GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוחמד סרואן: יש לנו דואר שליחים.
ישראל אייכלר: 24 שעות?
<מוחמד סרואן: הוא לא שם בתיבת הדואר, הוא מגיע לדלת הבית, דופק ונותן לך.
<שלומית אבינוח-קואולמן: ואם אין בבית אף אחד?
<מוחמד סרואן: אז הוא שם הודעה 3 פעמים.
<מוחמד סרואן: בפעם השלישית הוא מדביק על הדלת.
<אמנון דניאל: נניח שבסוף מסתבר שיש לו חוב.
<אמנון דניאל: האם חוזר לו הכסף, או שמורידים לו אף על פי שיש לו הסדר?
<אמנון דניאל: אם בן אדם בא ומפקיד את הכסף אף על פי שיש לו הסדר בתיק פיצוי פלילי, ייקחו לו את הכסף על החשבון.
<עינת אליהו: אם זה לא באותו תיק, זה רק לבקשת האזרח.
<עינת אליהו: אם זה באותו תיק, בדרך כלל האזרח אומר - -
ישראל אייכלר: קיבלת תשובה.
ישראל אייכלר: באותו תיק לוקחים לו את הכסף.
<עינת אליהו: רק אם הוא מבקש, אנחנו לא יוזמים.
<אמנון דניאל: אוטומט יוצא לו לפי תעודת זהות ונלקח לו הכסף, וזאת אף על פי שיש לו הסדר.
ישראל אייכלר: לפי מה שאתם אומרים זו רק הבעיה של האיתור.
<שלומית אבינוח-קואולמן: באיזה מקרים מסרבים לקבל?
<יסמין גנדלמן: אני גם תהיתי על הדבר הזה.
<מוחמד סרואן: חלק מהכספים הם בהגדרת "הופקדו" לצורך פיצוי למתלונן.
<מוחמד סרואן: המתלונן רוצה לשכוח.
<מוחמד סרואן: הפיקדון הופקד על מנת לפצות את המתלונן, אבל המתלונן לא רוצה את הכסף.
<יסמין גנדלמן: המתלונן נפגע עבירה במסגרת הליך פלילי.
<מוחמד סרואן: הנאשם הפקיד כפיצוי למתלונן.
<מוחמד סרואן: אני צריך להעביר למתלונן.
<אמנון דניאל: זה חוזר למרכז לגביית קנסות.
<מוחמד סרואן: לא, הוא הפקיד אצלי, הכסף אצלי.
<עינת אליהו: אני יכולה לתת דוגמה של מקרה שלאזרח יש עיקול על חשבון בנק, כשהעיקול לא מופיע אצלנו, אנחנו לא יודעים שיש לו עיקול בחשבון בנק, ואז כשאני פונה אליו לקבל את מספר חשבון הבנק, הוא אומר: לא רוצה לתת כרגע.
ישראל אייכלר: אחרי שעברו 180 יום אמרתם שאתם פונים לשופט, נכון?
<יסמין גנדלמן: לא, פה לא צריך החלטה שיפוטית.
<יסמין גנדלמן: זה המקרה היחיד שהדין מחייב אותי להשיב את הכספים ללא החלטה שיפוטית.
ישראל אייכלר: למה אנשים לא מקבלים את הכסף?
<מוחמד סרואן: כי במקרה הזה הוא רצה את הכסף שעל שם החשוד, לא על שמו.
ישראל אייכלר: הכסף על שם החשוד?
<מוחמד סרואן: ברור.
<מוחמד סרואן: נניח שאני חשוד, ומישהו הפקיד עבורי ערבות על מנת להשתחרר.
<מוחמד סרואן: הכסף על שמי.
<מוחמד סרואן: אם הפרתי את הערבות, הכסף מחולט.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, מחזירים לאיש עצמו, כשהאיש עצמו לא איכפת לו מהחבר.
ישראל אייכלר: ואז צריך לתבוע את החבר?
<מוחמד סרואן: או שהחבר יגיש בקשה.
ישראל אייכלר: למה אתם לא מאפשרים למישהו שהפקיד?
<מוחמד סרואן: ומה אם הוא יפר את הערבות?
ישראל אייכלר: אז לא מחזיר.
<מוחמד סרואן: אז הערב יגיד לו: מה איכפת לי שהוא הפר, זה אני הפקדתי.
ישראל אייכלר: זאת המשמעות של הערבות, שאתה אחראי על מה שהוא יעשה.
<מוחמד סרואן: ואם הכסף יעוקל?
ישראל אייכלר: הכסף עוקל.
<מוחמד סרואן: הוא עוקל על שם החשוד.
<אמנון דניאל: זה ממש לא הוגן.
<אמנון דניאל: אני פעם הייתי חתום על ערבות למישהו שאף על פי שההוראה הייתה להיות במרחק של 500 מטר מהבית הוא נכנס לבית.
<אמנון דניאל: למה הערב צריך לשלם את הכסף הזה?
ישראל אייכלר: זה החוק.
ישראל אייכלר: אתה אומר שזה רשום רק על שם החשוד.
ישראל אייכלר: אולי צריך לרשום גם על מישהו אחר.
<עינת אליהו: ברגע שיוצא שובר תשלום על שם החשוד - נניח על שם משה כהן - ואריה הולך להפקיד, אז אריה משלם את השובר של משה כהן במזומן.
