץ מערכת פתוחה.
<ירון רביד: בעולם הדברים האלה קיימים כבר עשרות שנים.
<ירון רביד: אנחנו מסיעים בצורה טובה ובשירות טוב למעלה מ-150,000 איש בנסיעות כל יום.
<ירון רביד: מילה רגע לגבי שביעות רצון, כי הנושא הזה חוזר.
<ירון רביד: בסקרים שלנו, החצי שנתיים, אנחנו בודקים את עצמנו בכל הפרמטרים שבהם אנחנו נמדדים מול המדינה מבחינת שביעות רצון ללקוחות שלנו.
<ירון רביד: סקר סטטיסטי לפי כל הכללים המקובלים והציונים ביחס למפעילי תחבורה ציבורית בארץ בכלל ו- - - באופן כללי, הם מאד מאד גבוהים.
<ירון רביד: זה לא אומר שאי אפשר להשתמש, אבל הם ציונים מאד טובים.
<ירון רביד: דרך אגב, גם הנושא של יחס הפקח ללקוח ויחס הפקח ללקוחות אחרים עולה בסקרים האלה, וגם שם הציונים טובים.
<ירון רביד: זה לא אומר שאין בעיות.
<ירון רביד: אני רק נותן רגע תמונה במקרו, כי מה שמגיע ליושב הראש זה באמת הבעיות.
<ירון רביד: אז כדאי גם לדעת את כל התמונה באופן כללי.
<ירון רביד: לגבי כללי משרד התחבורה, לגבי הנושא של התיקוף, כבר דיברנו על זה.
<ירון רביד: כך המערכת בנויה וממה שאני מבין, דרך אגב, משרד התחבורה רק מקדם עוד ועוד מערכות בצורה הזאת.
<ירון רביד: זאת אומרת שהמערכות יהיו פתוחות וכל התהליך הוא תהליך שהנוסע חייב לרכוש את הכרטיס ולתקף אותו.
<ירון רביד: כמו שהתייחסה גם נועה, הנושא הזה גם עלה בבית המשפט ולכן השאלה של תום לב, גנב, לא גנב וכו', אנחנו לא עוסקים בה בכלל.
<ירון רביד: אנחנו בעצם עוסקים במערכת שאלה כללי העבודה בתוכה.
<ירון רביד: לגבי הנושא של רגישות.
<ירון רביד: הפקח בשטח, אין לו שום יכולת בקצב הבדיקות שלו והפקחים שלנו היום פוגשים, ושוב, גם כאן לא המצאנו שום דבר, הכל קיים בעולם.
<ירון רביד: ככל שכמות הבדיקות והבקרות עולות, כך יורד שיעור ההשתמטות מהרכבת.
<ירון רביד: לא המצאנו את זה, זה קיים בעולם בכל מקום.
<ירון רביד: פקחים שלנו פוגשים היום קרוב ל-30,000 איש ביום.
<ירון רביד: אני לא יכול להבטיח שכל מפגש כזה יהיה מפגש מוצלח.
<ירון רביד: תזכור, יושב הראש, שזו גם הפעם היחידה שבה אתה פוגש את נותן הקנס.
<ירון רביד: דו"ח החנייה בדרך כלל מחכה לך המגב, ודו"ח המהירות מהמשטרה נשלח אליך בדואר.
<ירון רביד: זו פעם יחידה שיש לך סיטואציה שאתה פוגש את נותן הקנס.
<ירון רביד: זה לא תמיד סיטואציה נעימה.
<ירון רביד: דרך אגב, זו גם הסיבה שאנחנו מורידים אנשים מהרכבת ולא מקיימים את זה מול כל הקהל.
<ירון רביד: אנחנו לא רוצים לבצע את זה ב - - -
ישראל אייכלר: סליחה רגע, אולי תוציא את המכשיר הזה החוצה.
ישראל אייכלר: תרגיע אותו.
ישראל אייכלר: אולי זה יכול להיות לכם פיתרון לגבי המפגש הזה, שאתה אומר.
<ירון רביד: רגע, אם אני רק יכול להשלים.
ישראל אייכלר: אני ארשום לי את השאלה, כי אמרת לגבי דו"חות שמגיעים לבית.
ישראל אייכלר: יכול להיות שגם אתם יכולים לעשות את זה.
