GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חנן פריצקי: כמו שאמרתי, יכול להיות שצריך להתווכח על מדיניות הרווחה במדינת ישראל - - -
ישראל אייכלר: ודאי שצריך לשנות את זה.
<חנן פריצקי: כשאתה שואל למה העובדים הסוציאליים שולחים אותם לעמותות, כי העובדים הסוציאליים מבחינתם, אין להם משאבים לחלק - -
ישראל אייכלר: אני רוצה שהם ישלחו, ואני רוצה שאתה תשתתף בהוצאה.
<חנן פריצקי: - - כי זה לא חלק מסל הכלים שקיים - - -
מיכאל מלכיאלי: שולחים לעמותות בטענה שהם מממנים אותן.
ישראל אייכלר: קודם כול, אני מודה לך שאתה אומר את האמת בפנים על השולחן.
ישראל אייכלר: משרד הרווחה חוטא לתפקידו, לעניי ישראל, שאינם כל מה שמניתי קודם.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה להגיד עוד פעם, שאינם חולים, ואין להם בעיות סוציאליות, הם פשוט עניים.
ישראל אייכלר: יש עניים מכובדים, אנשים בריאים.
ישראל אייכלר: סבתא שלי היתה אומרת שפעם היא חשבה שכמו שיש החברה קדישא, יש חברה של מתים.
ישראל אייכלר: בסוף התברר שבכל משפחה מתים.
ישראל אייכלר: גם בעניין הסוציאלי, לאף אחד אין ביטוח שלא יהיו לו מקרים סוציאליים אמיתיים, אבל אני מדבר על אלה שאין להם, שברוך השם אין להם בעיה סוציאלית, יש להם בעיה של עוני, מגיע חג והם רוצים סלי מזון.
ישראל אייכלר: באה המדינה ואומרת לעמותות: תנו שני שלישים ונותנת שליש.
ישראל אייכלר: יפה מאוד, אבל את השליש תתנו.
<חנן פריצקי: אני חוזר ואומר שהביטחון הסוציאלי במדינת ישראל היום נמצא בידי קצבאות ביטוח לאומי.
<חנן פריצקי: שם זה נמצא.
ישראל אייכלר: ביטוח לאומי לא נותן סלי מזון.
<חנן פריצקי: לא, אבל הוא נותן הבטחת הכנסה לצורך העניין.
<יוסף ויטמן: את הארנונה לא משלמים עם הבטחת הכנסה.
ישראל אייכלר: מה שהביטוח הלאומי נותן ולא נותן זה נושא לדיון אחר.
<חנן פריצקי: שם המוקד של העניין.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שבביטוח הלאומי יש בעיות קשות מאוד, אבל אני לא מצפה מהביטוח הלאומי שייתן לעמותות סבסוד ויעשה מצ'ינג.
ישראל אייכלר: הוא לא עושה את זה בשום דבר.
ישראל אייכלר: ביטוח לאומי לא עושה מצ'ינג עם מישהו, אין דבר כזה.
ישראל אייכלר: ביטוח לאומי זה חוק והכול לפי תקנות.
ישראל אייכלר: משרד הרווחה בא להשלים את מה שהביטוח הלאומי לא עושה.
<חנן פריצקי: נכון, אבל במתן שירותים, לא במתן תמיכות.
<ורד קירו-זילברמן: גם תמיכה יכולה להיחשב שירות.
ישראל אייכלר: גם סל מזון זה שירות.
ישראל אייכלר: אגב, אני עוד לא יודע איזה שירות הם נותנים, אבל נניח, אולי תיתן לי דוגמה של שירות שדומה לסל מזון שמשרד הרווחה נותן לאזרח?
<חנן פריצקי: דיברתי קודם על פרויקט "נושמים לרווחה", אבל הנושא עצמו שאנחנו נותנים עזרה למשפחות.
<חנן פריצקי: כל הרעיון התפיסתי מאחורי זה הוא סיוע למשפחה, סיוע הוליסטי כזה שמחר בבוקר יוציא אותו - - -
ישראל אייכלר: מה זה "סיוע הוליסטי"?
ישראל אייכלר: הומאופתיה?
ישראל אייכלר: מה העובדת הסוציאלית נותנת לאדם עני שאינו חולה?
<חנן פריצקי: יש לו סל מענים שיכול לאפשר לו לצאת מהעוני, הוא יכול לתת לו קורס, הוא יכול לתת לו סדנה לכתיבת קורות חיים.
ישראל אייכלר: עם זה לא הולכים למכולת.
<חנן פריצקי: זה מה שמשרד הרווחה עושה.
<חנן פריצקי: אתם מתווכחים על מדיניות רווחה במסגרת דיון בסל מזון.
ישראל אייכלר: כי מה שהעלינו פה בסל מזון, ולכן הגענו עד אבסורד של 9 שקלים, שמדיניות הרווחה סותרת את צורכי עמך בית ישראל, ממש כך, מכל העדות, מכל החוגים ומכל הערים.
ישראל אייכלר: זה ממש סותר.
ישראל אייכלר: זה כמו שמשרד העבודה יגיד: אני לא נותן תעסוקה.
<חנן פריצקי: למשל משרד הרווחה בקטע הזה מנסה להתמודד עם רעיונות - - -, למשל הפרויקט שדיברה עליו הגברת מ"לתת" הוא פרויקט שאנחנו מנסים לקדם ולבדוק מה הוא עושה.