<עינת אליהו: לא יודעים שאריה הוא זה שהפקיד.
<עינת אליהו: הכסף נרשם על שמו של החשוד.
ישראל אייכלר: זה במזומן, אבל בדרך כלל - -
<מוחמד סרואן: גם באשראי.
<עינת אליהו: גם אשראי מופיע על שם החשוד.
<מוחמד סרואן: בית המשפט יכול להגיד שהערבות תהיה ערבות עצמית, זאת אומרת, שהחשוד ישלם.
<מוחמד סרואן: הוא יכול להגיד שהערבות תהיה של צד ג', ואז הערב צריך לשלם.
<מוחמד סרואן: ברגע שהוא אומר שהחשוד ישלם, אז לא חשוב מי שילם, זה שולם על שם החשוד.
ישראל אייכלר: אתם אומרים שבתיק שלא הוגש כתב אישום, אוטומטית אחרי 180 יום הוא מקבל את זה חזרה בלי החלטת שופט.
<מוחמד סרואן: בלי החלטת שופט, בתנאי שיש לו חשבון.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אם החשבון מעוקל, אז הוא לא מקבל.
<יסמין גנדלמן: אנחנו פועלים בהתאם לדין.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה לא אוטומטית.
<עינת אליהו: אוטומטית כשכל התנאים מתקיימים.
<מוחמד סרואן: אני מחזיק במקרה הזה.
<מוחמד סרואן: אם יש לי כסף שעוקל, אני לא יכול להגיד - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: למה אין רישום של הצ'ק?
<עינת אליהו: כי חובת ההפקדה חלה על החשוד.
<יסמין גנדלמן: וההחזר גם יהיה לחשוד.
<שלומית אבינוח-קואולמן: מבחינת
<שלומית אבינוח-קואולמן: כם הכסף הופקד, לא משנה על ידי מי, אם על ידי החשוד או על ידי מישהו שבא בשמו.
<שלומית אבינוח-קואולמן: למה אתם כמערכת, כמזכירות בתי משפט לא רושמים את פרטי המשלם?
<מוחמד סרואן: המשלם הוא החשוד.
<יסמין גנדלמן: רושמים את פרטי כרטיס האשראי.
<שלומית אבינוח-קואולמן: של זה ששילם.
<יסמין גנדלמן: בהחזר אני צריכה לתת את זה לחשוד עצמו.
<שלומית אבינוח-קואולמן: את יכולה לעשות הצלבה במחשב, לראות שהחשוד הזה שילם כך וכך.
<מוחמד סרואן: למה להיכנס לחשבון שלהם?
<שלומית אבינוח-קואולמן: כדי להחזיר את הכסף לאזרחים.
<מוחמד סרואן: אם בית משפט הטיל על החשוד לשלם והוא או בני משפחתו שילמו, אני צריך להחזיר לחשוד.
<מוחמד סרואן: אני לא יודע מה התחשבנות ביניהם.
<שלומית אבינוח-קואולמן: רושמים את פרטי המשלם.
<יסמין גנדלמן: הוא לא רלוונטי בכלל.
ישראל אייכלר: אני מבין את מה שאתה אומר, שאי אפשר להחזיר לחבר כי אולי יש סכסוך ביניהם או אולי הוא החזיר לו כבר את הכסף, אבל לצורך איתור בוודאי שיהיו לכם רשומים הכתובת ופרטי הבנק של השני.
<יסמין גנדלמן: ואז דרכו אני אאתר?
<יסמין גנדלמן: אנחנו לא מחלקת חקירות.
<יסמין גנדלמן: צריך להבין שאנחנו מערכת בתי המשפט.
ישראל אייכלר: לפעמים הכמות קובעת איכות.
ישראל אייכלר: אם לא היה מדובר ב-300 מיליון שקל, היה מדובר ב-5 מיליון שקל, היית צודקת.
ישראל אייכלר: ב-324 מיליון שקל יש לקונה.
<יסמין גנדלמן: ולכן אנחנו שוקלים אפשרות להעביר את אותם כספים לאפוטרופוס.
ישראל אייכלר: האפוטרופוס זה לא פתרון, הוא יחלק את זה לעמותות.
ישראל אייכלר: מה הרווחת?
ישראל אייכלר: הוא לא יחזיר את זה לזכאים.
<אמנון דניאל: יש פה עניין של היגיון.
<אמנון דניאל: אם אני מחויב לשלם לבית המשפט המחוזי בירושלים או לבית משפט השלום בירושלים מזומן, למה אותו פקיד לא יכול לשלם לי את הכסף במזומן?
<יסמין גנדלמן: אנחנו לא יכולים לעשות מעקב אחרי הכסף.
<אמנון דניאל: זה לא הגון.
<אמנון דניאל: את יודעת שיש צווי מעצר מעכשיו לעכשיו?
<אמנון דניאל: בן אדם יביא את החברים שלו לשלם רק בשביל שהם ישחררו אותו, ואז הוא יחפש את החברים שלו כדי לקבל את הכסף חזרה.
ישראל אייכלר: יש במדינת ישראל הרבה תשלומים שמשלמים במזומן, אם זה קופת חולים וכל מיני מקומות, ומקבלים את ההחזר במזומן.
<עינת אליהו: יש גם לזה תשובה.
<עינת אליהו: כל האיתור של הפיקדונות האלה נמצא בתהליך עבודה של 3 שנים.
