GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים קביעת נוהל ב"מיטב" לאישור קבלת מסמכים, מייל, דואר וחותמת "התקבל".
ישראל אייכלר: בדואר אלקטרוני או בפיזי.
ישראל אייכלר: מתן אישורי התייצבות בכתב עם תאריך התייצבות על מנת למנוע טרטור המלש"בים בגלל היעדר סימון במחשב, שהמלש"ב התייצב כבר או בגלל טעות.
<שלומית אבינח: תבדוק אם - - -
ישראל אייכלר: הוא אמר שיש מייל אזרחי, נכון?
ישראל אייכלר: יש לכם מייל אזרחי?
ישראל אייכלר: סעיף 2 אני לא מקריא.
ישראל אייכלר: סעיף 3 להמלצות הוועדה, אנחנו מבקשים חיבור מידי של הפקס ב"מיטב", לחייב אישור קבלת פקס במענה אוטומטי.
ישראל אייכלר: חובת חיבור הפקס 24 שעות ביממה, כך שהמסמכים יוכלו להגיע בכל שעות היממה.
ישראל אייכלר: מלש"בים, בני ישיבות ובנות סמינרים, אנחנו מבקשים לעדכן בטלפון לא רק את ההורים אלא גם את ועד הישיבות.
<שלומית אבינח: אמרו שהם עושים.
ישראל אייכלר: אמרת שאתם עושים את זה אבל זו אחת ההמלצות.
<שלומית אבינח: זה כבר - - - בנות?
ישראל אייכלר: לא, לא, ועד הישיבות מספיק לי.
<צחי רביבו: תלמיד ישיבה אני מעדכן.
ישראל אייכלר: בנות סמינרים אתם מעדכנים?
<צחי רביבו: מקבל את התצהיר - - -
ישראל אייכלר: אם הוא מקבל אין בעיה אבל אם הוא לא מקבל.
<צחי רביבו: אני לא יודע מי לומד שם, אין לי מושג.
<צחי רביבו: אין לי רשימה.
<צחי רביבו: אמרתי שאם כבר המלצות אז המלצה למשרד החינוך.
ישראל אייכלר: כן, למשרד החינוך.
<צחי רביבו: אני אשמח.
<צחי רביבו: זה משמעותי לשני הצדדים.
ישראל אייכלר: בכל התקשרות של "מיטב" למלש"ב חובה להזדהות בשם המִתקשר וחובה לתת טלפון להתקשרות חוזרת.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, כשמישהו מדבר, אני חושב שאתם עושים את זה, אומרים שם של המתקשר, נכון?
<צחי רביבו: טלפון של המתקשר - - - לכוכבית גיוס.
ישראל אייכלר: כשהצבא מתקשר לבן אדם אז הוא אומר מי מתקשר והוא מזדהה, אז להזדהות ולתת טלפון להתקשרות חוזרת מבלי לעבור את כל התהליך של פנייה חדשה.
ישראל אייכלר: יש לאפיין את הפנייה כהשלמת מסמכים ומידע נוסף.
ישראל אייכלר: צריך לעשות אולי מדור, זאת אומרת, לא דומה אדם שמצלצל פעם ראשונה לאדם שצריך לעדכן משהו.
<שלומית אבינח: סיווג השיחה כהשלמת מסמכים - - - פעם ראשונה.
<צחי רביבו: יש לנו נוהל שיש נציג שמתחיל פנייה, הוא ממשיך את הפנייה.
<צחי רביבו: זה תלוי מהו הטיפול.
ישראל אייכלר: הוא יכול להגיד "אני כבר התחלתי את הפנייה"?
<צחי רביבו: יש נוהל שנציג מטפל בפנייה ממשיך את הפנייה, את הבירור של הפנייה.
ישראל אייכלר: לשקול אפשרות ליווי של מנהל מוסד או הורה למי שמעוניין בכך, בהליכים ראשוניים ב"מיטב".
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על מקרים של חולים.
<צחי רביבו: אני רוצה להגיד שיש לנו נוהל ייחודי שבמקרים בהם לאותו פרט יש סיבה, ניתן לפנות מראש עם ההסבר המדויק, יינתן ליווי פרטני, זה תלוי במקרה.
<צחי רביבו: לא כל מקרה.
ישראל אייכלר: יש אפשרות?
<צחי רביבו: יש אפשרות.
<צחי רביבו: יש נוהל כזה ב"מיטב" בלשכות.
<צחי רביבו: יש גם הורים שמלווים בפועל.
<שלומית אבינח: איך אתם - - - את זה?
<שלומית אבינח: איך יודעים?
<צחי רביבו: מופיע באתר שלנו ויש נוהל פנייה שהפונה אומר:
<צחי רביבו: הילד לא יכול להיכנס כי ככה וככה.
<צחי רביבו: מעביר את המסמכים מראש.
<צחי רביבו: זה מגיע למפקד הלשכה, לרופא או לקב"ן.
<צחי רביבו: יש גם ילדים שלא יכולים ללכת ויש מקרים אחרים.
<צחי רביבו: רואה את זה הרופא, מראה את זה למפקד הלשכה, מאשר אישור כניסה עם מלווה.
<צחי רביבו: לראייה, תבוא ללשכת גיוס, תראה בתור אצל הקב"ן לעתים הורים מלווים, זה קיים היום.