<ירון רביד: הסיטואציה היא כזאת שפקחים שלנו פוגשים עשרות אלפי אנשים ביום והם מבצעים את הבדיקה אם הנוסע תיקף, כן או לא.
<ירון רביד: לגבי הנושא של רגישות, בשביל זה בדיוק קבע המחוקק וקבעה סיטיפס לעצמה את התהליכים הפנימיים.
<ירון רביד: זאת אומרת אחרי מתן הדו"ח יש ועדת השגות פנימית בחברה, בליווי של יועץ משפטי, שהיא בעצם אמורה לבחון את מכלול הנסיבות שבהן ניתן הדו"ח והוועדה הזאת גם בודקת את השאלה שעלתה כאן מקודם, האם מכשיר התיקוף ברכבת היה תקין, כן או לא.
<ירון רביד: בוודאי שאם הוא לא היה תקין אז הדו"ח מבוטל.
<ירון רביד: אבל אם מכשיר התיקוף היה תקין והנוסע לא תיקף, כמו שאמרתי גם מקודם, גם אם יש לו חוזה מכל סוג שהוא, שהוא שילם עליו מראש, אז לפי הכללים של משרד התחבורה ולפי החוק, הנוסע הזה חייב בקנס.
<ירון רביד: כמות הפעמים ונתנה לזה התייחסות פה גם נציגת משרד התחבורה, שוועדת הערר סברה - זו ועדה חיצונית שמפקחת עלינו - סברה שסיטיפס או ועדת ההשגות שלה לא נהגה בצורה נכונה אול לא פעלה לפי החוק, היא מזערית ביחס לכמות הפעילות שהנושא הזה מטופל.
<ירון רביד: עכשיו מילה לגבי אלימות.
<ירון רביד: אני חושב שמה שקורה בחודשים האחרונים כלפי הפקחים והפקחיות הוא חמור מאד ואין שום סיבה שאנשים שעושים את העבודה שלהם לפי החוק, יגיעו למקרים לא של אלימות פיזית, לא של אלימות מילולית ואפשר להעביר ליושב הראש קללות ועוד כל מיני דברים שאני לא רוצה להגיד כאן לפרוטוקול, מדברים שנכתבים בפייסבוק: לשבור להם את הידיים והרגליים ונאצים וקאפו ועוד אלף ואחד כינויים על אנשים שבסך הכל מה שהם עושים, זה את העבודה שלהם לפי ההנחיות של משרד התחבורה ולפי החוק, בצורה מסודרת, מכבדת.
<ירון רביד: אני אומר לך גם שההנחיות שלנו לפקחים של המנהלים בסיטיפס, זה לעשות את העבודה בצורה מכבדת את הלקוח, אבל בצורה נחושה, כדי להוריד את שיעור ההשתמטות.
<ירון רביד: וכדאי גם להגיד על זה מילה.
<ירון רביד: שני הסרטונים שהתרוצצו בשבוע האחרון ברשת, זה גם סרטון מהשבוע שעבר וגם הסרטון השבוע, זה סרטונים לגבי אנשים שלא שילמו.
<ירון רביד: כדאי גם את זה להגיד וכדאי גם שתצא מפה קריאה שמגנה א הנושא ה זה.
<ירון רביד: ואם לבן אדם אין כסף, שלא יעלה לרכבת.
ישראל אייכלר: אם הוועדה תוציא קריאה, היא תוציא קריאה שגם אדם שלא שילם, לא מתנהגים אליו כמו חיות טרף.
<ירון רביד: אז עכשיו אני רוצה - - -
ישראל אייכלר: ומה שעשו להם זה כמו חיות טרף.
ישראל אייכלר: זה מה שהוועדה אומרת.
<ירון רביד: אז אני רוצה לומר מילה.
<ירון רביד: אני מציע לך לראות את הסרטון של השבוע שעבר.
ישראל אייכלר: אני ראיתי היום את הסרטון, הראו לי את זה.
<ירון רביד: הפקחים טיפלו באישה הזאת בצורה מכבדת מאד, אבל נתנו לה דו"ח.
<ירון רביד: זה פעם אחת.
<ירון רביד: הבחור שהיה אתמול פשוט הרביץ לשוטרים.
<ירון רביד: כדאי גם להגיד את זה.
<ירון רביד: כדאי לדעת את זה.
<עוזיאל ותיק: זה בחור אלים.