GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אנחנו קיבלנו תשובות מאגד, נשמע גם את זה עכשיו ולכן לא אאריך.
ישראל אייכלר: תהיה גם התייחסות של תת ניצב דורון תורג'מן, שנתן לנו את הדברים שלו, אבל יש לנו את הכבוד לארח פה את סגן המפקד של קדם, ניצב משנה משה פינצי וסגן ניצב שימי מרציאנו וכל האנשים הטובים.
ישראל אייכלר: אחד חסר לי פה, אני כבר התחלתי להגיד את זה קודם למנהלת, יש לנו פה עובד בכנסת שמתפלל איתנו מנחה והוא לא מחסיר כמעט יום בקבר רחל.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אפילו את שמו.
ישראל אייכלר: אמרתי לו שיש מחר דיון, אז הוא מאד שמח וחשבתי שהוא יהיה.
<קריאה: אולי - - -
ישראל אייכלר: יכול להיות שזו הסיבה.
ישראל אייכלר: אז אנחנו ניתן את זכות הדיבור הראשונה למנהל המרכז הארצי למקומות הקדושים, יוסף שוינגר, בבקשה.
<יוסף שוינגר: טוב, אלף אני כן מודה על הדיון.
<יוסף שוינגר: רק אני קיבלתי את ההודעה באיחור, אבל חס וחלילה.
<יוסף שוינגר: כל הדיון יבורך.
<יוסף שוינגר: זה כמובן תורם וזו לא הפעם הראשונה אגב שאנחנו מקיימים פה דיונים ולא היה דיון אחד, אני חושב, שלא הפרתם אותנו והעניין עצמו יצא מבורך.
<יוסף שוינגר: כמו כל שנה המרכז הארצי והעובדים - ונמצא מולנו פה שחר פיירמן, שהוא מנהל האתר מטעם המרכז - נערכים להילולה בשורה של היבטים ונושאים.
<יוסף שוינגר: אם זה סדרנות, שירותים משירותים שונים, אם זה כב"ה, מד"א, העמדת שירותים מיוחדים.
<יוסף שוינגר: זאת אומרת שמשירותים ממש וכל הנלווה, שזה מחסומים וכל מה שיכול להקל על המגיעים לקבר רחל, אליו וממנו.
<יוסף שוינגר: יש פה עוד היבט, שזה ההיבט התנועתי.
<יוסף שוינגר: אנחנו לא מתערבים בקטע הזה.
<יוסף שוינגר: אנחנו יותר ת"פ של משטרת ישראל מקבלים את ההנחיות מהם.
<יוסף שוינגר: אנחנו מקבלים רשימת דרישות כמו כל שנה מהמשטרה.
<יוסף שוינגר: זה יכול להיות ממרחב קדם, זה יכול להיות ממת"ח עוז, מקציני הרישוי.
<יוסף שוינגר: אנחנו אמורים לעמוד בכל המטלות וברגע שאנחנו הצבנו את כל האלמנטים שנתבקשנו, מבחינתנו המרכז הארצי נערך להילולה כדבעי.
<יוסף שוינגר: יש וקורה, הרב אייכלר – ואתה עד לזה – שיש לפעמים לחצים של מספר שעות, שאנחנו קוראיםם להם הפיקים של לקראת השקיעה ביום השני או בלילה, בשעות מעשר בלילה ועד שתיים בלילה וכאן צריך שנייה להסתכל בצורה אובייקטיבית.
<יוסף שוינגר: אסור לשכוח שקבר רחל, ככל ששיפצנו את האתר, מגיעים יותר ויותר אנשים וכנ"ל גם להילולה.
<יוסף שוינגר: אבל אסור לשכוח שמדובר במתחם שהוא לא יכול להחיל בזמן נתון יותר מ-700-800 איש.
<יוסף שוינגר: ולכן מה אנחנו עושים במקרה ובשעה נתונה מגיעים 10,000 איש?
<יוסף שוינגר: אם ניקח גם את כל גאוני העולם ואת כל המומחים הכי בינלאומיים לנושא התעבורה, אנחנו נלמד שבמידה מסוימת צריך במידה מסוימת לפעמים גם לעכב, כי אי אפשר לקלוט.
<יוסף שוינגר: זה לא הכותל המערבי או רשב"י, שאנשים יכולים להתפרש על שטח.
<יוסף שוינגר: השטח מאד מתוחם ומגודר.
<יוסף שוינגר: ולכן לפעמים אנחנו צריכים לקרוא לציבור להתאזר בסבלנות, לחכות, כי בסופו של דבר זה הכל בא על חשבון המתפללים.
<יוסף שוינגר: מה אני מתכוון שבא על חשבון המתפללים – אם אני אגיד למתפלל אל תהיה במקום יותר מ-3-4 דקות, כי תתחשב בבאים אחריך, יבוא אלי בטענות ויגיד אנחנו באנו להתפלל, אנחנו לא באנו להיות זה.
<יוסף שוינגר: לפעמים באין ברירה בעזרת נשים, אנחנו מאיצים בנשים כמה שיותר להתקדם, על מנת להתחשב בבאות אחרייך.
<יוסף שוינגר: ויש תופעה מאד מעניינת, שבקרב רחל יש פי ארבעה נשים, או אפילו פי חמישה בהילולה.
ישראל אייכלר: זה אך טבעי.
ישראל אייכלר: תמיד היה.