<עינת אליהו: אנחנו לקראת 2018 מנסים בשיתוף האוצר לעשות קול קורא לאנשים שיש להם פיקדונות בבתי משפט, שייכנסו לאיזה שהוא אתר.
<עינת אליהו: אנחנו הולכים לבנות איזה משהו שלפי תעודת זהות, ברגע שיש לרשותו כסף שעומד בבתי משפט, הוא יבוא אלינו ויקבל את הכסף.
ישראל אייכלר: למה זה צריך להיות ב-2018, לא מחר בבוקר?
<עינת אליהו: זה בתהליך עבודה.
<שלומית אבינוח-קואולמן: ואם אין לו חשבון בנק?
<עינת אליהו: הוא לא יוכל לקבל את הכסף אם אין לו חשבון בנק.
ישראל אייכלר: כמה זמן ייקח הפרויקט הזה?
<שלומית אבינוח-קואולמן: אם החשבון שלו מעוקל הוא לא יקבל.
<עינת אליהו: הוא יבקש בקשה לשינוי של מוטב.
<מוחמד סרואן: הוא יבקש לחשבון אחר.
<מוחמד סרואן: אי אפשר לתת לו מזומן.
<עינת אליהו: מדינת ישראל לא מחזירה כספים במזומן.
<ורד קירו-זילברמן: אבל הוא אומר שקצבאות נותנים בביטוח לאומי.
ישראל אייכלר: גם קופת חולים נותנת במזומן.
<עינת אליהו: אני לא מכירה את זה.
<אמנון דניאל: יש טלכרט מעכשיו לעכשיו.
<אמנון דניאל: כשבן אדם אין לו חשבון בנק, מה הוא עושה?
<עינת אליהו: מכניסים לו את זה לחשבון הבנק.
ישראל אייכלר: החזר מקופת חולים לא מקבלים במזומן?
<עינת אליהו: לא, רק לחשבון הבנק.
ישראל אייכלר: אני מבית מרקחת של קופת חולים קיבלתי החזר.
ישראל אייכלר: על תרופה שהייתה צריכה אישור אני שילמתי במזומן.
ישראל אייכלר: כשקיבלתי את האישור, באתי השבוע ונתן לי הרוקח.
<עינת אליהו: כשאתה עושה איזו שהיא בדיקה אצל רופא ומגיש בקשה להחזר כספים, אתה מקבל את זה בחשבון הבנק שלך.
ישראל אייכלר: אני מדבר על מה שהיה לי ביום שישי.
ישראל אייכלר: קנינו תרופה במחיר מלא.
ישראל אייכלר: אחרי שזה אושר באתי לרוקח והוא נתן לי חזרה 240 שקלים.
<יסמין גנדלמן: לדעתי אנחנו פועלים פה בהתאם להוראות.
<אמנון דניאל: אדם משתחרר מבית סוהר, אין לו דמי קיום.
<אמנון דניאל: ביטוח לאומי נותן לו חודשיים הבטחת הכנסה.
<אמנון דניאל: אם אין לו חשבון בנק, איך הוא עושה את זה?
<אמנון דניאל: בטלכרט.
<יסמין גנדלמן: אני יכולה להיות בטוחה שבעניין הזה אנחנו פועלים בהתאם להוראות הכלליות שחלות.
ישראל אייכלר: אנחנו נבקש מהיועצת המשפטית לבדוק את האפשרויות החוקיות איך למנוע הצטברות כספים בהנהלת בתי המשפט בסכום של מאות מיליונים.
ישראל אייכלר: מדובר בסכום גבוה, כשהכמות קובעת את האיכות.
ישראל אייכלר: הציבור זכאי לכסף הזה.
ישראל אייכלר: כל המצב עכשיו הוא בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: אנחנו מציעים 3 אפשרויות: אל"ף, פנייה לרשות האוכלוסין ולמשרד המשפטים בבקשה להצליב ולהעביר את נתוני מרשם האוכלוסין על מנת לאתר את הזכאים, דבר הכי פשוט.
ישראל אייכלר: דבר שני, הוועדה רשמה את הודעת הנהלת בתי המשפט שהולכים לעשות אתר, או שבאתר שלכם תהיה אפשרות לקרוא לאנשים להיכנס עם תעודת זהות על-מנת לראות אם הם זכאים.
ישראל אייכלר: רשות האכיפה והגבייה, מה קורה אצלכם כשאתם צריכים להחזיר למישהו כסף?
<ענת ליברמן: אנחנו מחזירים לו את הכסף.
ישראל אייכלר: איך, הרי אתם לא מאתרים אותו.
<ענת ליברמן: ככל הידוע לנו, אין פיקדונות שלא הוחזרו.
<ענת ליברמן: המערכת לא מאפשרת לסגור תיק אם לא הוחזר פיקדון.
<ענת ליברמן: מבדיקה שעשינו, אין תיקים סגורים שיש בהם פיקדונות.
<ענת ליברמן: בנוסף, אחת לשלושה חודשים שולפים דוח, בודקים אם יש פיקדונות למעלה משנה שלא היו לגביהם החלטות, שלא נעשה דבר.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אתם מחוברים לרשות האוכלוסין?
<ענת ליברמן: כן, אבל גם בלי קשר זה נמצא בתוך תיק הוצאה לפועל.
<ענת ליברמן: יש לנו את הפרטים של הזוכה שאליו מעבירים את הכסף, את הפרטים של החייב.