ישראל אייכלר: זה קיים אתה אומר.
<צחי רביבו: אני יודע שבשנים עברו זה היה אבל שמעתי הרבה מקרים - - -
<צחי רביבו: ביקרתי בלשכת גיוס לפני שבועיים, ראיתי הורה מלווה את הבן שלו וממתין מחוץ לאותו בעל תפקיד.
<שלומית אבינח: רק הורה יכול להיות מלווה?
ישראל אייכלר: צריך להודיע לצבור שיש אפשרות כזו, שרק יודיע מראש.
<צחי רביבו: אם יש מלווה או משהו חריג - - - צריך לנמק את זה.
ישראל אייכלר: פה יש ענין של בקשה לדחיית התייצבות.
ישראל אייכלר: האם אפשר לאפשר לפחות פעם או פעמיים בנימוק סביר, לבקש דחייה של שבוע או של יום, בעקבות מחלה?
<צחי רביבו: של תלמיד ישיבה?
<צחי רביבו: ראשית, תלמיד ישיבה, אנחנו מאפשרים לו עד שלושה זימונים, זה הנוהל שלנו.
<צחי רביבו: קרי, גם אם הוא לא הגיע ולא הודיע לנו, הוא מקבל זימון שני ושלישי ומכתב התראה.
<צחי רביבו: קרי, גם אם הוא יודיע או לא יודיע - - -
ישראל אייכלר: אם הוא רוצה לתאם את זה עם הצבא, שלא תהיה בעיה.
<צחי רביבו: בוודאי שהוא יכול.
ישראל אייכלר: הוא יכול?
ישראל אייכלר: דרך הטלפון?
<צחי רביבו: מתקשר לכוכבית גיוס, מבקש לדחות מהטעמים האלה והאלה, זה נדחה.
<קריאה: צו ראשון גם?
<צחי רביבו: בוודאי, גם בצו ראשון.
<צחי רביבו: צריך להבין שכשיש לך צו - - - אז בדחיה, או שאתה מזמין אותו לישיבה אחרת, כי היום הוא מנותב לאוכלוסייה ספציפית.
<צחי רביבו: אתה נערך, בהיבטים מסוימים, לתת מענה - - -
<קריאה: אני מדבר עוד לפני שהוא מנותב בכלל ל"תל השומר".
<צחי רביבו: גם צו ראשון, כל מועמד לשרות בטחון במדינה יכול להתקשר ולבקש להזיז את הצו מטעמים כאלה ואחרים.
ישראל אייכלר: לגבי הסדרת מעמדם של בני מהגרים, ביקשנו שתעדכן, אמרת שכבר עשיתם את זה, את כל הקונסוליות, מאיזה גיל ועד איזה גיל חל מעמד "בן מהגרים" ומה הוא מקנה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים גם, כמו שמחייבים מגיל 16, להסיר את המגבלה של גיל 17 לגבי בן מהגרים, לאפשר את זה מגיל 16.
ישראל אייכלר: אותו דבר כמו בגיוס.
ישראל אייכלר: מי שבא בגיל 16 זה כבר בסדר.
<קריאה: נקבל את הנוהל.
ישראל אייכלר: אם אני אקבל את הנוהל אני אוכל להפיץ - - -
<צחי רביבו: אדוני עובד עם וועד הישיבות?
<צחי רביבו: יפה.
<צחי רביבו: ועד הישיבות, כבוד הרב קאופמן, קיבל מאתנו את הנוהל לפני שהוא הופץ.
<צחי רביבו: ראה אותו, אמר שהוא על דעתו.
ישראל אייכלר: על גיל 16?
<צחי רביבו: כן, את נוהל ההכרה במעמד בן מהגרים.
<שלומית אבינח: עכשיו זה שבע עשרה, אתה - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה שזה יהיה מגיל 16.
ישראל אייכלר: הוא אמר, כן.
<צחי רביבו: אמרתי, אני אבדוק את התשובה של נקח"ל, לוודא שאני לא טעיתי פה במשהו אבל אני לא טועה במשהו.
<שלומית אבינח: לא, נקח"ל אמר 17, הוא כותב.
ישראל אייכלר: הנה, יש לך את זה פה.
ישראל אייכלר: תביאי לו את זה.
<שלומית אבינח: נתתי לך.
<שלומית אבינח: אני מסודרת.
<צחי רביבו: יש לי פה ארבעה דברים לבדוק, אני לא אלך - - -
ישראל אייכלר: יש לשקול לאפשר השארת מסמכים ששייכים למלש"בים בלשכות הגיוס.
ישראל אייכלר: אני חושב שאפשר.
<צחי רביבו: יש לך את האישור אצלך.
ישראל אייכלר: השארת מסמכים, לא אישור.
<צחי רביבו: מועמד יכול להגיע באופן אישי, להביא מסמכים ולקבל אישור על זה.
<צחי רביבו: דומה לאישור הזה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לתת מידע על זכויות חוקיות ומשפטיות של המלש"בים.
ישראל אייכלר: את זה אתם נותנים באתר שלכם?
ישראל אייכלר: אני חושב שוועד הישיבות צריך לתת את זה בישיבות.
ישראל אייכלר: תרשום לך, צריך לדבר עם הרב קאופמן, יש להם משימה, אני לא יכול לבקש מהצבא שילך להפיץ את זה שם.