<יוסף שוינגר: כן, בהילולה.
<יוסף שוינגר: ואין אישה כמעט, שאם נשאל אותה לפני שהיא מגיעה לקבר רחל, שלא קיבלה על עצמה לגמור את ספר תהילים ליד המצבה.
<יוסף שוינגר: אני לא מדבר את הפרק של אותו יום אלא את כל הספר.
ישראל אייכלר: מתי, ביום ההילולה?
<יוסף שוינגר: ביום ההילולה וכל שנה ניגשות אלי מאות נשים בצעקות – קיבלנו על עצמו לסיים את ספר תהילים.
<יוסף שוינגר: אבל אתה יודע שאם תיתן לכל אישה לסיים את ספר התהילים, הדור יגיע בערך עד קניון מלחה וגם אז לא זה.
<יוסף שוינגר: לכן צריך להתאזר פה נורא בסבלנות.
<יוסף שוינגר: אני צריך להגיד מילה טובה למשטרה, שבאמת ישבה והשקיעה בזה אנרגיות רבות, בכל תכנון התעבורה, אב, הרב אייכלר, אני אומר יכול ויהיו לפעמים מחוזות שלנשים אין סבלנות או שאנשים לא מוכנים לחכות.
<יוסף שוינגר: יש דברים שעדיין לנו אין את הפתרונים.
<יוסף שוינגר: אדרבא, אולי נשמע ונחכים.
<יוסף שוינגר: המקום עדיין קטן.
ישראל אייכלר: תודה רבה הרב שוינגר.
ישראל אייכלר: אני באמת רוצה לציין, גם בשנה שעברה ביקשנו, כולם צריכים להתאזר בסבלנות.
ישראל אייכלר: קודם כל אני לא סמכות הלכתית, אבל עד כמה שאני יודע, אין שום עניין לקבוע דווקא ביום ההילולה לגמור את כל תהילים ליד המצבה.
ישראל אייכלר: מי שמוצא כזה מקור לעניין הזה, שיבוא אלי.
ישראל אייכלר: היא יכולה להגיד את כל תהילים בבית, בדרך והיא יכולה להגיד את כל תהילים ביום אחר כשדליל שם.
<יוסף שוינגר: וגם לא ליד המצבה.
ישראל אייכלר: זה לא חייב להיות גם ליד המצבה.
ישראל אייכלר: אבל אתה יודע מה, כשאפשר, לא איכפת לי, אבל כשזה מזיק לאחרים, אם הייתי רב פוסק הלכות הייתי אומר שזה אפילו אסור, כי אתה מזיק לאחרים.
ישראל אייכלר: אין לך שום זכות לקחת מאחרים.
ישראל אייכלר: מרחב לאחרים, מה שנקרא.
ישראל אייכלר: לגבי התופעה שאתה אומר שיש שם יותר נשים, אני לא הבנתי למה כשהייתי שם הצעקות בעזרת הנשים של הסדרניות, זה בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: אצל הגברים לא שמעתי כאלה צעקות.
ישראל אייכלר: זה ממש בושה גם לאמא רחל וגם למתפללות.
ישראל אייכלר: צריך לתת להן.
ישראל אייכלר: אמנם לא צריך לאפשר לעמוד שם הרבה זמן, אבל לא לצעוק.
ישראל אייכלר: זה ממש.
ישראל אייכלר: וגם בגלל המצב הביטחוני שם, אני יודע שתפקידה של המשטרה, השוטר צריך המון המון המון סבלנות בכל מיני מקרים, כמעט בכל יום.
ישראל אייכלר: בכל מפגש עם כל נהג, אבל בפרט במקום קדוש כזה, צריך לזכור שאנשים לא באו שם להפגנה, הם באו להתפלל.
ישראל אייכלר: ולכן צריך לאפר כמה שאפשר זרימה.
ישראל אייכלר: אני עכשיו באמת רוצה לאפשר למשטרה, לניצב משנה משה פינצי, סממ"ר קדם קודם ואחר כך לשימי מרציאנו, להגיד לנו איך אתם באמת נערכים הן בצד הביטחוני, שלא תהיה בעיה.
ישראל אייכלר: האם יש אפשרות לאפשר הליכה רגלית בשעות מסוימות ואיך אתם נערכים.
<משה פינצי: קודם כל כבוד יושב הראש אני מברך על הדיון שהוא לפני ולא אחרי, תמיד עדיף לפני.
<משה פינצי: מפקד המחוז נמצא היום בפגישה עם משפחות שכולות, בעקבות האירוע בהר הבית וזה קצת נערך מעבר למה שתוכנן, אז הוא אמור להגיע.
<משה פינצי: כשהוא יגיע אז הוא ייתן את הדברים שלו והוא יתייחס אליהם.
<משה פינצי: מפקד המרחב גם שלח את ההתייחסות לוועדה מטעמים שהוא לא נמצא.
<משה פינצי: לעצם העניין.
<משה פינצי: אנחנו נמצאים אחרי עבודת מטה סדורה, שכוללת את כל המערכים, לא עשינו הנחות, כולל סיורי שטח והכנות, על פי מה שנקרא לפי הספר ולפי ההנחיות.
<משה פינצי: ההנחיות כללו את כל הגורמים, החל ממפקד המחוז ודרך רמת המרחב ובטח ובטח ברמת התחנה, ששימי אמון עליה.