ישראל אייכלר: אתם מחזירים לפעמים גם במזומן?
<ענת ליברמן: לא במזומן.
<ענת ליברמן: או בצ'קים או במס"ב.
<ענת ליברמן: אצלנו, צריך לזכור, שהרבה פעמים הפיקדון מוחזר לתיק.
<ענת ליברמן: נניח הפיקדון הופקד על ידי החייב כי הוא רצה לצאת מהארץ.
<ענת ליברמן: אמרו לו: אין בעיה, תצא מהארץ, אבל תפקיד עשרת אלפים שקל כי יש לך חוב של x שקלים.
<ענת ליברמן: כשהוא חוזר, או שמחזירים את זה לו, או שדוחפים לו את זה כבר לתיק, כלומר, הכסף מזכה את התיק.
ישראל אייכלר: את הזכאי.
<ענת ליברמן: יש לנו פחות בעיות.
ישראל אייכלר: כמה כסף נשאר אצלכם?
<ענת ליברמן: יש לנו כסף שנמצא היום בפיקדונות שעדיין פעילים, כלומר, שלא ניתנה לגביהם החלטה.
ישראל אייכלר: יש לנו דוגמה שאפשר ללמוד ממנה איך מחזירים כסף.
<יסמין גנדלמן: אבל התכלית שונה, גם כל הנתונים.
ישראל אייכלר: צריך להתאים את זה, פשוט מאוד.
ישראל אייכלר: אני מבקש לבדוק אפשרות חוקית, אם בתקנה או בחוק, שמי ששילם במזומן יוכל לקבל את הכסף חזרה במזומן.
ישראל אייכלר: אם צריך הצעת חוק, אני מוכן להגיש הצעת חוק כך שתהיה לכם אפשרות להחזיר במזומן לאנשים שאין להם חשבון בנק, שהם אנשים מסכנים ששילמו.
<יסמין גנדלמן: צריך להבין מה ההיקפים של האנשים שאין להם חשבון בנק.
ישראל אייכלר: זה לא היקפים גדולים.
ישראל אייכלר: בגלל שזה לא הרבה זה הכי פשוט להחזיר להם.
ישראל אייכלר: אם אני נותן לפקידים שלכם אפשרות לתת מזומן, הם נותנים מזומן.
<יסמין גנדלמן: זה לא בהכרח יוריד את ההיקפים - -
ישראל אייכלר: אני לא יודע, כי אם מדובר ב-300 מיליון, אני בטוח שיש איזה 50 מיליון של אנשים שאין להם חשבונות.
ישראל אייכלר: בדרך כלל זה אנשים מסובכים.
ישראל אייכלר: הסעיף השלישי, אני מבקש להקפיד על לקיחה מהערב שמפקיד את הערבות תיעוד של חשבון הבנק שלו והכתובת, כדי שתוכלו לאתר את הזכאי על מנת לזכות אותו בסכום.
ישראל אייכלר: אני חושב שאם ארבעת הדברים ייעשו, שזה את מה שאתם אמרתם ומה שאנחנו ביקשנו, אנחנו נוריד לפחות 250 מיליון מתוך ה-300 מיליון.
ישראל אייכלר: כך אני חושב.
ישראל אייכלר: אני מחכה ליום שבו יהיה פרסום על זה.
ישראל אייכלר: הוועדה תרצה לשמוע על כך על-מנת לעזור.
ישראל אייכלר: תגידו לנו מתי אפשר להיכנס, אם זה חודש או חודשיים.
ישראל אייכלר: אנחנו תיכף ב-2018.
<עינת אליהו: לעניין הכמות והאיכות.
<עינת אליהו: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל בבתי משפט נפתחים 700 אלף תיקים בשנה.
<עינת אליהו: זה אומר 210 אלף תיקים ב-3 שנים.
<עינת אליהו: מתוך ה-210 אלף תיקים יש לנו 11 אלף תיקים, שזה פחות מ-10%, שלא הוחזרו.
<עינת אליהו: זאת אומרת, זה סדר גודל של 5%.
ישראל אייכלר: את כלכלנית?
<עינת אליהו: גם.
ישראל אייכלר: כמה זה 324 מיליון ממיליארד וחצי?
<עינת אליהו: 20%.
ישראל אייכלר: אז למה את אומרת - - ?
<עינת אליהו: אתה מדבר על כמות ואיכות של תיקים.
ישראל אייכלר: אני מדבר על כסף.
<עינת אליהו: עדיין.
<עינת אליהו: יש תיקים שמופקדים שם במכה אחת 150 אלף שקלים, ויש תיקים שמופקדים בהם רק 2,000 שקלים.
<עינת אליהו: אי אפשר לעשות את היחס הזה.
<עינת אליהו: צריך לעשות את היחס לפי כמות התיקים.
ישראל אייכלר: אני מניח שמי שאתם יכולים להחזיר לו 150 אלף - -
<עינת אליהו: היחס של התיקים פה משתנה.
ישראל אייכלר: אני מניח שמי שיש לו 150 אלף בהפקדה לא נותן לכם לחכות כל כך הרבה זמן.
<עינת אליהו: תתפלא, יש לנו גם תיקים של 400 אלף שקל שלא מצליחים לאתר אותם.
ישראל אייכלר: 400 אלף שקל?