<חנן פריצקי: נכון, שאתה מדבר על 10,000 משפחות, אבל הוא פיילוט.
<חנן פריצקי: למה אנחנו שמים שם הרבה כסף?
<חנן פריצקי: כי אנחנו חושבים שבסופו של יום צריכים גם לבחון את זה.
<חנן פריצקי: במסגרת הפיילוט הזה אנחנו נמצאים בסוג של מצ'ינג במכרז, שבו מספקים תלוש מזון לכל משפחה, כאשר הרעיון של כרטיס המזון הזה, שאפשר לקחת מזון מעמותות שמצילות מזון, מעמותות שיש להן מאגרי מזון, וחלק מהכרטיס הזה לא רק ללכת לסופר לצורך העניין ולעשות קניות שם, זה מוגדר למזון ספציפי מאוד.
<חנן פריצקי: הפיילוט הזה התחיל בנובמבר, הוא אמור להיגמר בנובמבר הזה.
<חנן פריצקי: זה לא שמשרד הרווחה אטום - - -
ישראל אייכלר: יש לכם כבר דוח כמה אנשים - - -
<חנן פריצקי: אנחנו מדברים על 10,800 משפחות.
<חנן פריצקי: כרגע יש שם 7,000 משפחות שקיבלו כרטיסים, וממשיכים לעבוד.
<חנן פריצקי: זה מיזם מזון שאנחנו בוחנים כפיילוט לשנה.
<חנן פריצקי: אנחנו רוצים לראות איך הוא הולך.
<חנן פריצקי: אם הוא יהיה מוצלח, יש גם רעיונות להרחיב אותו.
ישראל אייכלר: קיבלתי על זה מכתב ממנכ"ל משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: במקרה בני ברק לא נכנסה לפיילוט הזה.
<דורון רצון: פעם ראשונה שאנחנו שומעים על הפיילוט הזה.
<חנן פריצקי: הפיילוט לא סודי, הוא יצא למכרז.
ישראל אייכלר: הוא כתב לי שזה ייכנס.
ישראל אייכלר: מתי זה אמור להיכנס?
<חנן פריצקי: שאלת לגבי בני ברק, למה הם לא נכנסים.
<חנן פריצקי: והתשובה היתה שעשינו במגוון רשויות.
ישראל אייכלר: מתי זה כן ייכנס?
ישראל אייכלר: מתי יש הרחבה לזה?
<יוכבד אילוז: אנחנו ממתינים לתקציב.
<דורון רצון: יש כאן משהו שהקפיץ אותי.
<דורון רצון: שמעתי כאן משהו ואני רוצה לשאול את השאלה.
<דורון רצון: אותו פרויקט שעשיתם, שהוא יכול להיות הכי טוב שבעולם – אתה אומר שיצא מכרז, הם ביקשו 100 מיליון שקל ערבות בשביל להשתתף במכרז?
<דורון רצון: זה מה שהוא אמר לי.
<דורון רצון: אני שואל אם זה נכון.
<יוסף ויטמן: סדר גודל.
<יוסף ויטמן: אולי 70 מיליון.
<יוסף ויטמן: עמותה רגילה לא יכולה להתמודד עם זה.
<קריאה: 20 מיליון.
<חנן פריצקי: ההיקף התקציבי היה 20 מיליון, הפיילוט היה על - - -
<דורון רצון: אתה אומר מראש ש-99% לא יכולים להשתתף - - -
ישראל אייכלר: אפשר לשאול מי זכה בפיילוט?
<חנן פריצקי: "אשל ירושלים".
ישראל אייכלר: בכל הארץ הם זכו?
ישראל אייכלר: אני מניח שאם הם זכו, בדקתם - - -
<דורון רצון: אדוני, הם הצליחו לחסוך 100 מיליון.
<דורון רצון: כשיש לנו אנחנו מיד מוציאים.
ישראל אייכלר: יש סיכוי, מר פריצקי – היום ניפגש עם מנכ"ל המשרד – שיוסיפו לסלי המזון עכשיו לחג?
<חנן פריצקי: סיכוי תמיד קיים.
<חנן פריצקי: צריך להבין שכל תוספת משמעותית מעבר למשהו קטן מחייבת עוד פעם פרסום, היא מחייבת ייעוץ משפטי, היא מחייבת להגיע למשרד המשפטים.
<חנן פריצקי: יש קצת ויה דולורוזה בקטעים האלה.
ישראל אייכלר: אני מקווה שנעשה את זה קצר, כי אנחנו כבר ממש בחג.
ישראל אייכלר: אני מבקש את המלצתך.
ישראל אייכלר: הגברת אילוז, את יכולה להיות ערוכה אם וכאשר המשרד יחליט להוסיף 40%?
ישראל אייכלר: כמה זה 40%?
<שלומית אבינוח-קואולמן: 2.8.
ישראל אייכלר: חנן, כמה כסף אתה צריך?
<יוכבד אילוז: בערך 3 מיליון שקלים.
ישראל אייכלר: אם תחליטו, כמה זמן ייקח לך לעשות פרסום, ועדה וכל מה שצריך?
ישראל אייכלר: האם שבוע זה מספיק?
<יוכבד אילוז: מהפרסום ועד ההגשה אנחנו צריכים לפחות חודש, זה המינימום.