<משה פינצי: העבודה כללה תיאום וסיכום עם כלל הגורמים, החל עם ידידי הרב שוינגר ושחר מהמקומות הקדושים וצה"ל וגופי ההצלה האחרים – מד"א, כב"ה וכו' וכולל אגד כמובן, שהם חלק מההיערכות והעירייה, למרות שזה לא בתחום המוניציפאלי שלה, אבל היא נותנת גם את היד וגם את הסיוע בכל מה שהם נדרשים, בגלל התפר שבין איו"ש וירושלים.
<משה פינצי: אנחנו מודעים לכך שאנחנו הולכים לאירוע דתי, שאנחנו רוצים לאפשר חופש פולחן ותפילה.
<משה פינצי: אנחנו אחרי ניסיון גם ברמת מרחב של שנה קודמת.
<משה פינצי: אנחנו מודעים לכל ההיבטים, גם להיבט הביטחון, גם להיבט הסדר, גם לרגישות של האירוע וכו' ובהתאם לזה אנחנו גם מתדרכים ונותנים את ההנחיות לשוטרים שלנו, שהם יהיו חלק מהאירוע.
<משה פינצי: לגבי נושא הבטיחות, שהוא בעצם מוביל.
<משה פינצי: בראש ובראשונה, כבוד יושב הראש, הרי יש מקדם תפוסה.
<משה פינצי: הקבר עצמו, המקום עצמו יכול להחיל 265 גברים ו-160 נשים ומפה אנחנו יוצאים לעבודות המטה והתכנון.
<משה פינצי: אנחנו יודעים כמה אנשים יכולים להיות בקבר בו זמנית – נשים וגברים, כמה אנשים יכולים להיות בסובה, איפה שאנחנו מגדירים את התנועה ואנחנו לוקחים מקדם מרחוב הרוזמרין.
<משה פינצי: בשונה משנים קודמות בעצם הפקנו את כל הלקחים מהשנים האחרונות.
<משה פינצי: מול הלקח נתנו בעצם איזה שהוא סוג של מענה.
<משה פינצי: זה כולל – נגיד אני מתחיל מרחוב הרוזמרין, אז יהיו שם אמבטיות שמרכזות בעצם את הקהל, מתחמים שהקהל מגיע אליו, הקהל הראשון שמגיע.
<משה פינצי: אחר כך הוא עובר למתחם יותר קטן ואז עולה לאוטובוס, כדי שהכל יהיה בצורה מסודרת, עם סדרנים של המקומות הקדושים, עם סימון מקומות ומבלי לסכן את האנשים שנמצאים שם, כולל אבטחה של האזור וכמובן הסדרי תנועה מתאימים.
<משה פינצי: השיטה בעצם תהיה לוויסות המתפללים החל ממתחם הקבר, ששם זה נתון.
<משה פינצי: אנחנו לא יכולים לשנות אותו, אנחנו לא יכולים להגדיל את האנשים שנכנסים לתוך מתחם הקבר וכלה בסובה עצמה, אנחנו רוצים ליצור מצב שאין שם, כמובן עד כמה שאפשר, עד כמה שאין שם לא דוחק ולא צפיפות.
<משה פינצי: הוויסות של האנשים ייעשה באמצעות הסדרנים של המקומות הקדושים וכמובן בפיקוח ובקרה שלנו, כשיש לנו סמכות לכל קצין להכניס את כמות האנשים שמתאימה גם בהיבט של הבטיחות וגם כמובן בהיבט של הביטחון.
ישראל אייכלר: כמה אנשים אתה חושב יגיעו השנה?
ישראל אייכלר: כי היו שנים שהיה - - -
<משה פינצי: יש כמובן עלייה, תודה לאל, בכמות האנשים שמגיעים.
ישראל אייכלר: כן, כמה?
<משה פינצי: שנה שעברה בערך כ-75,000 איש שפקדו.
<משה פינצי: אני מעריך שגם השנה יהיה מספר דומה, אם לא יותר.
<משה פינצי: ככל שנאפשר את ההגעה של האנשים ונעשה את זה יותר נכון ויותר מסודר, אז אני מעריך שכמות האנשים תעלה.
ישראל אייכלר: הריכוז הזה ברוזמרין זה לא סכנה לתושבי המקום?
<משה פינצי: לא, ברוזמרין - - - זו נקודה שאנחנו נמצאים בה, מאבטחים את - - -, זה שטח שאנחנו שולטים בו.
<משה פינצי: זה בסדר גם מבחינת הנושא של הביטחון וגם הנושא של האבטחה.
<משה פינצי: אין לנו שום בעיה עם הריכוז ברוזמרין.
<משה פינצי: אנחנו ערוכים אליו, מסודרים.
ישראל אייכלר: אני אומר את זה גם במירון וגם פה.
ישראל אייכלר: אתם אומרים דבר נכון, והרב שוינגר אמר, אתה אמרת, שיש מספר נתון של אנשים שיכולים להיכנס ולהיות בו זמנית במקום, אבל יש – וסליחה שאני חוזר על עצמי – עניין של סירקולציה.
ישראל אייכלר: מישהו פעם סיפר לי פה כמה ליטרים, אלפי ליטרים של דם אדם מזרים בגופו ביום, אני ממש לא האמנתי.
<משה פינצי: עם הלב.
<משה פינצי: אני קראתי את פרוטוקול הוועדה ודיברת על זה.
ישראל אייכלר: בדיוק, אני חוזר על אותו דבר.
