GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הדס בן נפלא: אנחנו לא בעלי הקרקע.
יעל כהן-פארן: לא מונעים, אבל כשיש שריפה, צריך לכבות אותה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר שאלה ליועצת המשפטית שלנו.
<ורד קירו-זילברמן: אני רק רוצה לבדוק עם המשרד להגנת הסביבה, מה נפלט לאוויר לגבי תוצאות הניטור היותר מאוחר.
<לבנה קרדובה: ממה שאנחנו בדקנו, עשינו סריקה של חומרים.
<לבנה קרדובה: בדקנו במשך ששעה אחת, 19 במאי.
<לבנה קרדובה: זה היה באמצע הלילה.
<לבנה קרדובה: בדקנו במורד הרוח לפי נתונים של השירות המטאורולוגי בשלוש נקודות – בנקודה שסמוכה למקור – כמה שניתן היה להתקרב – נקודה אחת באזור התעשייה ונקודה אחת בעיר גנים.
<לבנה קרדובה: מה שנמצא אלו ערכים גבוהים של בנזן ב-1.3 מוטגן שבבדיקות סביבתיות – נאמר כאן שאנחנו עושים- - - אבל יש שלושה אתרים באזור אשדוד שאנחנו כן עושים בדיקות סביבתיות באופן שוטף, כל שבועיים, לשורה ארוכה מאוד של חומרים, ומצאנו בנזן 1.3 מוטגן וחומצה הידרו כלורית.
<לבנה קרדובה: ככל הנראה, החומצה ההידרו כלורית, מקורה בשריפה של הפסולת, וכנראה של חומרים אחרים כמו PVC.
קריאה: החומרים האלה מסרטנים?
<לבנה קרדובה: חומרים מוכלרים עלולים להיפלט גם- - -
<אריה ונגר: בנזן הוא מסרטן ודאי.
<לבנה קרדובה: בנזן הוא מסרטן ודאי, אבל אתה מוצא אותו לאו דווקא בשריפה- - -
ישראל אייכלר: כתבתם משהו שאמור להרגיע אותי, אבל זה מדאיג אותי – כתבתם שזה דומה לאלה שנמדדים במהלך כל השנה, כלומר כל השנה יש אותם ממצאים.
<ורד קירו-זילברמן: הערכים היו מאוד גבוהים.
<לבנה קרדובה: כן, אבל זה לא ערכים עדכניים.
<לבנה קרדובה: כאן עשינו שעה.
יעל כהן-פארן: בוטאדיאן הוא גם חומר מסרטן?
<לבנה קרדובה: כן.
<ברוך ובר: תנוח דעתך לגבי הנכדים.
<ברוך ובר: לבנה בדקה – מצאנו אמנם חריגות באזור התעשייה הצפוני, ואני כבר יכול לדווח על טיפול, מה שעשינו, אבל באזור המגורים לא מצאנו חריגים.
<לבנה קרדובה: - - - יש שם תחנת ניטור, מודדת גם בנזן – יש גם נקודה של דיגום וגם נקודה של ניטור רציף.
ישראל אייכלר: כלומר באזורי המגורים- - -
קריאה: ברובע ו' גם מודדים.
<לבנה קרדובה: את ה-1.3 בוטדיאן יש בדיגום.
<יעקב פלאצי: מה שאתה זוכר לפני 30 שנה שונה בתכלית השינוי.
<יעקב פלאצי: אנחנו נמצאים במקום אחר.
<יעקב פלאצי: חברת- - - עובדת היום על גז, ובעבר עבדה על מזוט.
<יעקב פלאצי: אנחנו עיר תעשייה גדולה.
<יעקב פלאצי: יש בעיה עדיין בעיות, אבל אנחנו נמצאים במקום אחר לחלוטין.
<ברוך ובר: מאחר שהעירו פה לגבי התעשייה, אז ברשותך, אדוני – רק שתדעו מה קורה.
<ברוך ובר: בז"א היו אצלי פעמיים בשימוע בחצי השנה האחרונה.
<ברוך ובר: הם יחטפו שני עיצומים כספיים – זו החלטה שלנו.
<ברוך ובר: נמל אשדוד – שתי התרעות; כנראה, עיצום כספי אחד, שהולך ונרקם לו.
<ברוך ובר: - - - היה אצלי בשימוע בחודש האחרון, הקורנס היה אצלי- - -
יעל כהן-פארן: אבל כמה קנס הוא יקבל?