<יוכבד אילוז: 21 יום צריך לקבל אישור מיוחד ממשרד המשפטים לפרסם מבחן תמיכה על אותו מבחן.
<ורד קירו-זילברמן: הם כפופים להנחיות של משרד המשפטים.
<יוכבד אילוז: ממילא הרי העמותות ידווחו על התשלום רק אחרי החגים, אבל אם באמת הכסף יועבר - - -
ישראל אייכלר: אני חושב שיש הרבה אנשים שיסכימו שהקדוש ברוך הוא ידחה את ראש השנה בחודש ימים...
ישראל אייכלר: ראש השנה זה בעוד שבועיים.
<יוסף ויטמן: ממילא את הדיווחים אנחנו מגישם בנובמבר - - -
ישראל אייכלר: האם יש לכם פתרון יצירתי אחר בלי כל הביורוקרטיה הזאת?
ישראל אייכלר: אני מבקש שתבדקו את זה.
ישראל אייכלר: לדעתי הלוא משפטית להוסיף לאותו סעיף, לאותה תקנה, עוד 3 מיליון שקל, לא צריך החלטת כנסת או ממשלה.
ישראל אייכלר: זו תמיכה קיימת.
<חנן פריצקי: נבדוק.
ישראל אייכלר: הרב מלכיאלי שמר על זכות השתיקה עד עכשיו, הוא רוצה - - -
מיכאל מלכיאלי: בימים אלה זה לא נשמע טוב כל-כך.
ישראל אייכלר: אתה יודע שאני דמוקרט.
ישראל אייכלר: זכות השתיקה היא אבן יסוד נגד שלטון דווקא במצבים כאלה, שהמשטרה הופכת לפוליטית והפרקליטות הופכת למנגנון לחיסולים פוליטיים.
ישראל אייכלר: לא הם עצמם, אין להם יוזמות פוליטיות, אבל הם מופעלים על-ידי גורמים פוליטיים, דווקא עכשיו צריך את זכות השתיקה.
מיכאל מלכיאלי: אז תשמור על הזכות.
ישראל אייכלר: אני לא שומר על זכות השתיקה, אני אומר מה שאני רוצה, אבל אתה תדבר.
מיכאל מלכיאלי: קודם כול, הרב אייכלר, זה לא פשוט באמצע פגרה לקיים דיון כזה.
מיכאל מלכיאלי: מגיע לך הרבה יישר כוח שהעלית את הנושא על סדר היום.
מיכאל מלכיאלי: אני באתי לדבר על מספרים, אני חושב שזה בכלל לא הדיון.
מיכאל מלכיאלי: קודם כול, זה שנציג של משרד האוצר לא נמצא כאן, זה כבר לא בסדר, כי הכתובת האמיתית נמצאת שם, במשרד האוצר.
ישראל אייכלר: עדיף שהוא לא פה.
מיכאל מלכיאלי: אולי, אבל בסוף כשאנחנו רוצים עוד כסף, הם הכתובת.
ישראל אייכלר: בתוך המשרד.
מיכאל מלכיאלי: אם זה נושא שהוא בתוך המשרד, קראתי הרבה על "נושמים לרווחה", שהוא באמת פרויקט מדהים, אבל מי שקורא מה שעומד מאחורי הפרויקט הזה כפשוטו, אני חושב שכאשר משרד הרווחה פוגש אנשים ורואה איך הם נראים – וצודקים אלה שיושבים כאן מהעמותות, הם פוגשים אותם יומיום – רואה איך הם נראים לפני החגים, אתה יודע שנושמים לרווחה זה במקומות שלהם, אלה אנשים שאין להם איפה לעשות את החג.
מיכאל מלכיאלי: אני באופן אישי, כאיש ציבור כשפונים אליו הרבה אנשים, הרי לי אין קופה קטנה לחלק, אנחנו וגם משרד הרווחה ומחלקות הרווחה וכל - - - שאני מכיר, בסוף הם מפנים לאנשים האלה שהם ייתנו את הכסף, ואתה רואה את הסכומים הפעוטים שיש כאן.
מיכאל מלכיאלי: בכל פעם שמגיע התקציב, הכול מתחיל מההתחלה.
מיכאל מלכיאלי: הבעיה שהעלית, הרב אייכלר, שזה לא נמצא בבסיס התקציב.
מיכאל מלכיאלי: זה כסף שנמצא.
מיכאל מלכיאלי: פשוט קצת רצון טוב שלכם, של משרד הרווחה.
מיכאל מלכיאלי: כל פעם שדיברתי עם השר חיים כץ על הדבר הזה – הוא מגלה באמת רצון טוב – הוא אומר:
מיכאל מלכיאלי: בפעם הבאה אני אדרוש שזה כן יהיה בבסיס התקציב.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שזה תפקיד שלכם להעלות את זה כל הזמן.
מיכאל מלכיאלי: אי-אפשר כל פעם לבוא ולהתחנן.
מיכאל מלכיאלי: הרב אייכלר נתן תרומה של 2 מיליון שקל.
מיכאל מלכיאלי: כל הכבוד לך שהרמת את הדגל ותרמת 2 מיליון שקל - - -
ישראל אייכלר: אני תרמתי?
מיכאל מלכיאלי: כמו שציינו פה.
ישראל אייכלר: מחכים לי עכשיו בלה"ב 433.
מיכאל מלכיאלי: להפוך ועדה כל-כך חשובה לבקשות לעוד קצת כסף, זה לא מעשי.