<משה פינצי: אנחנו באנו מוכנים.
ישראל אייכלר: הנה, אתם באתם מוכנים.
ישראל אייכלר: הפתרון לשאלה הזאת של הקהל הזה – זרימה.
ישראל אייכלר: לא לעמוד.
<משה פינצי: זה בדיוק מה שאמרנו.
<משה פינצי: הלב, כבוד יושב הראש, יהיה קצין אג"מ של תחנת עוז, שבעצם עושה את אותה סירקולציה שאתה מדבר עליה.
<משה פינצי: אנחנו יודעים כמה יהיו בקבר, כמובן בתיאום עם הסדרנים של שחר ושלי.
<משה פינצי: זה הלב שאתה מדבר עליו, זה בדיוק זה.
ישראל אייכלר: כן, זה הפתרון היחיד.
<משה פינצי: זה אותו פיתרון שמדברים עליו.
ישראל אייכלר: מה אתה אומר למשל על הליכה רגלית משמונה עד שתיים בלילה?
<משה פינצי: לגבי הליכה רגלית: ה - - - של הליכה רגלית היא בחירום.
ישראל אייכלר: היא?
<משה פינצי: היא בחירום.
<משה פינצי: באירוע שאנחנו נצטרך - - -
ישראל אייכלר: לפנות.
<משה פינצי: בדיוק.
<משה פינצי: יש לנו כמה מקרים, אנחנו גם עושים – בלשון המקצועית שלנו זה נקרא – מש"ם – היערכות ממש, עם התרחישים לכל אירוע ואירוע.
<משה פינצי: העדיפות – שאטלים, אנחנו מסודרים עם אגד, היערכות מסודרת.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע אותם, כן.
<משה פינצי: שאטלים שיכניסו ויוציאו אנשים מחוץ לקבר.
ישראל אייכלר: מהרוזמרין ועד הרוזמרין.
<משה פינצי: בדיוק, בצורה - - -
ישראל אייכלר: כי אחת הבעיות הייתה כשכל אוטובוס היה צריך להגיע העירה ולחזור.
<משה פינצי: לא, לא, אז גם לזה נתנו מענה.
<משה פינצי: יש זירוז מסודר.
<משה פינצי: בחנו, גם עשינו גם טסט בשטח.
<משה פינצי: יש את זה ויש את הקווים – 173 או קווים רחוקים יותר.
ישראל אייכלר: כן, רגע, והם מגיעים עד הקבר הקווים האלה?
<משה פינצי: הם מורידים את האנשים ובאותו - - -
ישראל אייכלר: איפה, ברוזמרין?
<משה פינצי: ברוזמרין.
ישראל אייכלר: ושם עולים האנשים על השטאל?
<משה פינצי: כן, שם הם עולים וחוזרים חזרה.
<משה פינצי: חניונים יש בטדי.
<משה פינצי: קו 163 יהיה - - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: יש פרסומים?
ישראל אייכלר: זה בטח יפורסם.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע יותר פרטים אצל שימי.
<משה פינצי: זה יפורסם גם על ידי המקומות הקדושים וגם ודאי דרך סיכום הוועדה.
ישראל אייכלר: כן, אנחנו רוצים לפרסם את זה.
<משה פינצי: זה גם הזדמנות וטוב שזה לפני ולא אחרי.
ישראל אייכלר: יש לכם גם דובר, שאני אשמח שהוא יודיע הודעות כאלה מאשר אחרות.
<משה פינצי: כן, גם אנחנו נצא בפרסום לגבי הסדרי התנועה והשטאלים.
<משה פינצי: כמו שאמרתי לגבי אירוע חירום חלילה, הואיל גם ואנחנו צריכים להרחיב גם את - - - אגב שנה שעברה, אני הייתי במקום ונתתי את האישור למעבר רגלי, כשנתנו אבטחה על הציר.
ישראל אייכלר: מה הייתה הסיבה אז?
<משה פינצי: אז נתקעו - - -
ישראל אייכלר: שנתקעו הרבה אנשים.
<משה פינצי: נתקע אוטובוס.
ישראל אייכלר: אז אולי נעשה את זה לכתחילה ולא בדיעבד?
<משה פינצי: לא, הניסיון אומר שהדרך הכי טובה להכניס את כמות האנשים הזו שאנחנו מדברים עליה, בשטאלים.
<משה פינצי: זה שונה ממירון בעניין הזה.
<קריאה: זו גם דרך ארוכה מאד.
<קריאה: אנחנו לא יכולים לטלטל שם - - -
<משה פינצי: זו דרך ארוכה.
<משה פינצי: זאת אומרת אם אנחנו מדברים על מיטיבי לכת - - -
<קריאה: צעירים כן.
ישראל אייכלר: אני מדבר על צעירים.
ישראל אייכלר: מה, אתה רוצה שבגילי אני אלך מרוזמרין וחזרה?
<קריאה: אבל אם נפתח את זה, אז אי אפשר יהיה להעביר יותר מכוניות.
<קריאה: לא זקנים, לא נשים, זה לא פשוט.
<משה פינצי: אז זהו, לגבי הסדרת התנועה, הרב אייכלר, אנחנו לא רוצים לבוא אחר כך לוועדה אחרת שמדברת - - -
ישראל אייכלר: לשאול למה הייתה התאונה.