ישראל אייכלר: קביעת לוח זמנים מחייב את "מיטב" לקבלת מענה של "מיטב" למלש"בים, עם אישור לדחיית מועד התייצבות, לקבוע בזמן סביר למענה, כאשר שהמלש"ב יידע להיערך בהתאם אם בקשתו התקבלה או נדחתה, לגבי הזמנים.
ישראל אייכלר: איך הוא מוודא את זה?
<צחי רביבו: עוד פעם, אתה מדבר על דחיית התייצבות?
<צחי רביבו: אם מועמד לשרות בטחון מבקש לדחות, בדרך כלל הדחייה היא שבועיים קדימה, זה מקנה לו בדרך כלל מספיק זמן.
<צחי רביבו: הוא יכול לדחות עוד פעם זה עוד שבועיים קדימה, זו דחייה כבר כמעט של חודש, אלא אם קרה משהו - - -
ישראל אייכלר: לא, אני רק רוצה שיהיה לו אישור שהדחייה היא באישור.
<צחי רביבו: אם זה דרך המוקד, הוא מתקשר, הוא מודיע, היא מזינה את זה במקום, הוא יכול להתקשר אחרי שבע דקות ולהגיד: את שומעת, לפני דקה דיברתי עם המוקד, האם הוזן לי שמותר לי להגיע באיחור?
<צחי רביבו: אתה תראה שהיא תגיד לו את התשובה שלפני דקה היא - - -
ישראל אייכלר: סעיף 15, מתן מידע מירבי למלש"ב בזמן ההתקשרות שלו עם "מיטב".
ישראל אייכלר: למשל, אם חסר מסמך כלשהו, שהמוקדן ייתן מענה מדויק מה חסר בתיק כדי שלא יצטרך לבוא בשביל לשמוע מה חסר.
<צחי רביבו: פה זה נחלק לשני דברים.
<צחי רביבו: זה נחלק לצו התייצבות, צו ראשון בלשכה, שאתה יכול להבין מה אתה צריך להביא, איזה מסמכים רפואיים, לבין התייצבות במדור בני ישיבות להגשת דיחוי.
<צחי רביבו: להגשת דיחוי אנחנו גם מפרסמים את זה דרך הוועד.
<צחי רביבו: זה גם מופיע באתר, מה זה טופס דיחוי, מה נדרש להביא, חותמת של הישיבה, של הוועד וכל התהליך.
<צחי רביבו: בדרך כלל מזכירי הישיבות - - - את זה, אם זה צו בלשכה, הוא יודע מראש מה הוא צריך להביא לפי הצו שלו.
ישראל אייכלר: אני מבין שחסר לפעמים, השלמות, אני מדבר על השלמות מסמכים.
<צחי רביבו: אם חסר לבן אדם מסמך ספציפי, גם פה הוא מקבל הודעה מהלשכה וזה מוזן לו, לדעת מה חסר.
ישראל אייכלר: במחשב יהיה כתוב?
<צחי רביבו: הגעת אליי ללשכת גיוס, אתה צריך לצורך העניין, לעשות בדיקת עיניים.
<צחי רביבו: לא השלמת את הבדיקה, - - - באת באותו יום עם עדשות, אומרים לך באותו יום מה אתה צריך להשלים וזה מוזן לך במערכת.
<צחי רביבו: זאת אומרת, "לא נסגרה לך תחנה רפואית כי אתה נדרש להשלמת - - -
ישראל אייכלר: ואם הוא מתקשר למוקדן אז יראו את זה במחשב?
<צחי רביבו: המוקדן מודיע לו - - -
<שלומית אבינח: לא - - - בדיקת עיניים לא מחבר את זה?
<צחי רביבו: המוקדן יודע להגיד לו שהוא נדרש להשלים מסמכים בהתאם לבדיקה הרפואית שהוא עבר בלשכה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת שהמוקדן יידע להגיד לו: אדוני, אתה צריך להביא מסמך של עיניים.
<צחי רביבו: אתה נדרש להשלים מסמכים בהתאם לבדיקה רפואית שהייתה לך.
<שלומית אבינח: וכשהוא משלים את המסמכים המוקדן - - -
<צחי רביבו: הוא יכול לשלוח את זה למוקד ואז זה יגיע ללשכת הגיוס, או להגיע פיזית.
<שלומית אבינח: מי מחבר את החומר לתיק?
<שלומית אבינח: מי עושה את - - -
<צחי רביבו: נגיד לצורך העניין שהוא שלח את זה במייל.
<צחי רביבו: הלך, עשה בדיקת עיניים או בדיקת שתן, סתם, שלח את זה למוקד שלנו, המוקד מנתב את זה לרופא בלשכת הגיוס.
<צחי רביבו: הרופא רואה את זה למחרת במייל בעמדה שלו.
<צחי רביבו: עובר על הבדיקה, תקין לו תקין, סוגר לו את האירוע ונגמר הסיפור.
<שלומית אבינח: באחריות הרופא?
<שלומית אבינח: מי סוגר את זה במחשב?
<צחי רביבו: הרופא מקבל את המסמך, רואה את המסמך וצריך לסגור לו את הפרופיל או את הקביעה.
ישראל אייכלר: הפונה בטלפון, המוקדנית תדע לפי המחשב להגיד לו: אדוני, זה אושר, לא אושר, חסר לך.