ישראל אייכלר: אגב, אפילו לא הייתי מודע לזה שהיה לנו חלק בזה.
ישראל אייכלר: ידעתי שעשיתי דיונים וצעקתי, אבל לא ידעתי שהיה לנו חלק בפועל בנושא.
<חנן פריצקי: מלאכתם של צדיקים.
ישראל אייכלר: - - - נעשית בידי אחרים.
ישראל אייכלר: אתה עשית את זה, ו"זרקת" את זה עלי.
מיכאל מלכיאלי: הייתי בוועדת הרווחה של אלי אלאלוף, אני לא יודע אם אתה היית שם, ויעידו על זה כל ראשי העמותות.
מיכאל מלכיאלי: הביורוקרטיה של ההגשה זה נורא ואיום.
מיכאל מלכיאלי: זה פרוטות שהם, מסכנים, צריכים להיאבק עליהן.
מיכאל מלכיאלי: אתה מדבר היום על משרדי הממשלה, שיש להם המון כסף, באות העמותות הגדולות, יש להם כוח-אדם להתמודד עם הביורוקרטיה, תפיל את זה עליהן, אבל על העמותות הקטנות, שאין להן כוח-אדם, וחלקן עוסקות עם מתנדבים, שיתעסקו בביורוקרטיה כל-כך קשה?
מיכאל מלכיאלי: אני אתן דוגמה אחת למשל, חלק מהעמותות נדרשות שבחלוקה תהיה נגישות לנכים.
מיכאל מלכיאלי: על פניו זו דרישה צודקת, אדם שהוא נכה לא צריך להיות מוגבל, הוא יכול לקחת את מה שמגיע לו.
מיכאל מלכיאלי: פנו ראשי עמותות, אמרו: לנו אין מקום בעיר שלנו, מקום מונגש, אנחנו מוכנים על חשבוננו להביא לאותו נכה ברשימה את זה אליו הביתה.
מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה אומר: לא.
מיכאל מלכיאלי: אלה הדרישות.
מיכאל מלכיאלי: כן – כן, לא – לא.
מיכאל מלכיאלי: קצת פתיחות לאנשים האלה.
ישראל אייכלר: היתה דרישה שיהיה במקום מסוים?
מיכאל מלכיאלי: מונגש לנכים.
ישראל אייכלר: לא, שזה יהיה במשרד מסוים?
מיכאל מלכיאלי: החלוקה תהיה מונגשת לנכים.
ישראל אייכלר: זה גם מונגש, אתה מביא הביתה.
<יוכבד אילוז: לא שמעתי על דבר כזה.
<יוכבד אילוז: אם הולכים לבתים, מבחינתנו אין לי בעיה.
מיכאל מלכיאלי: אני מכיר עמותות.
מיכאל מלכיאלי: אני עצמי טיפלתי בעמותות - - -
<יוכבד אילוז: פנו אלינו?
<יוכבד אילוז: אנחנו שילמנו לכל העמותות.
<יוכבד אילוז: יש לי מפקחת שביקרה בכולן בשנה הקודמת.
מיכאל מלכיאלי: בזמנו הבאנו אותם לוועדת הרווחה, הם דיברו שם.
ישראל אייכלר: חבר הכנסת מלכיאלי, "טרם יקראו ואני אענה".
ישראל אייכלר: אומרת לך הגברת אילוז, שהיא הממונה על זה, שאם יש מקרה שהם הביאו לבית של הנכה, לא הפריעו להם.
<יוכבד אילוז: אין עם זה בעיה, זה נקרא "נגישות".
מיכאל מלכיאלי: לוועדת הרווחה הגיעו אנשים שהתלוננו.
מיכאל מלכיאלי: הנושא הביורוקרטי בכלל, אני חושב שכולם יעידו על זה, צריכים להשקיע מאמץ.
מיכאל מלכיאלי: אני יודע שזה לא אתם, מעליכם משרד המשפטים מאשר כל דבר.
מיכאל מלכיאלי: צריך להשקיע מאמץ בהנגשה, כי חלקם הגדול מפעיל את העמותה על-ידי מתנדבים, והרבה עמותות נופלות, לא מגישות בגלל זה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שמאז הדיונים הקודמים יש כל הזמן שיפור במשרד הרווחה.
ישראל אייכלר: תקפתי הרבה את משרד הרווחה, את המחלקה שלכם, המחלקה של הגברת אילוז, היו מקרים של חזרות וכל מיני דברים כאלה.
ישראל אייכלר: אני שומע פחות תלונות בעניין הזה, הביורוקרטי.
ישראל אייכלר: עצם התהליך ביורוקרטי מאוד, ואני בשביל 9 שקלים לא הייתי עושה את זה.
ישראל אייכלר: אם היתה לי עמותה, הייתי נוסע עוד פעם לתורם והייתי אומר: "מויחל טויבעס", 9 שקלים אני לא לוקח.
ישראל אייכלר: יש לפעמים עניים שיש להם כבוד, הם זורקים חזרה את חצי השקל, הייתי עושה את זה על 9 השקלים, אבל יש עמותות שלא יכולות לזרוק חזרה, כי הם מחלקים כל-כך הרבה שזה הרבה כסף.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לשר הרווחה, למנכ"ל ולראש האגף - - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: התקציבים.
ישראל אייכלר: אני פונה רק למשרד הרווחה, עם האוצר אין לי מה לדבר.