<משה פינצי: אי אפשר בעולם לשלב תנועה רגלית ביחד עם תנועה - - -
ישראל אייכלר: לא, שקשישים ונכים בטנדרים קטנים, אפשר.
<קריאה: קלנועיות כמו במירון.
<משה פינצי: זה יסכן את האוכלוסייה.
<קריאה: אין במירון קלנועיות.
<משה פינצי: כשאני אפשרתי תנועה רגלית, זה היה בגלל שאין תנועה - - -
ישראל אייכלר: זה לא יכול ללכת יחד?
<משה פינצי: אי אפשר ללכת יחד, זו סכנה.
ישראל אייכלר: אפילו לא לנכים בלבד?
<משה פינצי: אפילו לא לנכים.
<משה פינצי: לגבי אוכלוסיות מיוחדות, גם בעניין הזה, כל אוכלוסייה מיוחדת, כל מי שנדרש, אנחנו נדע לתת מענה ברגישות ובצורך.
<משה פינצי: אנחנו ערוכים גם לנכים, גם למבוגרים ולכל סוגי האוכלוסייה המיוחדת.
<משה פינצי: לכלל הציבור תצא - - -
ישראל אייכלר: זהו, אני חושב שצריכה לצאת גם קריאה לציבור - אדוני, וזה שייך אליך - להגיד את השעות שעדיף לבוא.
ישראל אייכלר: לכתוב מראש – בואו בשעות.
ישראל אייכלר: ותגיד לי איזה שעות אגב מתי.
<יוסף שוינגר: בבוקר.
<יוסף שוינגר: תמיד משבע בבוקר עד שתים עשרה וחצי, אחת אפילו, זה השעות.
<מרים עדני: אולי אפשר גם לציין שאין עניין רוחני לקרוא את כל ספר תהילים.
ישראל אייכלר: אמרנו את זה.
<מרים עדני: לא, אולי אפשר לציין את זה גם בהודעה.
ישראל אייכלר: אפילו אני אמרתי שאילו הייתי פוסק הלכות הייתי אומר ולא אמרתי.
<קריאה: אולי שהוועדה תקרא לרב אייכלר להיות פוסק.
<שלומית אבינוח-קואולמן: אנחנו רוצים אותו כיושב ראש הוועדה.
<משה פינצי: והדרת פני זקן.
<משה פינצי: לתת עדיפות גם לציבור עצמו.
<משה פינצי: אני אישית העליתי קודם כל זקנים ונשים על פני ציבור צעיר יותר.
<משה פינצי: לא צריך הלכה בשביל זה, את זה כולנו יודעים.
<משה פינצי: וגם את זה אפשר לקרוא לציבור להתנהג ב - - -
ישראל אייכלר: בכבוד.
<משה פינצי: בכבוד, כלפי אוכלוסיות חלשות יותר.
ישראל אייכלר: כתוב אתם ניצבים היום כולכם, בפרשה האחרונה של השנה הקודמת, אנשיכם, זקנכם ונשותיכם, כל איש ישראל, שתבואו לפי סדר, בכבוד.
ישראל אייכלר: קודם הזקנים, אחר כך ה - - -
<משה פינצי: אז במקרה הזה אנחנו שם בשביל לשרת את הציבור ולתת לו את הביטחון.
ישראל אייכלר: ולא כמו שהם באו בחטא המרגלים, שבאו כולם, הצעירים, לפני הזקנים.
ישראל אייכלר: אבל אתה אומר שהרעיון של הרגלי זה רק במקרה של חירום?
<משה פינצי: אנחנו מכחישים את האירוע הזה.
<משה פינצי: אנחנו רוצים לתת - - -
ישראל אייכלר: כי היו פניות כאלה מצד אנשים שנמצאים שם.
<משה פינצי: אני מבטיח לך, אדוני יושב הראש הוועדה, אחרי מסלול אחד שמי שפנה אליך היה עושה את זה ברגל, הוא היה אומר לך לחזור חזרה מהר מאד להגעה רכובה.
ישראל אייכלר: והרעיון לעשות את ההליכה הרגלית רק מהחומות?
ישראל אייכלר: זאת אומרת שהשטאל יסתובב ליד השער הצהוב?
<משה פינצי: גם שם אתה לא יכול לערב.
<משה פינצי: שוב פעם, התחבורה – התנועה הרכובה - - -
ישראל אייכלר: לא, במקום שהשטאל יחכה עד שהוא יוכל להיכנס בפנים, שיוריד שם וייתן לאנשים ללכת.
<יוסף שוינגר: אם יהיה פיק שלא יוכלו באמת להתמודד - - -
ישראל אייכלר: אולי בשעות מסוימות תיקחו בחשבון שתצטרכו להגיד לאוטובוס תוריד פה את כל הבריאים, כל הקשישים ניקח ברכבים.
<משה פינצי: אנחנו, כמו בכל נושא, בכל מבצע שאנחנו עושים, ככל הניתן שומרים לעצמנו את הגמישות המבצעית בתיאום עם כל הגופים.
ישראל אייכלר: בדיוק, לא להיות מקובעים.
<משה פינצי: אנחנו לא מקובעים.
<משה פינצי: נמצאים שם קצינים בכירים, נמצא שם מפקד התחנה, שתיכף יאמר את הדברים שלו.
<משה פינצי: אנחנו נמצאים שם.
<משה פינצי: מפקד המרחב יהיה שם.