<צחי רביבו: הוא יכול להתקשר אחרי יום, להגיד: נסגר לי?
<צחי רביבו: המסמכים שלי הגיעו?
<צחי רביבו: נקבע לי פרופיל?
<צחי רביבו: לראייה, היום מלש"ב לא צריך להתייצב פעם שניה או שלישית לרופא.
<צחי רביבו: הוא פשוט מתקשר בטלפון ויודע אם נקבע לו או לא נקבע.
ישראל אייכלר: הדבר האחרון, אנו מבקשים לשלוח זימונים לצו ראשון לפחות חודש ימים מיום ההתייצבות.
ישראל אייכלר: אני חושב שאתם נותנים יותר זמן.
<צחי רביבו: בוודאי, אנחנו נותנים מעל חודשיים.
ישראל אייכלר: אז מהי הבקשה לחודש?
<שלומית אבינח: דואר - - -
<צחי רביבו: אנחנו מנסים לתת שלושה חודשים.
<צחי רביבו: אנחנו סיפקנו צווים, אם זה מעניין את הפורום כאן, כבר ל-1.3 שהם נשלחו אתמול בדואר, קרי, חודשיים וחצי מראש.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה למשרד החינוך להעביר לצה"ל את כל המוסדות המוכרים לצורך פטור של בנות.
<שלומית אבינח: לצורך פטור.
<שלומית אבינח: הסמכות - - -
ישראל אייכלר: גם בנים וגם בנות.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה לוועד הישיבות - - -
<צחי רביבו: לראשונה לא נתתְ לי משימה, אני - - - את כל המשימות.
ישראל אייכלר: נפנה לוועד הישיבות לחדד שהתלמידים יבקשו אישורי התייצבות בלשכת הגיוס.
ישראל אייכלר: דבר חשוב מאד, איציק, זה באחריותנו.
ישראל אייכלר: הדבר האחרון, אני לא אומר את השם, ברשותךְ.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה לשר הביטחון בבקשה שהוועדה תוכל להיות בקשר עם מפקדי "מיטב" באופן ישיר ללא תיווך של פקידים או משהו כזה.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה להגיד שמות, כי זה מתעכב חודשים, שבועות.
ישראל אייכלר: יש מקרים שאדם נמצא בלשכת גיוס בבאר שבע והוא לא יודע מה לעשות ואנחנו לא יכולים לברר מה באמת קורה אתו, אז אנחנו - - - קשר ישיר.
ישראל אייכלר: כאן אני רוצה להגיד, קודם כל, אני חושב שבשם כל המשתתפים פה, מודים לך על הכנות, על הפתיחות ועל העובדות שהבאת לנו.
ישראל אייכלר: חידשת לנו הרבה דברים טובים.
ישראל אייכלר: לא לחינם אמרו לי ואני לא אגיד את זה בפרוטוקול, אולי כן אגיד את זה, יושב ראש ועד הישיבות אמר לי: צחי מגיע, תדע לך שהוא האיש הנכון במקום הנכון והוא עומד לשרות כל הצבור בצורה לא רגילה.
ישראל אייכלר: הוא יודע להגיד עליך רק שבחים.
<צחי רביבו: תודה רבה.
<צחי רביבו: תודה לך.
ישראל אייכלר: היום ז' בשבט תשע"ח.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הדיון בפניות הציבור לגבי החלטת רשות שוק ההון שלא לשלוח דו"חות שנתיים בדואר.
ישראל אייכלר: אני חייב לומר כצרכן, שגם כששולחים מחברות הביטוח ניירות ואני למדתי לקרוא בלי נקודות, אני בדרך כלל לא מבין מה יש לי ומה אין לי בסוף כל השורות, אבל לפחות יש לי מסמך שאני שם את זה בתיק, שיבוא יום, שלא נצטרך, שאני אדע שיש לי מסמכים, שיש לי משהו.
ישראל אייכלר: תחושה שיש לי.
ישראל אייכלר: אותו דבר כשיש לי שטרות של כסף, של 100 שקלים, של 200 שקלים, אני מסתכל בארנק, יש לי.
ישראל אייכלר: בזמן האחרון הציעו לי ביטקוין.
ישראל אייכלר: אמרתי אני לא יודע מה זה ביטקוין ואין לי כסף לקנות ביטקוין, אבל אני רוצה כמו שאמרו פעם 2,000 ביד, אני רוצה משהו ביד.
ישראל אייכלר: קיבלנו פניות ציבור לא מעטות וחבר הכנסת הרב מקלב הודיע למנהלת שגם אצלו הצטברו הרבה פניות כאלה, של אנשים אשר חושבים, ואני אקריא פה תמצית של מישהו שכותב שהוא מרגיש שרוצים להסתיר ממנו מידע.
ישראל אייכלר: "לפי הבנתי החל מהדו"ח השנתי בו הם מציגים את חסכונותיי, החברות יפסיקו לשלוח אלי בדואר, כפי שאני מורגל מאז ומעולם.
ישראל אייכלר: יתחילו לשלוח אלי במייל או ב-SMS, או בכל דרך אחרת שתהיה נוחה להם לתת את הדיווח".
ישראל אייכלר: "אני לא מבין מדוע צריך לכפות על אנשים להתנתק מהנייר.