<עינת אליהו: עוד דבר אחד שאני רוצה להוסיף כי אתה אמרת שהאנשים האלה מסובכים.
<עינת אליהו: המדינה מסתכלת על האזרח שמסובך בכסף כאדם שחייב לך, לה ולי כספים.
<עינת אליהו: אתם כאנשים שהוא חייב לכם כספים הטלתם עליו עיקול.
<עינת אליהו: כשאני באה להחזיר לאדם שיש עליו עיקול, זה אומר שהכסף שהולך אליו בא בקדימות על החוב שלך, שלה ושלה.
<עינת אליהו: המדינה נותנת יד להעלמת כספים שלא כדין.
ישראל אייכלר: אבל אמרת שתמיד מקפידים על אותו תיק.
<עינת אליהו: אתה הטלת עלי כספים - -
ישראל אייכלר: על אותו תיק.
ישראל אייכלר: גם את לא מעבירה מתיק לתיק.
<עינת אליהו: אני מדברת על עיקולים של הוצאה לפועל.
<עינת אליהו: אתה עקלת עיקול על אזרח.
<עינת אליהו: על אזרח פלוני הטילו 3 אנשים עיקולים שונים.
<עינת אליהו: ברגע שהמדינה באה להחזיר לו את הכסף, זה אומר שהכסף שלו קודם לעיקולים שלכם, הוא חייב לכם כספים, כשהמדינה מעלימה כספים במקום להעביר אליכם.
<אמנון דניאל: יש הבדל תהומי בין מרכז לגביית קנסות להנהלת בתי המשפט.
<עינת אליהו: אנחנו לא אותו גוף.
<אמנון דניאל: אם יש חוב בהנהלת בתי משפט של עשרת אלפים שקלים, זה נשאר עשרת אלפים, אבל אם זה במרכז לגביית קנסות, העשרת אלפים נהייה 20, ואז החוב שהוא הפקיד מתקזז.
<אמנון דניאל: איפה הקנסות?
<יסמין גנדלמן: זה לא מדויק.
ישראל אייכלר: היא אמרה שמחזירים עם הריביות.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה לא הדיון.
<אמנון דניאל: המרכז לגביית קנסות זה סיפור אחר, אין להשוות בכלל.
ישראל אייכלר: אני כן רוצה להשוות מבחינת ההחזרים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם שהייתם איתנו, ואנחנו נעקוב.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הוועדה לפניות הציבור בנושא מדיניות עיקולי חשבונות בנק של חייבים על ידי סיטיפס.
ישראל אייכלר: אנחנו מתכנסים בעקבות פניות רבות שהגיעו וממשיכות להגיע לוועדה בנושא הקנסות שמטילה חבר סיטיפס על נוסעיה, שלכאורה אין להם כרטיס בתוקף לנסיעה ברכבת הקלה.
ישראל אייכלר: חשבונם בבנק של נוסעים עוקל בגלל חוב לסיטיפס.
ישראל אייכלר: מדובר בחוב של 360 שקלים.
ישראל אייכלר: אגב, השאלה שאני מציג פה, האם יש עוד גוף במדינה שבשביל 360 שקלים שם עיקול על חשבון הבנק.
<שלומית אבינח: כ-360.
ישראל אייכלר: כ-360.
ישראל אייכלר: הרכבת הקלה בירושלים החלה לפעול כבר בשנת 2011.
ישראל אייכלר: בגלל בעיות הבטיחות והתדירות, הייתה תקופה שהרכבת הנהיגה נסיעה ללא תשלום עד לסוף נובמבר 2011.
ישראל אייכלר: מאז שהחלה הרכבת הקלה לפעול בתשלום, התחילו להגיע תלונות גם על אי עמידה בלוחות זמנים ואיחורים, הפסקת פעילות בגלל בעיות תפעול, כל מיני דברים שהיו באותה תקופה, אבל היו משהו שהתחיל מאז ועד היום.
ישראל אייכלר: יש תלונות רבות על יחס עוין מצד פקחי הרכבת כלפי הנוסעים.
ישראל אייכלר: מתן קנסות ללא הפעלת שיקול דעת לגבי אנשים שפונים לבירור לעזרה לגבי תיקוף הכרטיס.
ישראל אייכלר: במקום לעזור להם לתקף, הם מקבלים דו"ח מיד במקום סיוע מצד הפקחים.
ישראל אייכלר: כמו כן היו תלונות בעבר על פקחים שעבדו ללא תגי זיהוי, דבר שמנע להגיע תלונה נגדם.
ישראל אייכלר: במהלך כל שנות פעילות הוועדה והתנהלותה מול הרכבת הקלה, לא ידוע לנו, לא קיבלנו שום ידיעה על-.
ישראל אייכלר: שלומית, מה זאת אומרת לא קיבלנו?
<שלומית אבינח: לא קיבלנו מידע שבוטל דו"ח.
ישראל אייכלר: לא ביטלו דו"ח אחד?
ישראל אייכלר: הוועדה לא קיבלה.
<שלומית אבינח: כתבתי, הוועדה.
ישראל אייכלר: הוועדה לא קיבלה שום הודעה על דו"ח שגוי שהחברה התנצלה על עצם מתן הדו"ח, שלא לדבר על פיצוי על עוגמת נפש שנגרמה לנוסע.
ישראל אייכלר: תמיד התשובות הן שהחברה צודקת והתלונה לא צודקת.