ישראל אייכלר: - - - מנהל אגף בכיר לתקצוב וכלכלה להוסיף מיד 3 מיליוני שקלים לעמותות לצורך ראש השנה, חגי תשרי.
ישראל אייכלר: יש לעשות את זה באופן מהיר ודחוף, להקל על העמותות, לסייע למשפחות הנזקקות.
ישראל אייכלר: אם אפשר לעשות את זה מידית, בלי ביורוקרטיה של חודשים, אבל גם אם זה ייקח חודש, הרי העמותות מחלקות את זה, עד שהם משלמים להן ממילא הם יגיעו אליכם בחודש חשוון.
<שלומית אבינוח-קואולמן: שיידעו שיש להם עוד כסף.
ישראל אייכלר: אם הם יידעו מעכשיו שהוסיפו כסף, הם יוכלו לחלק יותר בידיעה שבעוד חודש הם יקבלו יותר.
<גבריאל וקנין: הם יכולים להעביר על החשבון - - -
ישראל אייכלר: מקדמות אולי.
ישראל אייכלר: הם כבר יסתדרו אם הם ירצו.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם, שתהיה לכם שנה טובה וגמר חתימה טובה.
ישראל אייכלר: שלום לכם, אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לפניות ציבור לגבי עיכוב במתן תוצאות מבחני הרבנות והסמכה לדיינות.
ישראל אייכלר: בעצם אנחנו בישיבת מעקב לישיבה שהתקיימה בתאריך 22.11.2016, שזה שנה ורבע.
ישראל אייכלר: דיון זה נדחה לבקשת מנכ"ל הרבנות משבוע שעבר, הוועדה נענתה לבקשה בתקווה שעד למועד קיום הישיבה הנוכחית כל הנבחנים שנבחנו במועד אב יקבלו מענה מהרבנות לגבי תוצאות הבחינה שלהם.
ישראל אייכלר: בינתיים לא כולם קיבלו.
ישראל אייכלר: אחד הפונים אמר שאפילו לא תקשרו איתו לבדוק אם יש לו ציון וגם באתר שלו לא מופיע ציון.
ישראל אייכלר: הוועדה קיימה מספר ישיבות ואנחנו, כמו שאמרתי, בדיון הרביעי.
ישראל אייכלר: ברוך ה' שבמשך הדיונים הקודמים היו הרבה בעיות וליקויים שתוקנו והיו עוד הישגים ונפתרו עוד בעיות והיום, ברוך ה', אלפי אנשים נבחנים ומקבלים תוצאות, אבל אנחנו נמצאים פה בשביל לטפל באלה שלא קיבלו תשובות.
ישראל אייכלר: עדיין נכון ל-4 בפברואר 2018, י"ט בשבט תשע"ח, נשארו 25 נבחנים.
ישראל אייכלר: אני חייב לציין שמתוך 2,200, שזה ציבור גדול מאוד, 25 שנבחנו לא קיבלו מענה ממועד חודש אב.
ישראל אייכלר: מתוך 2,259 ממועד תשרי תשע"ח עדיין 51 מהנבחנים לא קיבלו תשובות.
ישראל אייכלר: המספרים לא גבוהים, אבל מדובר בנבחנים שנבחנו לפני חמישה חודשים וכבר ציינתי בוועדות הקודמות שישבנו שהמבחנים הם מאוד קשים, המבחנים הם קשים מאוד, גם אם אני מעודד, אפילו קבוצות שסתם לומדים, אני אומר להם 'לכו תעשו את המבחנים של הרבנות, כי אז תדעו שאתם יודעים'.
ישראל אייכלר: כן, מאוד מאוד קשים.
<משה דגן: אתה אומר לציבור שלכם?
<משה דגן: זה מעודד לשמוע.
ישראל אייכלר: כן, בציבור שלנו.
ישראל אייכלר: יש כולל מאוד מאוד חשוב, אמרתי להם 'לכו תיבחנו שם' והם הלכו להיבחן שם והם הודו לי אחר כך, אבל הם אמרו שזה היה קשה מאוד.
ישראל אייכלר: סיפרתי כבר, שאפילו הלכות שאני חשבתי שאני יודע, אם הייתי צריך בשיטה אמריקאית לענות בהלכות שבת הייתי עונה על הכול, אבל היה שם 'תפרט את כל הדורות האחרונים והראשונים', כך או אחרת, בעיניי זה ממש בלתי אפשרי כמעט לזכור בזמן מבחן.
ישראל אייכלר: אבל אני לא מתערב, כוועדה אני לא יכול להתערב בתוכן המבחנים, אבל זה קשה מאוד.
ישראל אייכלר: יש הרבה תלונות עכשיו על המבחנים במשפטים, בעריכת דין, שהעלו את הרף.
ישראל אייכלר: זה לא חצי מהקושי של בחינות לרבנות, כי כנראה שהם חוששים שאם זה יהיה קל יבואו עשרות אלפים למבחנים.
<קריאה: זה בעקבות שבאו עשרות אלפים.
ישראל אייכלר: בכל אופן הרף הוא מאוד מאוד גבוה ולכן אדם שהוא כבר נבחן והוא כבר נתן את הימים ואת השעות ואת החודשים ואת הלילות, אז לפחות שיקבל תשובה, תשובה כן, תשובה לא.