<ברוך ובר: מאחר שהנתונים עדיין לא- - -
יעל כהן-פארן: אבל מה המקסימום שאתה יכול להטיל עליהם?
<ענת רוזן: העיצום שניתן לפז – זה התפרסם אתמול – על שפכים לים זה 10.6 מיליון שקל.
ישראל אייכלר: זה מרתיע?
ישראל אייכלר: כי יש חברות שזה ממש כסף קטן בשבילם.
יעל כהן-פארן: נראה לי שזה ממש כסף קטן בשבילם.
<ענת רוזן: את יודעת יותר ממני, יעל.
יעל כהן-פארן: אתה מבין ש- - - המקסימום קנס שהם יכולים לקבל על זיהום נחל זה 1.5 מיליון?
יעל כהן-פארן: זה הזוי.
יעל כהן-פארן: 1.5 מיליון שקל זה הסיכון הכספי שלהם.
יעל כהן-פארן: כשאני אראה שאחד נכנס לכלא על הדבר הזה, אעשה פה חגיגה.
ישראל אייכלר: ברשותכם, ארצה לסכם את הישיבה.
ישראל אייכלר: אם יש מישהו שרוצה, ולא נשמע עד עכשיו, בבקשה.
<מרסל הדר: ברשותכם, גן יבנה.
<מרסל הדר: קודם כל, תודה רבה על ההזדמנות להופיע בפני הוועדה.
<מרסל הדר: שמי מרסל הדר, אני דוברת המועצה המקומית, ואילן סויסה, מנכ"ל המועצה, אבי מנצור, מחלקת תברואה ואיכות סביבה.
ישראל אייכלר: גן יבנה, לא הייתם פה עד עכשיו?
<מרסל הדר: לא.
<מרסל הדר: לא ידענו על קיומו של הדיון הקודם, לצערנו הרב.
ישראל אייכלר: יש ביטוי, שאת הילד הכי טוב תמיד שוכחים.
<מרסל הדר: אנחנו לא מתיימרים להיות הילד הכי טוב.
<מרסל הדר: אנחנו מתיימרים להיות ילד של כולם.
<מרסל הדר: היינו מאוד שמחים, אם אפשר לקחת את האירוע הזה כאחד מני אירועים רבים ושונים, כי התחושה שהולכת ומצטברת היא שאזור אשדוד, שממנו יש השלכות על גן יבנה, הולך והופך לאט-לאט לסוג של חצר אחורית של מדינת ישראל.
<מרסל הדר: עוד ועוד מפגעים מועברים לפתחה של העיר אשדוד וסביבותיה – אם לאותם שטחים, שכפי שהגדרת, הם סוג של אזורים שאין להם בעלות, הם סוג של נופלים בין הכיסאות.
<מרסל הדר: זה לא בעל הבית, ובסיכומו של דבר המפגעים הולכים ורבים.
<מרסל הדר: תושבי גן יבנה – גן יבנה נמצאת במקום טוב באמצע – סופגים הרבה מאוד, אם זה כל הזמן מאותם משבי רוח מכיוון אשדוד, אם זה כתוצאה מתחנות אספקת החשמל, אם זה מאגן כימיקלים על שריפותיו, ושאר אירועים מהסוג הזה, אם זה כתוצאה מזיקה וקרבה לשטחים חקלאיים, שגם שם הרבה מאוד פעילות היא פרוצה – אם זה בשריפת פסולת באזור מועצה אזורית באר טוביה, אם זה דשן מסוגים רבים ושונים.
<מרסל הדר: אני יכולה לומר שכאשר הסיפור הזה פרץ, עורבנו איכשהו בדלת האחורית.
<מרסל הדר: לא ממש ראו בנו כתובת, למרות שבאנו וצעקנו והבענו את הדאגה בשמם של תושבים רבים, שמטבע הדברים רואים בנו כתובת.
<מרסל הדר: אנשים באו והלינו: לא טוב לנו, חשים לא טוב.
<מרסל הדר: ילדים לא יודעים – כן לצאת לרחוב, לא לצאת לרחוב.
<מרסל הדר: אנשים הלינו על תחושות פיזיות שבגינן הלכו לרופאים עם דלקות עיניים.
<מרסל הדר: אנחנו לא יודעים עד עצם היום הזה מה היה שם, לכן לא בכדי ראש המועצה, מר דרור אהרון, פנה בכתב, העלה י"א שאלות – חולק לכם מה שביקש ראש המועצה להבהיר.