ישראל אייכלר: אני מבין שהעולם מתקדם, אבל אין בעיה, מי שיסכים וירצה לקבל את הדיווח דרך האינטרנט או דרך ה-SMS, שישלחו לו דרך האינטרנט, אבל אני רוצה להישאר עם הנייר ואני רוצה שברירת המחדל תהיה ששולחים עם נייר.
ישראל אייכלר: מי שלא רוצה, שיתנו לו אפשרויות אחרות, אין לי שום בעיה עם זה.
ישראל אייכלר: אני מבקש בכל לשון של בקשה שלא יחייבו אותנו לעשות שינויים קיצוניים בהרגלים שלי".
ישראל אייכלר: הרב מקלב, אני לא יודע אם הוא ביקש שתגידי את זה בוועדה, אמר שגם אנשים שמצלצלים לא מקבלים תשובות בטכנולוגיה האלטרנטיבית, כך ששום דבר לא מפצה על אובדן הנייר והמכתב שמקבלים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר שאני מאד מכבד את דת הסביבה, כמו שאני מכבד את כל הדתות, כי כל העמים ילכו בשם אלוהיהם ויש היום דת סביבה, שדואגים לבכי של העצים ביערות האמזונס, על זה שכורתים אותם בשביל הנייר.
ישראל אייכלר: אני לא מזלזל בדבר הזה.
ישראל אייכלר: אגב, ישנה גמרא שאומרת שכשגוזרים עץ, קולו הולך מסוף העולם ועד סופו.
ישראל אייכלר: הזעקה של העץ - - -
ישראל אייכלר: בגמרא.
ישראל אייכלר: שלושה דברים קולם הולך מסוף העולם ועד סופו – גזע עץ שנגדע.
ישראל אייכלר: שאלתי פעם מישהו אם זה רק עצי פרי או גם עצי סרק, אבל לא כתוב כבר את זה.
ישראל אייכלר: יולדת, שלא תדע לעולם, ולהבדיל אלף אלפי הבדלות, כשאדם מת, כשנשמתו יוצאת מן הגוף.
ישראל אייכלר: שלושת הדברים האלה קולם הולך מסוף העולם ועד סופו ולא נשמע, ואין איש ששומע.
ישראל אייכלר: כך שיש חשיבות בעניין הזה של שמירת העצים, אבל כל הבריאה נוצרה כדי לשרת את האדם, נזר הבריאה - זאת האמונה שלנו.
ישראל אייכלר: לכן אני לא חושב שהאזרח לא צריך לקבל נייר ומסמך שהוא צריך ורוצה, בגלל אידיאולוגיה שהיא חשובה מאד, של חיסכון בעצים.
ישראל אייכלר: בפרט כשאני לא חושבת שמדינת ישראל חוסכת הרבה בדברים שצריך לחסוך, עד שהגיעו לעניין של הנייר.
ישראל אייכלר: בכנסת אני מאד מרוצה שהם עברו לאלקטרוני, כי רוב הדברים הנכתבים הם לא כל כך חשובים.
ישראל אייכלר: סליחה, עם כל הכבוד לפרלמנט, אבל רוב הדברים שנכתבים לא כל כך חשובים כמו מכתב שאני מקבלת מחברת הביטוח על מה שיש לי ועל מה שאין לי.
ישראל אייכלר: לכן אנחנו רוצים לשאול את השאלה למה זה לא נשאר ברירת המחדל.
ישראל אייכלר: אנחנו נאפשר גם לחבר הכנסת איציק שמולי, שבוודאי יש לו נופך משלו לעניין הזה ויש לו הרבה דוגמאות.
ישראל אייכלר: כמובן אני מנחש שתדבר על הרבה אנשים קשישים.
ישראל אייכלר: אני כבר קשיש.
ישראל אייכלר: 60 זה קשיש?
ישראל אייכלר: מ-60 והלאה?
איציק שמולי: לגבר 67.
ישראל אייכלר: אז אני עוד לא קשיש.
ישראל אייכלר: פעם אמרו בן 60 לזקנה.
ישראל אייכלר: בכל אופן הצעירים כבר חושבים שהם חכמים יותר מאיתנו, מגיל 60.
ישראל אייכלר: ובאמת, כשיש לי מסמך אני יודע מה יש לי.
ישראל אייכלר: גם אז בקושי.
ישראל אייכלר: אז אני רוצה לאפשר לחבר הכנסת איציק שמולי להביא את דבר האזרח.
איציק שמולי: אני כמובן מודה על קיום הדיון החשוב.
איציק שמולי: אכן גם בלשכתי התקבלו תלונות רבות מאד ומכתבים רבים מאד, שאת חלקם הפניתי לאגף פניות הציבור של הממונה על שוק ההון שגם ענה לי, צריך לומר, לא תשובה שהיא משביעת רצון, אבל אני אתייחס לזה.
איציק שמולי: אדוני, אני מתייחס להודעה שעליה חתומה הממונה על שוק ההון, גברת דורית סלינגר.
איציק שמולי: היא מדברת, לבד מהטיעון שאתה העלית, הסביבתי, על כך שחשיבותו של המהלך הזה, בעצם השימוש באמצעים דיגיטליים, יש לכך חשיבות רבה וכוח להגביר את השקיפות והגילוי לחוסכים ולמבוטחים.
איציק שמולי: אז א' יש לי השגה על הדבר הזה.