<משה פינצי: בוודאי ובוודאי שמפקד המחוז מאשר את התכניות, רואה.
<משה פינצי: זאת אומרת המשטרה לוקחת את האירוע ה זה בשיא הרצינות.
ישראל אייכלר: זה האירוע הכי משמח שיש לכם.
<משה פינצי: היה לנו גם את שמעון הצדיק.
<משה פינצי: יש לנו מספיק אירועים במרחב קדם שאנחנו נערכים אליהם בצורה מקצועית ומסודרת.
ישראל אייכלר: טוב, תודה רבה, ניצב משנה פינצי.
ישראל אייכלר: עכשיו סגן ניצב שימי מרציאנו, המפקד בשטח.
ישראל אייכלר: היית פעם גם בכותל, נכון?
<משה פינצי: הוא היה מפקד התנועה של כל משטרת - - -
ישראל אייכלר: לא, לא, אני מדבר בכותל המערבי.
<שלומית אבינוח-קואולמן: בישיבה על הכותל.
<שימי מרציאנו: כן, כן, באותו הקשר.
<שימי מרציאנו: היינו בכל המקומות.
<שימי מרציאנו: אני רק רוצה לא להאריך ולהגיד רק כמה דברים.
<שימי מרציאנו: ראשית, כל הנוכחים פה כמעט מכירים את קבר רחל, אבל לא כולם מכירים אותו בזמן ההילולה.
<שימי מרציאנו: בזמן ההילולה מתחם הקבר מתפקד קצת שונה מהשגרה.
<שימי מרציאנו: קודם כל המקום זה קצת שונה מכל שאר המקומות בארץ בהיבט אחד, ויש לנו הרבה מקומות.
<שימי מרציאנו: יש לנו את שמעון הצדיק, יש לנו את שמואל הנביא, יש מחוץ לירושלים את הרשב"י.
<שימי מרציאנו: אף אחד לא דומה למקום הזה, משום שהמקום הזה נמצא במובלעת, זה אחד.
<שימי מרציאנו: שנית, הוא מקום שהוא ללא מוצא.
<שימי מרציאנו: כלומר אין לך כניסה אחת ויציאה מצד שני ולכן כל הבעייתיות.
<שימי מרציאנו: כי אחרת אפשר היה לעשות הרבה מאד דברים ולא היינו נמצאים כאן היום, כי הכל היה בסדר.
<שימי מרציאנו: כי בהילולות יש – איך זה נקרא – בשמואל הנביא שם, אנחנו לא מדברים על זה.
<שימי מרציאנו: כי יש שם כניסה אחת ויציאה שנייה.
<שימי מרציאנו: אז זה עיקר הבעיה.
<שימי מרציאנו: אנחנו למדנו ממה שהיה לנו שנה שעברה ובגלל זה יצרנו מקומות שאפשר יהיה להמתין.
<שימי מרציאנו: זה לא הרצון, אבל אחד מהדברים הכי חשובים שכל הנוכחים פה צריכים להבין ולהעביר את המסר הזה לכל אחד אחר שצריך להגיע, זה שתהיה המתנה.
<שימי מרציאנו: תהיה המתנה כדי להיכנס למתחם האירוע.
<שימי מרציאנו: אם אנחנו נבין את זה, אז הכל יהיה יותר סבלני.
<שימי מרציאנו: אי אפשר להכניס 75,000 איש בשלושה ימים - - -
ישראל אייכלר: מה הם השינויים שאתה עשית השנה לעומת השנה שעברה?
<שימי מרציאנו: במקום לתת את ההמתנה שתהיה על הצומת ולמתוח קו גידור ולהגיד זהו, לא נכנסים, אנחנו הכנסנו את כל האנשים פנימה לתוך רחוב הרוזמרין.
<שימי מרציאנו: יצרנו להם מקומות שהם יכולים להמתין ומשם אנחנו יכולים לווסת את האנשים לאוטובוסים.
ישראל אייכלר: שמתם אוהלים?
<שימי מרציאנו: כמו אוהלים, בלי אוהלים.
<שימי מרציאנו: פשוט.
ישראל אייכלר: מתחמים?
<שימי מרציאנו: מתחמים.
ישראל אייכלר: כמו תחנות מרכזיות.
<שימי מרציאנו: ממש כמו תחנה מרכזית.
<שימי מרציאנו: אנשים נכנסים לשלב א', משלב א' נכנסים לשלב ב' וממשיכים הלאה.
<שימי מרציאנו: ואז אנשים באופן הזה שהם רואים שהם מתקדמים ויש להם לאן להתקדם, רואים את האור, מה שנקרא, בקצה המנהרה ואז - - -
ישראל אייכלר: יש מקום שכבר עשו את זה, שזה עבד?
<שימי מרציאנו: עשו את זה בכנסיית הקבר, כשבאים לשם 10,000 איש.
<קריאה: להבדיל.
<שימי מרציאנו: להבדיל.
ישראל אייכלר: יש עוד הבדל, שהם יש להם יותר סבלנות מהיהודים.
<שימי מרציאנו: ועושים את זה דרך אגב גם בכותל המערבי.
<קריאה: לא להבדיל.
<שימי מרציאנו: אז לא להבדיל גם בכותל המערבי.
<שימי מרציאנו: כשהמתחם של הכותל הפנימי מתמלא, אז אנחנו עושים את המתחמים האלה בכיכר גורן ולוקחים אותם אחורה.