<מרסל הדר: אנחנו רוצים להסתכל על האירוע הזה כאירוע מכונן, שהוא רק דוגמה אחת מני רבות, להסתכל עליו.
<מרסל הדר: לא להמשיך לדון בו נקודתית, מה צריך לעשות בו, אלא להסתכל על האזור כולו, לבקש מיפוי סביבתי, מהם המפגעים הקיימים, מה כולל כל מפעל, מה כולל כל שטח, מה הסיכונים, מה נדרש כדי למנוע את האירועים הבאים – תקציבים, תוכניות, כוח אדם.
<מרסל הדר: לא להשאיר את הדברים עלומים עד אשר יקרה המקרה הבא, כי יקרה המקרה הבא – זו רק שאלה של וריאציה.
<מרסל הדר: תודה רבה.
<יעקב פלאצי: אותו סקר בוצע בגן יבנה?
<מרסל הדר: ביקשנו באמצעות איגוד ערים לאיכות סביבה, בישיבה, שיתבקש סקר סביבתי שנוגע לכל הישובים באזור – לא רק גן יבנה.
<יעקב פלאצי: משום שאני הייתי שם במשך ארבעה ימים, התחושה שלי היתה – היתה שריפה עשר דקות מכם.
<יעקב פלאצי: אף נציג שלכם לא בא לראות, מה קורה שם.
<יעקב פלאצי: אף נציג לא בא לשאול, האם אפשר להציע עזרה?
<יעקב פלאצי: מה שנוצר בפועל הוא שמי שהגן על תושבי גן יבנה זה עובדי עיריית אשדוד, זה אני.
<יעקב פלאצי: זה בפועל.
<יעקב פלאצי: הפוסטים זה פופוליזם.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הישיבה בפנייה.
ישראל אייכלר: קודם כל אני רוצה להודות לכל אלה שהיו פה – הדיון היה מאוד חשוב, ולו לפעמים הבאות.
ישראל אייכלר: נפנה לשר לביטחון פנים ולשר לאיכות הסביבה, להגדיר אירוע עשן כאירוע מסכן חיים, לשחרר חוזים נצורים לצורך טיפול במפגעים שנובעים מעשן, ואולי גם להיות בקשר עם פיקוד העורף במקרים כאלה, להיות מוכנים וערוכים, שכל הכלים הנדרשים, שכב"א תוכל לקבל מהם, ולא רק מים.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להסדיר בנוהל או בחוק – יכול להיות שצריך חוק, אבל יכול להיות שלא צריך חוק – להגדיר לכב"א, שהיא מטפלת במפגעי העשן, נקודה, בנוסף לכל הדברים הטובים שהיא עושה.
<אריה ונגר: אגב, אדוני, רוב ההרוגים בשריפות בארץ הם משאיפת עשן ולא מהטביעה עצמה.
<הדס בן נפלא: יש הבדל.
<הדס בן נפלא: יש שאיפת עשן במבנה סגור, ולזה יש לנו אמצעים לפיזור עשן.
<הדס בן נפלא: בשטח פתוח אין לנו איך לשמור- - -
ישראל אייכלר: אני בסיכום הדבר.
ישראל אייכלר: סעיף שתיים, מא"א אשדוד דווח לוועדה, כי רק ב-2 באוגוסט יוחלט, בהשתתפות מנכ"ל הגנת הסביבה ורמ"י .
ישראל אייכלר: עדיין לא התקבלה החלטה על שיקום.
<ברוך ובר: בכל מקרה ההחלטה היא לא על שיקום.
<ברוך ובר: מסגרת החלטת הממשלה היא לא שיקום- - -
ישראל אייכלר: לא, אני מדבר על ההחלטה מ-2 באוגוסט.
<ברוך ובר: היא רק על כיבוי.
ישראל אייכלר: אז נוסיף בבקשה שתדונו גם בנושא השיקום, ותדווחו לנו.
<ברוך ובר: זה לא במסגרת החלטת הממשלה.
יעל כהן-פארן: בסדר, אנחנו קוראים לממשלה לקבל החלטה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שתשבו על נושא השיקום, ותדווחו לנו אחרי עד חודש או עד שבועיים אחרי הדיון, מה סוכם, כדי שנוכל לעקוב אחרי הפגרה.
ישראל אייכלר: סעיף שלוש, רשות מקרקעי ישראל מתבקשת על-ידי הוועדה, להוציא מכרז לשמירה, ולהציב מצלמות בזריזות.