איציק שמולי: הסיבה שאנשים מן היישוב לא טורחים להעמיק ולחפור בדו"חות שנשלחים אליהם, היא לא בגלל שזה מגיע בנייר או שזה מגיע במייל, אלא בגלל שהם חוששים ויראים מכל מה שקרוי בדבר הזה פנסיה, ביטוח כזה, ביטוח אחר ולכן אם באמת הכוונה פה זה להעמיק את היכולת של החוסכים להתמודד עם הנושא ועם התחום, אז הרי שמכוונים פה למקום הלא נכון.
איציק שמולי: מעבר לזה, וכאן אני מגיע לשורש העניין, ההוראה הזאת יש בה כדי לפגוע בצורה אנושה ביכולתם של אנשים לא רק לאוכלוסייה המבוגרת, בעיקר האוכלוסייה המבוגרת, אבל גם אנשים מן היישוב, שהם כבדרך קבע לא משתמשים בכל אמצעי הטכנולוגיה, לא במסרונים, לא במייל והם עלולים להישאר מאחור ובסופו של דבר שכרנו ייצא בהפסדנו, במובן זה שהמטרה שאליה מכוונת הממונה, להגביר את השקיפות, להגביר את הידע, להגביר את ההעמקה – בעצם המצב עבור אותן האוכלוסיות יהיה רק גרוע יותר.
איציק שמולי: זה בסדר גמור, אני כבן אדם צעיר שמח על זה שהעולם דוהר קדימה.
איציק שמולי: שמח על זה, אבל – ומי כמו הוועדה הזאת ואתה אדוני יושב הראש ערים לעניין הזה – שגם כשהעולם דואר קדימה, אז צריך לראות שלא משאירים אף אחד מאוחר.
איציק שמולי: לא את האוכלוסייה המבוגרת, לא את האוכלוסייה שאין לה נגישות בכלל לאמצעים טכנולוגיים ויש לא מעט כאלה במדינת ישראל.
איציק שמולי: הוויכוח העיקרי כאן הוא על ברירת המחדל ואני לא אגלה לכם שזו לא הפעם הראשונה שמנסים לדחוף את היוזמה הזאת בכנסת.
איציק שמולי: ולטעמי יש בכך לא מעט טעם לפגם, מכיוון שמטרת האגף זה לשמור לא רק על הגופים המוסדיים, אלא לשמור גם על המבוטחים.
איציק שמולי: מה שהוא מתקשה לעשות בשנים האחרונות, בעיקר בביטוחי הסיעוד והבריאות, אבל זה לא נושא הדיון.
איציק שמולי: מה שאני רוצה לומר, אדוני יושב הראש, זה שאני לא רואה מאיפה מגיעה הדחיפות הזאת לשנות את ברירת המחדל.
איציק שמולי: הרי אם היום אני רוצה לקבל את המידע הזה באמצעות המייל, אני יכול לעשות את זה.
איציק שמולי: אני מרים את הטלפון או שולח מייל לאגף פניות הציבור של אחת מחברות הביטוח ואני אקבל את המידע במייל.
איציק שמולי: ועכשיו בעצם החשש שלנו הוא אלף שאנשים יפלו בין הכיסאות ולא יקבלו את המידע בכלל.
איציק שמולי: אני יכול לתת דוגמא למשל על אבא שלי.
איציק שמולי: אבא שלי כמעט ולא משתמש במייל והוא לא קשיש והוא לא דל אמצעים.
ישראל אייכלר: בן כמה אביך?
איציק שמולי: הוא בן 66, בואכה 67.
איציק שמולי: יש לו עוד שנים רבות לתת בשוק העבודה כי אין לו פנסיה, אבל המעט שיש לו, ככה הוא קיבל עד היום במכתב והוא דווקא מאלה שכן פותחים את המעטפות.
איציק שמולי: ובזמנו, חברת הביטוח בכל פעם שהיא שולחת צריכה מכתב, כמעט בכל פעם, היא שולחת לך ואולי זה אחת לשנה ולא בכל פעם, דו"ח של מילוי פרטים ואז אתה יכול לעדכן אותה על דברים שהשתנו בפרטים אישיים.
איציק שמולי: בין השאר בשנים האחרונות היה בטופס הזה את הרובריקה של מייל.
איציק שמולי: אז הוא ביקש מאחותי לכתוב את המייל שלה, כדי שיהיה עוד איך להשיג אותו.
איציק שמולי: היום בעצם ברירת המחדל אומרת שמה שאומרת רשות שוק ההון שבעצם אין פה עניין של כפייה, כי מי שלא נתן מעולם את המייל שלו, אז לא ישלחו לו שום דבר ולא ישתנה אצלו שום דבר וזו טעות.
איציק שמולי: זו טעות, מכיוון שיש לא מעט אנשים שיש להם מיילים שגויים או מיילים שהתחלפו והנתונים האלה שגויים בתוך חברת הביטוח - - -
ישראל אייכלר: המייל שהם כבר לא זוכרים את המייל שלו.
איציק שמולי: בדיוק.
ישראל אייכלר: הרבה הרבה אנשים.
איציק שמולי: הנה, אני זה הדוגמא החיה ובזה הסיים.
איציק שמולי: חברת הפניקס שלחה שלי במקרה הזה, אבל אני בטוח שהם לא היחידים, SMS – א' אני יכול להראות לכם, ב-4 בינואר – הנה זה מולי – ב-4 בינואר.