ישראל אייכלר: אפילו אם הסיבות לעיכוב מתן המענה מוצדקות, צריך לעשות כל מאמץ כדי להגיד לו, 'אתה כן עברת', 'לא עברת', ובאיזה ציון ולאפשר לו ערעור, כפי שכבר התחלתם לעשות.
ישראל אייכלר: היו טענות שאנשים לא שמרו על טוהר הבחינות ועשו בחינה שלא בהתאם להוראות לנבחנים.
ישראל אייכלר: למשל ראיתי פה שאנשים הכניסו טלפונים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לגלות לכם שהבת שלי עובדת באיזה חברה, יש היום חברות כוח אדם כאלה שמזמינים אותה למבחנים שונים, בכל מיני נושאים, היא אומרת כמעט קשה למנוע הכנסת טלפונים במבחנים.
ישראל אייכלר: אנשים עושים את זה וזה לא - - -
<משה דגן: מיידעים אותם לפני כן, אוספים את הטלפונים.
ישראל אייכלר: כן, הכול הכול, אבל למעשה רצים לשירותים - - -
<משה דגן: בלי פלאפון.
ישראל אייכלר: אני אגיד לך עוד משהו.
ישראל אייכלר: מישהו שנבחן בחשמל, יש אנשים שלומדים חשמל והם יודעים הכול, אבל יש איזה מבחן תיאורטי על תורת החשמל וזה מתמטי וזה חישובים וכוח, הרבה חשמלאים לא עומדים בזה.
ישראל אייכלר: אז אמרו לו 'אתה יודע למה לא עברת את זה?
ישראל אייכלר: כי פשוט לא החזקת טלפון כדי לשאול חברים שכבר מכירים את המבחן, לא יצאת לשירותים אפילו', אז הוא אמר 'אין לי אס.
ישראל אייכלר: אסים, אין לי את הדברים האלה', אז הם אמרו לו 'אם אין לך אס.
ישראל אייכלר: אסים לא תהיה חשמל
ישראל אייכלר: אי מוסמך'.
ישראל אייכלר: ובאמת האיש הזה יודע הכול, עבר את הכול.
ישראל אייכלר: בכל מבחן יש בעיות, כך שגם אדם שלא עמד בזה, צריך לקבל מענה, 'אדוני, אתה לא עמדת במבחן, זו התשובה'.
ישראל אייכלר: הוועדה מברכת על נוהל הערעור לנבחנים, שביקשנו להוסיף בדיונים קודמים ויושם במבחני הרבנות.
ישראל אייכלר: זכות הערעור ניתנת לנבחנים שציוניהם בטווח 55 עד 64 במבחני רבנות משגיחי כשרות, ובטווח של 65 עד 69 במבחני דיינות.
ישראל אייכלר: יש פה תשלום אגרה בסך של 125 ובדיינות 166, אנחנו נשאל על המחירים.
ישראל אייכלר: יש לברך על ההסדר להשבת אגרת הבחינה בהתאם לקריטריונים שנקבעו ועכשיו אנחנו נעשה דיון על עצם הבעיה של הנבחנים שלא קיבלו מענה.
ישראל אייכלר: כמה מבחנים מתוכננים להתקיים בתשע"ח, זה אל תשכח לענות לנו, שלושה מועדים, תשרי, ניסן ואב, האם אנחנו נעמוד בזה, האם כמות הבודקים מספקת בהתאם לגידול במספר הנבחנים, כי אנחנו שומעים שיש גידול.
ישראל אייכלר: כבוד הרב משה דגן, מנכ"ל הרבנות הראשית, בבקשה.
<משה דגן: שלום וברכה ותודה רבה על הדיון הזה.
<משה דגן: יש לנו הזדמנות בדיונים האלה גם לומר מה יש ולא רק מה אין וחשוב לנו לומר את הדברים האלה.
<משה דגן: אני יכול לומר פה בצניעות רבה, אבל בסיפוק רב, שהיום אנחנו נמצאים בשני המועדים האחרונים, אנחנו פרסמנו את התוצאות של הציונים בפחות מה-90 יום שבזמנו כבודו ביקש, אז ככה שמעל 95% מהנבחנים מקבלים את הציונים שלהם בפחות מה-90 יום, כלומר הפחנו חודש מהזמן שעמד לרשותנו.
<משה דגן: זה, בין היתר, בזכות זה שיצאנו למכרז חדש לבחירת בודקי בחינות, שבמכרז הזה נבחרו 60 בודקים.
<משה דגן: אם בעבר היו 40 בודקים, כעת אנחנו מטפלים בכל הבדיקות האלה באמצעות 60 בודקים, כך שהחלוקה של המבחנים היא גדולה יותר ולכן אנחנו מצליחים גם לעמוד על כך, לקבל את התוצאות מוקדם יותר.
<משה דגן: ובכל זאת אנחנו נמצאים עם כמות מאוד מאוד קטנה.
<משה דגן: אגב, אני רוצה לעדכן שמאז שהוצאתי לך את המכתב, לפני פחות משבוע, הפחתנו בעוד את הכמות, כעת במועד אב אנחנו עומדים על שלושה נבחנים שלא קיבלו תוצאות, מה-25 ירדנו לשלושה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת 22 כבר קיבלו?
<משה דגן: 22 כבר קיבלו.
<משה דגן: ומועד תשרי, עמדנו על 51, אנחנו כעת עומדים על 23 נבחנים שלא קיבלו תוצאה.