ישראל אייכלר: אנחנו מציינים בברכה את ההחלטה להקציב 4 מיליון שקלים לגדר סביבת הרתמים, ואנחנו מבקשים לזרז את הליכי המכרז.
ישראל אייכלר: לגבי תוכנית השיקום, איגוד ערים יהודה, דווח לוועדה שהם ימשיכו את תוכניות השיקום.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים כי היות שאנחנו יודעים שתוכניות הם דברים שנמשכים המון זמן – להתחיל לזרז את העניין הזה כי נדמה לי, לפי מה ששמענו פה כבר כמה שנים טובות, התוכניות מונחות ולא נעשה בהן דבר.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים מרמ"י לקחת ברצינות את הטיפול בבריכות החמצון באשדוד, ולגשר ולקשר עם כל האחראיים הנוגעים בדבר – אם זה עיריית אשדוד, אם זה לוקחי אשדוד, כל מי שצריך, ואם זה אתם בעצמכם.
ישראל אייכלר: האזרח צריך לקבל את המוצר הסופי, שזה הטיפול בבוצה.
ישראל אייכלר: אנחנו נקיים, בעזרת השם, ישיבת מעקב בכנס החורף כדי לראות מה התקדמנו, ויכול להיות שנקבל את ההצעה של עיריית אשדוד, והוועדה אולי תעשה סיור בכל האתרים האלה בשיתוף המשרד להגנת הסביבה ורמ"י, כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.
ישראל אייכלר: שלום וברוכים הבאים לדיון של הוועדה לפניות הציבור, על מצב התחבורה הציבורית לכותל המערבי שריד בית מקדשנו.
ישראל אייכלר: אנחנו מקיימים דיון מהיר לבקשתו של חבר הכנסת מלכיאלי וזה הדיון הרביעי בסדרה של ישיבות בנושא ההגעה לכותל המערבי, כולל סיור בכותל.
ישראל אייכלר: "מה' מצעדי גבר כוננו", לפעמים העיתוי נותן משמעות הרבה יותר גדולה לנושא עצמו.
ישראל אייכלר: הנושא הוא לכאורה תחבורתי, אבל אנחנו יודעים שיש הרבה אנשים במזרח התיכון שלא רוצים לראות יהודים בכותל המערבי ובאזור הר הבית.
ישראל אייכלר: התשובה היחידה של הנוכחות היהודית בכותל המערבי ומשם בארץ ישראל, דווקא עוברת דרך התחבורה הציבורית, כי כמעט אי אפשר להגיע בתחבורה פרטית, כך שהנושא שאנחנו דנים בו הוא לא רק נושא תחבורתי, לא שכונתי, לא מקומי, ואפילו לא רק הכותל המערבי.
ישראל אייכלר: ביום הזה כולנו עם המשפחה שנטבחה בחלמיש ואנחנו עדיין תחת הרושם הנורא של הפיגוע הנורא, של המהומות שהיו ביום שישי וההסתה הנוראה והעלילה הגדולה, שהיהודים רוצים לכבוש את אל-אקצא ולמנוע מן המוסלמים להיכנס לשם.
ישראל אייכלר: קודם כל ליבנו עם המשפחה, הילדים היתומים, ה' יקום דמם של ההרוגים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להזכיר לכולנו ולצופים בבית.
ישראל אייכלר: מאורעות תרפ"ט בחודש אב החלו עם העלילה וההסתה שהיהודים רוצים להחריב את מסגד אל אקצא.
ישראל אייכלר: אנשים לא יודעים בדיוק, זה התחיל עם המופתי שהוציא הודעה לכל העולם המוסלמי ולכל הארץ, שהיהודים הולכים בתשעה באב לחלל את מסגד אל אקצא.
ישראל אייכלר: בימים ההם האשמנו את הבריטים שהתעלמו מן ההסתה ונתנו לזה להתפשט לכל הארץ, לעלילה הזו, והתוצאות היו נוראיות.
ישראל אייכלר: את מי נוכל להאשים היום, כאשר המסיתים ידועים ומוכרים לכל גורמי השלטון?
ישראל אייכלר: עלילות הפגיעה בהר הבית לא התחילו השבוע, הן הופכות לגל שנמשך כבר כמה שנים ודווקא על ידי אזרחי ישראל, שהם המובילים את העלילה הזאת בקרב הערבים המוסלמים עד שעכשיו אנחנו נמצאים בתוך שלולית של דם ומעיינות של דמעות.