איציק שמולי: ניסיתי לחזור לקישור הזה, לא נפתח.
איציק שמולי: אתה מנסה להתקשר אליהם בכוכבית 3455, לא עונים.
איציק שמולי: כאילו יש ניתוב שיחות לטובת המטרה הזאת, לא עונים.
<שלומית אבינח: אני מהראל לא קיבלתי טלפון.
איציק שמולי: עכשיו מה קרה?
איציק שמולי: אני בן אדם אחראי, אני רוצה לשמוע מה קורה איתי עם הפנסיה ועם הביטוח, אחרי חמישה ניסיונות שמתי את הטלפון בצד, אמרתי יאללה, אלה שילכו אני לא יודע לאן, כי אין, אני לא יכול להשיג אותם.
איציק שמולי: זאת אומרת אדוני יושב הראש, לסיכומו של דבר אני חושב שההצעה הזאת מרעה מאד את המצב של המבוטחים, בעיקר המוחלשים והמבוגרים.
איציק שמולי: אני חושב שמה שנכון לעשות זה להותיר את ברירת המחדל על כנה, אולי לתת תמריצים לאנשים,
איציק שמולי: למבוטחים בעצם לעבור לאמצעי מיילי, שאגב הוא גם יחסוך המון כסף לחברות.
איציק שמולי: זה גם כן מוטיבציה שיש מאחורי המהלך הזה, ובסופו של דבר מי שירצה יעבור למייל ומי שלא, שיישאר במכתבים.
איציק שמולי: בשביל מה צריך לכפות על האנשים דבר שהם לא רוצים, מה גם שאני יכול להוכיח לכם שהאפשרות לשנות את ברירת המחדל למכתב בחזרה, לא עובדת.
איציק שמולי: פשוט לא עובדת.
ישראל אייכלר: אה, גם אם מישהו מבקש זה לא עובד?
איציק שמולי: הנה, זה מה שניסיתי לעשות.
איציק שמולי: זו ההודעה שקיבלתי ב-4 בינואר, אדוני יושב הראש, מחברת הפניקס, שאומרת לי שמהדו"ח השנתי הקרוב הדו"ח יישלח לכתובת הבאה, מייל שהיה לי בכלל בתקופת אנו באנו, כשהתחלתי רק את לימודי במכללה, שזה היה לפני נגיד 10 שנים.
איציק שמולי: אני לא יודע מאיפה המייל הזה.
איציק שמולי: ואם אני רוצה לשנות את ברירת המחדל בחזרה למכתב, או להתקשר למוקד או ללחוץ על הקישור.
איציק שמולי: לחצתי איזה 20 פעם על הקישור ואז אתה צריך להכניס קוד והקוד לא עובד.
איציק שמולי: אני אומר לך, אני ניסיתי חמש-שש פעמים.
איציק שמולי: לא עובד.
איציק שמולי: אם אני לא הצלחתי – אני לא איזה גאון טכנולוגי – אבל אם אני לא הצלחתי, אז גם אנשים שהם פחות טכנולוגיים ממני, לא יצליחו לעבור את המשוכה הזו.
איציק שמולי: ורק עוד משפט אחד, אדוני יושב הראש.
איציק שמולי: עלתה טענה שבמכתבים שנשלחים מכיוון חברות הביטוח למבוטחים, הנוסח שבו הן משתמשות הוא מטעה.
איציק שמולי: הוא מותיר רושם כאילו האפשרות היחידה היא לקבל את המידע באמצעות המייל ומי שלא יבחר באמצעות המייל – ראינו שתי דוגמאות לזה – בעצם לא יוכל לקבל את המידע, שזה גם כן דבר חמור לכשלעצמו.
ישראל אייכלר: כן, מה זה?
איציק שמולי: אני יכול להגיד לכם גם באיזה חברות מדובר.
ישראל אייכלר: רגע, המנהלת רוצה להוסיף פה.
<שלומית אבינח: קיבלנו הודעה על מישהי שיש לה טלפון כשר, שגם בהודעה שהם שולחים, לא מבינים שום דבר ממה שכתוב.
ישראל אייכלר: בואי נשמע.
ישראל אייכלר: לחיצה.
<שלומית אבינח: נשים על רמקול.
ישראל אייכלר: תעשי לחיצה.
ישראל אייכלר: נשמעת הודעה מהטלפון
ישראל אייכלר: טוב, בעצם מה שאמרת פה, יש לך - - -
<קריאה: בשביל מי שלא יכול להרים את הטלפון, אז - - -
ישראל אייכלר: יש טענה נוספת.
ישראל אייכלר: למי שיש הרבה קופות גמל, זאת אומרת אם מדובר באדם שיש לו קופה אחת נניח, הוא רואה את זה.
ישראל אייכלר: הוא מקבל הרבה הודעות וב-SMS, באופן טבעי באלקטרוני, במיילים, ההודעות בורחות.
ישראל אייכלר: את אומרת יש לו 20 הודעות, 100, הודעות אז הוא מפספס עליהן, הוא לא מדפיס אותן וזה חסר לו אחר כך כמסמך.
ישראל אייכלר: אני רוצה לקצר את הבקשה שלנו למשפט אחד, שברירת המחדל תהיה שכל אזרח מקבל בדואר כמו שהוא קיבל.