ישראל אייכלר: הטענה בתלונות היא שחברת סיטיפס מתייחסת לנוסעים כנגבים, שקרנים ורמאים שרוצים לנסוע בחינם ולא לשלם.
ישראל אייכלר: יש גם נוסעים שבאמת לא מעוניינים לשלם ובמודע מתחמקים מתשלום עבור הנסיעה, אבל אלה הם מיעוט שבמיעוט ואנחנו בכלל לא מנסים להגן עליהם.
ישראל אייכלר: אדם שלא משלם צריך לשלם קנס.
ישראל אייכלר: אין שום שאלה בעניין ועליהם אנחנו לא מדברים.
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על שני סוגים של אנשים.
ישראל אייכלר: קודם כל על אנשים שטוענים שהם כן תקפו והם כן שילמו ויש להם ויכוח על עצם העניין; ודבר שני שעולה מתוך התלונות והבירורים שעשינו, שיש מצב משפטי בלתי אפשרי, לידיעת היועצת המשפטית שלנו.
ישראל אייכלר: הכלל במשפט אומר שכשמישהו רוצה להאשים מישהו, הוא צריך להוכיח שהוא אשם.
ישראל אייכלר: האיש לא צריך להוכיח שהוא זכאי, נכון?
ישראל אייכלר: מעבר לספק סביר צריך השופט לקבוע שהוא אשם.
ישראל אייכלר: אבל אדם שבא, שילם כרטיס חופשי חודשי, כרטיס אשראי, הוא שילם, אבל המדינה אומרת לו בחוק אתה צריך לגשת ולתקף.
ישראל אייכלר: 99.95% מהנוסעים עושים את זה.
ישראל אייכלר: ניגשים ומתקפים.
ישראל אייכלר: קורה שבן אדם שניגש וזה לא, או שהוא לא ניגש או שהוא ניגש וזה לא הצליח לו.
ישראל אייכלר: מה אני מצפה מפקח שיעשה?
ישראל אייכלר: שיבדוק באמת האם האיש הזה בכרטיס שלו, במכונה, האם הוא שילם, האם יש לו זכאות ואז אני, אם הייתי בעל החברה, הייתי אומר לפקח תיגש איתו ותתקף אותו.
ישראל אייכלר: אם זה מישהו שכבר פעם שנייה, אז כבר צריך להתחיל לחשוב שהוא לא מתקף.
ישראל אייכלר: אבל סתם ככה, הוא לא גנב מזה שהוא לא תיקף, עובדה שהוא שילם.
ישראל אייכלר: מי שלא שילם ועלה, זה האיש שאני רוצה לתת לו קנס של 180 שקלים, כי הוא לא שילם.
ישראל אייכלר: יש פה מלכוד שיוצר ממש אלימות ואווירה רווית מתח ברכבת ובין האנשים, שהאזרח חייב, מלבד זה שהוא שילם, הוא חייב גם לתקף.
<ורד קירו-זילברמן: אבל זה החוק.
ישראל אייכלר: זה החוק ואת זה חייבים לשנות כבר עכשיו.
ישראל אייכלר: זאת אומרת ככה, אפשר לעשות נורמה שמתקפים, כי צריך הרי להוכיח שהוא שילם, אבל אם קרה שאדם לא שילם והפקח רואה במכונה שלו שהאיש הזה יש לו כרטיס משולם, אם זה חופשי חודשי, אם זה רב קו, אז שהוא יואיל בטובו לגשת איתו ולתקף את זה.
ישראל אייכלר: הרי מה הבעיה פה בתיקוף?
ישראל אייכלר: זה בעיה בין חברת סיטיפס לבין מדינת ישראל, לעשות את התחשיב, לקבל את הכסף, את ההחזר שחברת סיטיפס מקבלת ממשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: אני שילמתי למשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: אני אומר לך את זה, כנציגת משרד התחבורה, הממונה על הרכבות.
ישראל אייכלר: אני שילמתי לך, למשרד התחבורה כסף ואת אומרת לי – בגלל שאני צריכה לדעת אם נסעת באוטובוס או ברכבת א' וברכבת קלה, תואיל בטובך לתקף כדי שאני אדע איך לחלק את הכסף שלך לחברות שנסעת איתן.
ישראל אייכלר: אני אומר כל הכבוד, אבל קרה לי שטעיתי.
ישראל אייכלר: מגיע לי קנס 180 שקלים?
ישראל אייכלר: הרי בן זה לבן גנב שלא רוצה לשלם זה שמיים וארץ.
ישראל אייכלר: אולי אפשר לעשות שתי דרגות של קנסות?
<קריאה: זה לא רק קנס, אתה גם מוסיף את ה-5.90 שקלים.
<קריאה: חוץ מהקנס אתה משלם גם את - - -
ישראל אייכלר: בסדר, את ה-5.9 שקלים אני מוכן לשלם פעמיים.
ישראל אייכלר: זה לא בעיה, שישלם פעמיים 5.90 שקלים.
ישראל אייכלר: מי שלא תיקף, שישלם פעמיים 5.90 שקלים, אבל לא 180 שקלים.
ישראל אייכלר: אולי באמת וזה עדיין בפתיח, אבל אני רוצה לשמוע התייחסות שלך לעניין.
<נועה צור: קודם כל באמת סעיפי פקודת מסילות הברזל קובעות שהנוסע צריך לקנות את הכרטיס והוא גם צריך לתקף.