<משה דגן: כדי להבין גם למה אנחנו צריכים להתמודד עם המספרים הקטנים האלה, זה ככה, הבחינות האלה, כמו שאמרת, ובצדק, הן קשות מאוד, זה למעשה לא בחינות בשיטה האמריקאית.
<משה דגן: רוב ככל המבחנים, צריך לשפוך את כל הידע, מדובר במבחנים עיוניים, במבחנים שצריך לגלות את כל הבקיאות באמת, בכל המפרשים, שולחן ערוך, רמ"א וכל המפרשים וזה אפילו גם מתחיל עם הגמרא לפני כן וזה לא ידיעה שטחית, אלא ידיעה באמת מעמיקה, ולכן הנוהל הוא שיש לכל בחינה שני בודקים.
<משה דגן: אליה וקוץ בה, שמאחר שיש פה גם מתחם מסוים של שיקול דעת אז לפעמים מתגלים פערים בין התוצאות של הבודקים.
<משה דגן: כלומר ייתכן שבודק אחד נתן ציון עובר ואחד נתן ציון לא עובר.
<משה דגן: איך אנחנו מונעים את המציאות הזאת?
<משה דגן: אז דבר ראשון, אנחנו מונעים את המציאות הזו בכך, אחרי הבחינה, מי שערך את השאלון של הבחינה יושב עם הבודקים, אנחנו קוראים לזה ישיבת תיאום ציפיות, כולם יושבים ביחד, עורך השאלות עם הבודקים ולמעשה מעלים שאלה שאלה עם התשובה המלאה שצריכה להיות, כך שיש בעצם אחידות בכל הנושא הזה וככה גם הבודקים יודעים בדיוק למה כיוון עורך השאלות.
<משה דגן: אז באמצעות המענה הזה שנתנו, שקראנו לו פגישת תיאום ציפיות, ובאמצעות הסדרה נוספת שעשינו, שככל שמתגלים פערים, שאחד העביר ואחד לא העביר, אנחנו מחזירים את זה לבודקים לבדיקה חוזרת, הם עושים עוד פעם בדיקה ובודקים, ברוב המקרים הפערים האלה מצטמצמים.
<משה דגן: אנחנו מדברים באמת על עשרות בודדות שיש את הפערים האלה.
<משה דגן: כיוון שאם בעבר, אם אני מדבר על לפני שנה וחצי-שנתיים, בעבר היו מאות מקרים כאלה של פערים, היום זה הצטמצם, כמו שאמרתי, גם בזכות זה שיש את הישיבות הללו וגם בזכות זה שהם מקבלים את זה לבדיקה חוזרת.
<משה דגן: אבל היה ועדיין הפערים האלה נשארו, אנחנו צריכים להעביר את זה לבודק שלישי.
<משה דגן: הבודק השלישי הוא זה שמכריע.
<משה דגן: כל התהליך הזה הוא תהליך שלוקח זמן.
<משה דגן: מי שמכיר איך ממשלה עובדת, איך משרדי הממשלה עובדים בתהליכים האלה, אתה צריך ליצור הזמנת עבודה, אתה צריך לאשר התקשרות, אחרי ההתקשרות אתה מעביר את הבחינה לבודק, לבודק יש פרק זמן סביר שהוא צריך לבדוק, אנחנו מדברים לפעמים על שתי מחברות שיש בבחינה, אז הוא צריך לבדוק חומר רב מאוד ולכן זה לוקח זמן.
<משה דגן: כל התהליך הזה לוקח זמן.
ישראל אייכלר: אתה לא יכול לקחת את הבודק השלישי ממאגר הבודקים שיש לך כבר?
<משה דגן: לא, אתה לוקח בדרך כלל בודק שהוא מעריך בכיר והוא מתוך המאגר, כמובן מתוך המאגר, אבל עדיין - - -
ישראל אייכלר: אז למה אתה צריך לעשות מכרזים?
<משה דגן: לא, יש מכרז אחד, שיש לך את המאגר של הבודקים.
<משה דגן: מתוך המכרז הזה, כשאתה שולף בודק ואתה נותן לו כמות מסוימת של בדיקות לבצע, אתה צריך ליצור הזמנה במערכת מרכב"ה, אם אתם מכירים, וצריך ליצור את כל התהליך מול החשבות כדי לאשר את הכמויות כי אחרי זה הוא מקבל לפי הבדיקות שהוא מבצע בפועל, כך הוא מקבל את התגמול שלו, ולכן התהליך הוא תהליך שלוקח זמן.
<משה דגן: גם כשבודק הבחינות מקבל את הבחינות, הוא מקבל את זה באמצעות דיסקט, הוא צריך לפעמים להדפיס את זה, זה לוקח זמן.
<משה דגן: התהליכים האלה לוקחים זמן כי - - -
<שלומית אבינח: אין להם דד ליין שהם חייבים לעמוד בו?
<משה דגן: יש להם דד ליין, אחרת לא היינו עומדים בצורה כזאת מעוררת גאווה.
ישראל אייכלר: לבודקים הראשונים יש, הוא מדבר עכשיו על תהליך מיוחד לבודק השלישי, נראה לי שזה קצת בירוקרטי, אפשר לפתור את זה.
<משה דגן: אי אפשר, עשינו את המקסימום כדי לתת באמת, איך אומרים?