<שימי מרציאנו: אז עושים את זה בכל מיני מקומות, גם באירועים אחרים תחת כיפת השמיים.
<שימי מרציאנו: עושים את זה בכל מקום.
ישראל אייכלר: ובשלב השני יחכה להם השטאל?
<שימי מרציאנו: כן, ואז לא ייווצר מצב שיש המונים שקופצים על אוטובוס ואז יכולים לגרום לפציעות או סתם למצב של אי נעימות, שאחד רודף אחרי השני.
<שימי מרציאנו: אנחנו יודעים לווסת את כמו האנשים הנדרשת ממתחם אחד למתחם השני, כך שמהרגע שהאוטובוס מגיע, המתחם השני יוכל ל - - -
ישראל אייכלר: מה יעשה אדם קשיש?
ישראל אייכלר: הוא גם יצטרך לעבור את כל השלבים של ההליכה עד לשאטל?
<שימי מרציאנו: כולם יצטרכו לעבור, אז יש לנו פה שכל ויכולת לתת פיתרון לכל אחד.
<שימי מרציאנו: כפי שאמרנו - - -
ישראל אייכלר: יהיו לכם טנדרים או שאטלים קטנים.
<שימי מרציאנו: כמו שאמר הסממ"ר, ברכב שלו וברכב שלי, אנשים שאנחנו רואים שלא יכולים – מעלים אותם וניקח אותם.
<שימי מרציאנו: זה כמות אנשים יחסית מצומצמת והם מקבלים את המענה במקום.
ישראל אייכלר: כן, אנשים זקנים.
<שימי מרציאנו: אבל אני רוצה להגיד דבר נוסף, ופה החשיבות של הוועדה.
<שימי מרציאנו: דיברתם על זה בחצי מילה, על הפרסום.
<שימי מרציאנו: אנחנו לא מאפשרים לכלי רכב פרטיים להגיע למתחם האירוע.
<שימי מרציאנו: אין דבר כזה.
<שימי מרציאנו: לכן זה הפרדה מהשגרה, כי לא מאפשרים לכלי רכב פרטיים להגיע למתחם האירוע.
<שימי מרציאנו: ולכן יש חשיבות לפרסם את לכל באי האירוע, לכל הקהל הרחב - - -
ישראל אייכלר: אז איפה יהיו החניונים של הרכב הפרטי?
<משה פינצי: בטדי.
<שימי מרציאנו: להגיע לאצטדיון טדי, זה אחד ולמלכי ישראל זה שניים.
ישראל אייכלר: פעם עמדו במדרכות על כל הכבישים.
<שימי מרציאנו: אין מדרכות.
<שימי מרציאנו: מגיעים למתחם מסודר בחניון המזרחי.
<שימי מרציאנו: אוטובוסים של אגד ימתינו להם שם.
ישראל אייכלר: לא, אני מדבר מעבר לרוזמרין, בדרך חברון היה.
<שימי מרציאנו: כל חנייה כזאת שהיא בניגוד לחוק, בעצם פוגעת בתנועה של האוטובוסים.
ישראל אייכלר: בדיוק, אז צריך גם את זה למנוע.
<שימי מרציאנו: דיברתם על מירון.
<שימי מרציאנו: השלב הבא בהיערכות הזו של האירוע, אני מניח שזה יהיה או שנה הבאה או צמוד אליה.
<שימי מרציאנו: אלה תהיינה ההערכות.
<שימי מרציאנו: אף אחד לא - - -
ישראל אייכלר: רק רכב ציבורי.
<שימי מרציאנו: כל הכבישים ייחסמו, יהיו הסעות מסודרות מאצטדיון טדי, ממתחם ה - - -
ישראל אייכלר: אבל זה מחייב אותנו להכין מספיק תחבורה ציבורי.
ישראל אייכלר: זו הבעיה במירון.
<שימי מרציאנו: אז אנחנו לא רוצים לדבר עכשיו מה לא יהיה.
<שימי מרציאנו: אני רק רוצה לומר שיש הסעות מסודרות כבר היום מהמתחם של המגזר החרדי במלכי ישראל ומאצטדיון טדי.
<שימי מרציאנו: אלה שאין לכם רכבים ובדרך כלל באים מהמגזר, עולים במלכי ישראל בהמוניהם, אין לנו איתם בעיה.
<שימי מרציאנו: אלא שיש לנו איתם בעיה זה אנשים עם אוטובוסים פרטיים וכלי רכב פרטיים.
<שימי מרציאנו: אותם אני מבקש מכל האנשים פה לפרסם בכל דרך אפשרית שלא יגיעו.
ישראל אייכלר: לא להגיע ברכב פרטי.
<שימי מרציאנו: יש שם מספיק אוטובוסים.
ישראל אייכלר: נרשום את זה – לא להגיע ברכב פרטי.
<שימי מרציאנו: לוקחים אותם בצורה מסודרת הכל.
ישראל אייכלר: בכל היום או רק בשעות מסוימות?
<שימי מרציאנו: בכל הימים.
<שימי מרציאנו: מיום שני בבוקר בשעה שמונה בבוקר ועד סיום ההילולה ביום שלישי בשעה 11 בלילה, ללא הפסקה.
ישראל אייכלר: במוצאי ההילולה תיקח בחשבון כל הלילה.
<שימי מרציאנו: אני אומר עד 11 בלילה של יום שלישי.