<נועה צור: הרעיון שעומד בבסיס התיקוף הוא שתי סיבות.
<נועה צור: סיבה אחת באמת שאם הוא לא מתקף, אז אין שום הוכחה לדעת שהנוסע שילם.
<נועה צור: ההתחשבנות בין המפעילים, אנחנו נמצאים בעולם שיש בו הרבה מפעילים.
<נועה צור: הרעיון הוא באמת שיש רב קו, אז נוסע - - - את הרב קו, או שהוא משלם ערך צבור או שהוא עם פרופיל, או כל מיני פרופילים על גבי הרב קו.
<נועה צור: עצם ביצוע התיקוף הוא זה שמתנה למפעיל את הכסף.
<נועה צור: המדינה יודעת להתחשבן על בסיס התיקוף הזה.
<נועה צור: זה דבר אחד.
<נועה צור: דבר שני, יש פה איזה שהוא עניין של ללמד את הנוסע איך להתנהל.
<נועה צור: אנחנו נמצאים בעולם שבו לא מספיק שאתה רוכש את הכרטיס, צריך לתקף.
<נועה צור: היום אתה עולה בדלת האחורית, אתה מתקף.
<נועה צור: אתה עולה ברכבת, אתה מתקף.
<נועה צור: זאת דרך התשלום על הנסיעה.
<נועה צור: לא מספיק שאתה קונה את הרב קו, אתה צריך גם לתקף.
<נועה צור: אני עובדת מדינה לצורך העניין, אני הגעתי למשרד.
<נועה צור: הגעתי למשרד, ראו אותי שאני הייתי במשרד.
<נועה צור: לא העברתי כרטיס, זה לא נחשב.
<נועה צור: אני צריכה להעביר כרטיס פיזית.
ישראל אייכלר: אבל לא גובים לך קנס של 180 שקלים.
ישראל אייכלר: מורידים לך את השכר של אותו יום.
<שלומית אבינח: סליחה זה לא דוגמא טובה.
ישראל אייכלר: זה לא דוגמא טובה, כי לא קונסים אותך ב-180 שקלים על זה שלא באת לעבודה.
<נועה צור: אז קודם כל בנושא הזה אני גם אגיד שהיה דיון בבית המשפט.
<נועה צור: הנושא הזה עלה לדיון בוועדת הערר.
<נועה צור: ועדת הערר של הרכבת הקלה היה לה פסק דין בנושא הזה.
<נועה צור: סיטיפס ערערה על פסק הדין והוא נידון בבית המשפט ובית המשפט הכריע שבעניין הזה הנוסע חייב לתקף.
<נועה צור: והיה והוא לא ייתקף, הוא כן ייקנס.
<שלומית אבינח: איך משרד התחבורה בודק כרגולטור, שמכונת התיקוף עבדה.
<נועה צור: אז מכונת התיקוף נבדקת באופן יום יומי.
<נועה צור: יש לנו פקחים שבודקים ועושים בקרה על מכונת התיקוף באופן שוטף ויומיומי.
<שלומית אבינח: את כל מכונות התיקוף?
<נועה צור: באופן סטטיסטי, את יודעת.
<נועה צור: את לא עושה את כל מכונות התיקוף כל יום, אבל רוב התקלות מדווחות באופן יום יומי.
<נועה צור: אם יש תקלה זה עולה במערכת של סיטיפס וסיטיפס מעבירה את הדיווחים אלינו.
<נועה צור: זאת אומרת אין מצב ש - - -
<שלומית אבינח: והדו"חות שניתנו ביום זה, מה קורה איתם?
<נועה צור: אם יש תקלה, הדו"חות מבוטלים.
<נועה צור: אין דבר כזה שהדו"חות - - -.
<נועה צור: אני רק אגיד שהעררים על תיקופים הם רק - - -
<שלומית אבינח: יש הרבה מקרים כאלה?
<קריאה: המכונות יחסית אמינות.
<נועה צור: 40% מהעררים הם על בעיית התיקוף.
<נועה צור: זו הטענה של העורר, אבל רוב מערכות הכירטוס עובדות.
ישראל אייכלר: 40% מהמערערים טוענים שהמכונה לא עבדה?
<נועה צור: המערערים בוועדת הערר של משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: ואתם מקבלים את הערעורים האלה?
<נועה צור: הערעורים האלה?
<נועה צור: או שהתקבלו חלקית או שלא מתקבלים.
<שלומית אבינח: למי יש את הנתונים על ועדת הערר?
<שלומית אבינח: כי אנחנו לא הצלחנו לקבל אותם וביקשנו אותם לפני הדיון.
<שלומית אבינח: ביקשנו את זה.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לקבל את זה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לראות כמה ערעורים התקבלו.
<נועה צור: כמה ערעורים התקבלו ממתי?
<שלומית אבינח: כמה ערערים הוגשו וכמה התקבלו.
<נועה צור: כמה התקבלו?
<נועה צור: התקבלו 37 ערערים.
<נועה צור: התקבלו חלקית 61 עררים.
<שלומית אבינח: מתי, בשנת 2017 את מדברת?
<נועה צור: עד שנת 2017.
<נועה צור: משנת 2014 עד שנת 2017.
ישראל אייכלר: אז כמה התקבלו את אומרת?
ישראל אייכלר: 300?
<נועה צור: התקבלו 137 עררים.