<משה דגן: כמו כשמדברים על דרך המלך, זו דרך המלך, ככה ממשלה עובדת, אני צריך להוציא התקשרות על 60 בודקים, זה אומר שמחלקת הבחינות - - -
ישראל אייכלר: מה עושים באוניברסיטאות?
<משה דגן: הם לא חייבים לפי חוק חובת המכרזים לעבור את כל התהליכים האלה.
ישראל אייכלר: אז למה אתה כן?
<משה דגן: כי אנחנו עובדים לפי חוק חובת המכרזים.
ישראל אייכלר: ולמה האוניברסיטה לא?
<משה דגן: התהליך בממשלה הוא כזה שעל כל התקשרות, אפילו קטנה, אתה צריך ליצור הזמנה במערכת מרכב"ה, יש תהליך של אישורים, החשבות מאשרת את זה אחרי שהם בודקים שבאמת החלוקה נעשתה בצורה שוויונית.
<משה בא גד: אולי שווה לבדוק את היכולת בשביל לזרז את זה לטובת הנבחנים?
ישראל אייכלר: אם זה רק בודק שלישי.
<משה דגן: הכול, לא רק בודק שלישי, כל התהליך.
ישראל אייכלר: לא, אני מדבר, מה שמפריע לך פה במהירות זה הבודק השלישי.
<משה דגן: לא, אז אני מסביר עוד פעם.
<משה דגן: הרי 95% זה חוזר, כשהגיעו כל ה-100% של הציונים אז אני בעצם מגלה שיש לי פערים.
<משה דגן: ברגע שגיליתי שיש לי נניח 100 פערים, אז את ה-100 פערים האלה אני צריך, אל"ף, להחזיר לבודקים לבדיקה נוספת, עד שזה חוזר אליי, אחרי שבוע וחצי-שבועיים.
<משה דגן: אחרי הבדיקה החוזרת, אם עדיין נותרו פערים, אני צריך להעביר את זה לבודק שלישי, שהוא גם צריך את פרק הזמן שלו ואז הוא מחזיר לי את זה.
<משה דגן: כלומר שתמיד יש עוד איזה חודש וחצי או חודשיים שאני צריך לעבור את התהליך הזה פעם נוספת ולפעמים גם שלוש פעמים, אם זה בודק שלישי.
<משה דגן: לכן זה לוקח זמן, התהליך הזה לוקח זמן, אין מה לעשות.
ישראל אייכלר: לא, מה שאתה אומר, ה-40 יום שהוא צריך, אני מבין, אבל המשהו הבירוקרטי של ההתקשרות, מה שאתה קורא, זה צריך לעשות תוך כדי.
<משה דגן: הכול תוך כדי.
<משה דגן: בוא נאמר שמבחינת התהליכים הכול נעשה במינימום של הזמן הנדרש.
<משה דגן: באמת, אנחנו עושים את זה מהר ככל הניתן.
<משה דגן: יש לנו היום גם מנהל מחלקה חדש, הוא כבר כמה חודשים - - -
<משה דגן: יהודה גליקמן.
<משה דגן: הוא כבר כמה חודשים במחלקה.
<משה דגן: אני יכול לומר לך, מההיכרות שלי איתו, שהוא יושב עליהם פה.
<משה דגן: כלומר אין מצב לחסוך יותר או לצמצם יותר בזמנים, זה באמת המקסימום, ועדיין נותרו כמה פערים, שהפערים האלה נובעים בין היתר מסיבות של טוהר הבחינות וכדומה.
<שלומית אבינח: למה אתם לא מחזירים מענה?
ישראל אייכלר: טוהר הבחינות, אתה יכול מיד להחליט.
<משה דגן: לא, יש ועדה שיושבת.
<משה דגן: אנחנו צריכים לעשות את הבירורים, אנחנו צריכים לעמוד בממשק מול חברת מרמנת, שהיא נותנת לנו בדיוק - - -
<שלומית אבינח: אבל השאלה אם ה - - -
<משה דגן: שנייה, על כל בחינה ובחינה יש פרוטוקול בחינה.
<משה דגן: כל משגיח בכיתה כותב לך בסוף היום פרוטוקול.
<משה דגן: ברגע שיש פרוטוקול אתה צריך לעבור את התהליך של האימות של המידע שנכתב.
<משה דגן: אתה מאמת את זה גם מול הנבחן, כשמתעוררת בעיה של טוהר בחינות, ולכן זה לוקח זמן.
<משה דגן: אחרי זה יש עוד ועדה שצריכה להחליט האם באמת המבחן הזה פסול או שהוא לא פסול.
<משה דגן: אז זה תהליך שלוקח.
<משה דגן: בינתיים המבחנים האלה לא מגיעים לבדיקה, הם מתעכבים.
יהודה גליק: משפט נוסף.
יהודה גליק: השאלה שאת שאלת, למה אנחנו לא מפרסמים בינתיים, בטווח הזה.
יהודה גליק: אנחנו לא יכולים לפרסם כי אנחנו לא יודעים אם האנשים - - -
<שלומית אבינח: לא, השאלה שלי לא הייתה זאת, השאלה שלי הייתה, באוניברסיטה, אם מישהו תפסו אותו, אז גמרנו הוא פסול.
<משה דגן: גם לא.
<משה דגן: אני במקרה למדתי גם באוניברסיטה, זה לא עובד ככה.
<משה דגן: יש ועדה של טוהר בחינות, תמיד יש את זה.
<משה דגן: זה תהליך.