ישראל אייכלר: מי שרוצה ומי שיכול – ומציע שמולי אולי תתנו הטבות, אני לא יודע מה – למי שרוצה לעבור למייל, בבקשה.
ישראל אייכלר: אבל לא להשאיר את האזרח שהוא צריך לעשות פעולה אקטיבית כדי לקבל את מה שמגיע לו בחוק.
איציק שמולי: הנה, תראה אדוני יושב הראש, ניסיתי תוך כדי דיון.
איציק שמולי: הכנסתי את תעודת הזהות, את הטלפון, רשום לי – הנתונים שהוזנו אינם תואמים בכלל את הנתונים המופיעים במערכת הפניקס.
איציק שמולי: עכשיו עם מי אני אמור לדבר כדי לשנות את ברירת המחדל?
ישראל אייכלר: מה אומרים לך, מה?
איציק שמולי: הנה עכשיו ניסיתי - הנתונים שהוזנו אינם תואמים את הנתונים המופיעים במערכות הפניקס.
איציק שמולי: זה הטלפון שלי, מספר תעודת הזהות שלי, הכל פה נכון.
איציק שמולי: אין עם מי לדבר.
ישראל אייכלר: זהו, לכן קיצרתי.
ישראל אייכלר: בבקשה, שם לצורך הפרוטוקול.
<שלי סבן: שלי סבן.
ישראל אייכלר: שלי סבן, מנהלת מחלקת הפנסיה ברשות שוק ההון וחיסכון, כן.
<שלי סבן: כמה דברים.
<שלי סבן: אני אתחיל מהתכלית, כי עלו פה כל מיני תהיות לגבי המטרה שלנו.
<שלי סבן: אני חושבת שכל הצעדים שעשינו, לצורך העניין הרשות עשתה בשנים האחרונות ובוודאי העניין הזה, התכלית שלהם, לפחות מבחינתנו – וצר לי שרואים את זה אחרת במקומות אחרים, מצדדים אחרים – אבל התכלית שלהם היא טובת המבוטחים בלבד.
<שלי סבן: אני מאד מתחברת למה שאמר חבר הכנסת שמולי לעניין האוריינות הפיננסית ואנחנו בכל אופן התחלנו משם.
<שלי סבן: אם כבודו דיבר על נושא התיעוד, אז יש את נושא התיעוד ואת פתיחת המעטפה לצורך העניין או פתיחת ההודעה והיכולת של המבוטח לעשות איתה משהו.
<שלי סבן: אז ביכולת של המבוטח לעשות איתה משהו, זה באמת בעיה מסדר שני.
<שלי סבן: נתחיל עם פתיחת המעטפה והתיעוד שלה.
<שלי סבן: אז לעניין פתיחת המעטפה, אין מה לעשות.
<שלי סבן: ראינו את זה, אנחנו רואים את זה.
<שלי סבן: אנשים לא פותחים את המעטפות.
<שלי סבן: התכלית שלנו – ואפשר ותיכף נדבר על היישום של זה וכו' – אבל המטרה שלנו הייתה להנגיש ככל הניתן את הדיווח השנתי למבוטחים.
<שלי סבן: אני אתן דוגמא.
ישראל אייכלר: אף אחד לא מתנגד שתתנו גם מייל וגם מכתב.
<שלי סבן: שנייה, אני אתן דוגמא, בסדר?
<שלי סבן: למשל אנשים צווארון כחול, ואגב, הגיעו אלינו הרבה פניות בעניין הזה, על דברים שהתקבלו בדואר והמבוטחים לא באמת שמו לב לזה ובדיעבד באו והתלוננו שלקחו להם את הכסף וכו', וחלק מהתלונות דרך אגב היו באמת מוצדקות.
<שלי סבן: גם לעניין ריבוי קופות, דרך אגב, זה תקף באותו אופן.
<שלי סבן: היכולת של בן אדם ממוצע – צווארון כחול לצורך העניין – לקבל את זה בהודעת SMS ולהיכנס לזה תוך כדי שהוא נוסע באוטובוס, כשהוא עומד בתור לקופת החולים או עושה כל דבר, הנגישות של זה הרבה הרבה יותר גדולה ומכאן יצאנו.
<שלי סבן: זאת אומרת לא ניסינו לחסוך בנייר, על אף שזאת תכלית לגמרי ראויה וחשובה ובוודאי שלא ניסינו להגן על קבוצות כאלה ואחרות.
<שלי סבן: המטרה שלנו הייתה להנגיש ככל האפשר, מאחר שהבנו שהציבור הוא פאסיבי.
<שלי סבן: גם לעניין הזה של הרצון לצורך העניין לקבל את זה בצורה נגישה, גם לזה הוא פאסיבי.
<שלי סבן: הוא בכלל בדרך כלל לא מודע ולכן החלטנו שברירת המחדל הנכונה לכלל הציבור היא באמצעות אמצעים הדיגיטליים.
<שלי סבן: הוספנו בעניין הזה, וחשוב לציין גם את העניין הזה, שהוספנו, עד עכשיו לא היה אפשר לקבל בהודעת SMS והוספנו את הכלי הזה שלה
<שלי סבן: בנתנו לפחות זה כלי נורא נורא חשוב, נורא נפוץ, נורא נגיש.