ישראל אייכלר: במוצאי ההילולה גם יהיה כל הלילה.
ישראל אייכלר: זה אולי עוד יותר מאשר - - -
<שימי מרציאנו: מגיעים עד לשעת סיום תפילת הערבית.
<שימי מרציאנו: זה הסוף.
<יוסף שוינגר: שנה שעברה זה עבד בסדר ובאמת היא הגיעה - - -
<שימי מרציאנו: עד סוף שעת ערבית.
<שימי מרציאנו: שבע, שמונה בערב.
<יוסף שוינגר: אבל הם לא פירקו את המתחם, עד ש - - -
ישראל אייכלר: כן, אבל קח בחשבון שאפילו בחצות יהיו.
<שימי מרציאנו: אנחנו לוקחים הכל בחשבון.
<שימי מרציאנו: אז אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.
ישראל אייכלר: כן, לא צריך.
<שימי מרציאנו: אבל אלה הדברים שבאמת הכי חשובים.
<שימי מרציאנו: המתחם שם יהיה צפוף.
<שימי מרציאנו: אנחנו רוצים שכולם יגיעו, לכן בנינו באמת תכנית שהיא אמורה להספיק לכולם.
<שימי מרציאנו: צריך לפרסם לכולם שיגיעו בשעות של הבוקר ולא להגיע כולם בשעות של הצהריים ביום שני.
<שימי מרציאנו: לא להגיע עם כלי רכב פרטיים, להגיע בצורה מסודרת עם הסעות שאגד עובד על זה קשה יחד עם המקומות הקדושים.
<שימי מרציאנו: אז אם אנחנו נדע לעמוד בזה ולא כל אחד יעשה מה שהוא רוצה, אני מניח שזה - - -
ישראל אייכלר: לפני שנעבור לעניין התחבורה, שהוא הבעיה המרכזית, אני רוצה לשמוע את שחר.
<שלומית אבינוח-קואולמן: שחר.
ישראל אייכלר: מה, את צריכה להגיד לי שחר?
ישראל אייכלר: אני כבר מעלות השחר מחכה לשחר.
<שחר פיירמן: את האמת שאת הרוב אמר המנכ"ל ו - - -
ישראל אייכלר: לא, אני רוצה שאתה תגיד מה שיהיה בשטח עצמו.
ישראל אייכלר: איך אתה מזרים את התנועה בפנים, איך לגרום לאנשים לזוז ולתת לאחרים להיכנס, דבר ראשון.
<שחר פיירמן: אמרנו את זה בשנים עברו, אנחנו אומרים את זה שוב.
<שחר פיירמן: ההילולה הזאת כמה ונופלת נכון, גם על תחבורה וגם על עזרת נשים.
<שחר פיירמן: עזרת נשים – אתה טענת ששמעת צעקות – יש לנו את הליווי של השוטרים, לא תמיד את זה, יש להם הוראה שההתערבות נעשית אך ורק במצב של אלימות או משהו כנגד.
<שחר פיירמן: המציאות היא שאם אנחנו לא מפנים את עזרת נשים, במו עינינו ראינו שהאוטובוס פורק אנשים לקבר רחל, הגיעה מציאות שהם פרקו אנשים ושם היה התור.
<שחר פיירמן: זאת אומרת האוטובוס כבר לא יכול היה להתקדם ומשם נהיה התור ואחריו לא יכלו להוריד את האנשים ונהיה מה שנהיה.
<שחר פיירמן: עזרת נשים זה דבר שאנחנו לוקחים אותו בצורה הכי רגישה שיש, כי הגברים איך שהוא מסתדרים בקטע הזה, הם מלומדים אולי קצת מחצרות החסידים וכו', להיכנס, לצאת ולספוג את זה.
<שחר פיירמן: אבל כל אישה, כפי שהרב שוינגר אמר, באה עם הרצון לסיים את ספר תהילים ליד המצבה ואנחנו לא יכולים להרשות את זה.
<שחר פיירמן: אז לפעמים זה גולש למציאות של צעקות או תגובות של אישה, שלא מקבלת את זה שנתנו לה רק כמה שניות להיות על הקבר, כי במציאות מסוימת זה נגיעה והחוצה.
<שחר פיירמן: לא כל הזמן.
<שחר פיירמן: אם עכשיו אין לחץ ואין לי עכשיו אוטובוסים רבים שנכנסים, הן נשארות.
<שחר פיירמן: הן עוברות לאט-לאט, יש להן את הדקה-שתיים-שלושה על המצבה.
<שחר פיירמן: אבל כשיש טיפה לחץ, ריח אפילו, אנחנו מיד עוברים למסלול, נגיעה בקבר והחוצה, כולל עזרה של הסדרנים, שמוציאים החוצה מהקטע החיצוני לכיוון העלייה לאוטובוסים.
<שחר פיירמן: זה אחד הדברים החשובים ביותר.
ישראל אייכלר: ראיתי פעם סרטון באומן שפשוט עומדים אנשים ועוד כשהוא עושה ככה, הוא כבר כמו בסרט נע.
<שחר פיירמן: הוא עושה דרישה ו- - -
ישראל אייכלר: דרישה והחוצה.
<שחר פיירמן: משעה 10.
<שחר פיירמן: בדרך כלל בערב ראש השנה, משעה לפני התיקון הכללי העולמי, הם בונים, אבל באומן, עוד פעם, יש ארבע-חמש כניסות למקום.