ישראל אייכלר: מה זאת אומרת התקבלו?
ישראל אייכלר: שקיבלתם את זה?
ישראל אייכלר: שביטלתם?
<שלומית אבינח: לא, שוועדת ה - - -
<נועה צור: הוגשו 2,871 עררים.
<שלומית אבינח: אבל זה של משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: כן, כן, זה מה שחשוב לי.
<נועה צור: אבל אני רוצה שתבינו שיש כמה ערכאות.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים את זה, שיש קודם את ועדת ההשגות של החברה ואחרי זה עוד ועדת ערר שלכם.
ישראל אייכלר: לוועדת הערר שלכם הוגשו 2871 עררים, כמעט 3,000, וכמה קיבלתם?
<נועה צור: זה ועדה, אני לא יושבת בוועדה.
<שלומית אבינח: 5%.
ישראל אייכלר: זאת אומרת ש-95% נדחו.
<נועה צור: יש 413 עררים שהגיעו להסכמות בין הצדדים, בין סיטיפס לבין העורר מבלי שהוועדה התערבה.
<שלומית אבינח: לפני שזה הגיע אליכם?
<נועה צור: זה הגיע לוועדת הערר ולפני שהגיע לדיון, אז הגיעו להסכמה.
ישראל אייכלר: כמה כאלה הגיעו להסדר?
<נועה צור: 413.
ישראל אייכלר: יש לי שאלה ליועצת המשפטית.
ישראל אייכלר: מה אני צריך לעשות, זה תקנה או חוק כדי לקבוע שיש שתי דרגות של אנשים.
ישראל אייכלר: יש מי שלא שילם ואפשר לבדוק את זה במכונה, אמרת שהפקח לא יכול לדעת את זה.
ישראל אייכלר: אני הבנתי שהפקח כן רואה במכונה האם יש בכרטיס הרב קו - - -
<נועה צור: הוא רואה, בטח.
<נועה צור: בקו של הרכבת הקלה, בוודאי שהוא רואה.
ישראל אייכלר: הוא רואה, אז הוא יכול להואיל בטובו ולגשת ולתקף את זה עם האזרח ולהגיד לו בפעם הבאה אתה תקבל קנס של - - -
<נועה צור: זה מה שנעשה בהתחלה.
<נועה צור: אתם רוצים שאני אספר על התהליך?
<ירון רביד: כן, אני תיכף אתייחס.
ישראל אייכלר: לא, לא, אני עוד רוצה לשאול.
ישראל אייכלר: אני צריך לעשות חוק - - -
<ורד קירו-זילברמן: חוק, חוק.
ישראל אייכלר: שמי שהיה לו רב קו והוא לא תיקף אז הוא יקבל נניח רק שישה שקלים נוספים.
ישראל אייכלר: במקום שישה שקלים הוא ישלם 12 שקלים.
<ורד קירו-זילברמן: הכל כתוב בפקודת - - -
<ירון רביד: הרב, ואם הוא עשה את זה פעמיים?
ישראל אייכלר: אז הוא ישלם גם פעמיים.
ישראל אייכלר: מה פתאום אדם רוצה לשלם 12 שקלים?
ישראל אייכלר: אני עוד יוצא מתוך הנחה - --
<קריאה: לא, אם זו עבירה שהיא חוזרת, או נמשכת.
ישראל אייכלר: לא, אני מדר על אדם ששילם אבל הוא לא טרח לתקף.
<ירון רביד: אני שואל, אם זה קרה שוב?
ישראל אייכלר: אז תרוויח פעמיים, תקבל שני כרטיסים.
<ירון רביד: ובפעם השנייה שהוא עושה את זה אז הוא עוד פעם יקבל אזהרה?
ישראל אייכלר: לא אזהרה, הוא ישלם 12 שקלים במקום 6 שקלים.
<ירון רביד: ואז מה?
<ירון רביד: וכל האנשים אצלנו יעברו ו - - -
ישראל אייכלר: האנשים יתקפו כי הם רוצים לשלם רק 5.90 שקלים, אם הוא לא תיקף הוא משלם 12 שקלים.
ישראל אייכלר: אבל הוא שילם.
ישראל אייכלר: אני מדבר על אדם ששילם.
ישראל אייכלר: אדם שלא קנה כרטיס - - -
<ירון רביד: אבל מבחינת משרד התחבורה הוא לא נסע.
ישראל אייכלר: הפקח יתקף לו את זה.
<ירון רביד: אבל לא בכל נסיעה רואים פקח.
<ירון רביד: רק אם פקח בדק אותו וראה שהוא לא תיקף, אבל ברוב הנסיעות הוא לא יראה פקח.
ישראל אייכלר: ברוב הנסיעות אין לכם פקחים?
<ירון רביד: אנחנו מסיעים מעל 150,000 נוסעים, לא כולם פוגשים פקח.
<שלומית אבינח: כמה דו"חות מגישים?
<קריאה: הבעיה שהפקחים לא נכנסים לרכבת כשהיא עמוסה.
ישראל אייכלר: לא, הוא שאל שאלה טכנית.
ישראל אייכלר: איך הוא יידע - - -
<שלומית אבינח: הוא לא רוצה שזה יהפוך לשיטה.
<קריאה: אם הם נכנסים, הם נכנסים בתחנה ויוצאים.
ישראל אייכלר: כפל תשלום אף אחד לא רוצה לשלם.