ישראל אייכלר: הרב רבי יוסף חיים זוננפלד, הרב של ירושלים באותה התקופה, בתרפ"ט, ב-1929, יצא בקריאה בעיתונים הערבים בערבית, שאין לנו שום כוונה לנשל מישהו ממקום תפילתו, כל מה שאנחנו רוצים זה לשבת בארץ ישראל, בירושלים, בשלום ובאחווה בין כל יושבי הארץ.
ישראל אייכלר: גם היום אני חושב, וזה נעשה כבר אבל לא מספיק, לפנות לעולם הערבי כולו, באמת הפשוטה, שאין שום כוונה לשנות את ההסדר שיהודים מתפללים ליד הכותל המערבי והמוסלמים במסגדים שלהם.
ישראל אייכלר: ויש לטפל במסיתים, שכפי שציינתי, רובם אזרחי ישראל, בכל חומרת הסכנה הביטחונית הנגרמת, כאשר הופכים את הר הבית והכותל המערבי למקום מריבה ומדנים זה הופך להסתה עולמית והתוצאות היו בליל שבת בישוב חלמיש, בנווה צוף.
ישראל אייכלר: אפשר לומר שכל ה'דלק' של השנים האחרונות, של הנוער שהולך להתאבד, הוא אל-אקצא וכל אל אקצא זה עלילה שלא הייתה ולא נבראה.
ישראל אייכלר: ההלכה היהודית אוסרת על יהודים, בגלל קדושת המקום, לעלות ולהתפלל על הר הבית ואין שום כוונה, המשטרה הודיעה את זה והממשלה הודיעה את זה, ואסור לתת להסתה הזאת להימשך.
ישראל אייכלר: זה לגבי ההיבט הגלובלי.
ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו נצלול אל המציאות הקיימת, שקשה היום ליהודים לבוא אל הכותל המערבי.
ישראל אייכלר: הכותל המערבי הוא המקום המתויר ביותר בעולם, 10 מיליון אנשים בשנה.
ישראל אייכלר: אני זוכר, אחרי ששת הימים היו אומרים הערבים שהיו בעיר העתיקה, שזה לא נכון שאומרים שישראל יש לה 3 מיליון אנשים, שאז בישראל היו 3 מיליון, פה בעיר העתיקה בלבד כבר עברו יותר מ-6 מיליון.
ישראל אייכלר: זאת אומרת העיר העתיקה והכותל המערבי הם מוקדי משיכה משך 50 שנה כמעט ולא קרה דבר כזה ששוטרים ישראליים יירצחו בהר הבית.
ישראל אייכלר: לא היה כדבר הזה.
ישראל אייכלר: משהו השתנה בשבועיים האחרונים.
ישראל אייכלר: עכשיו לבוא ולהקשות על יהודים שרוצים להגיע לעיר העתיקה ולכותל המערבי זה הדבר הטיפשי ביותר מבחינה מדינית ועוול גדול יותר מבחינה דתית.
ישראל אייכלר: עצם העובדה שאוסרים על רכב פרטי להיכנס לכותל המערבי ולעיר העתיקה היא עובדה טכנית של מקום קטן, אבל צריך לקחת בחשבון שאם אוסרים על רכבים פרטיים וכמעט בלתי אפשרי להיכנס לעיר העתיקה, אז התחבורה הציבורית הייתה צריכה לזרום 24 שעות ביממה במקום הכי חשוב.
ישראל אייכלר: זה אינטרס ישראלי מובהק.
ישראל אייכלר: אני זוכר שמשה דיין, אחרי ששת הימים, לא רצה שיסעו באוטובוסים בעיר העתיקה כדי שאנשים יילכו ברגל בסמטאות העיר העתיקה, כדי להראות את הנוכחות היהודית בירושלים.
ישראל אייכלר: היום כל אדם שהוא קצת מפונק לא בא לכותל המערבי.
ישראל אייכלר: כל אדם שהוא לא עקשן, שרוצה דווקא להתפלל, מגיע פעם ב-.
ישראל אייכלר: אם הייתה תחבורה ציבורית שוטפת, אנשים היו באים בכיף, כי יהודים רוצים לבוא.
ישראל אייכלר: לכן האחריות עלינו היא מאוד מאוד גדולה.
ישראל אייכלר: היו לנו כבר דיונים, ארבעה דיונים כבר אמרתי, ב-30 ביוני, ב-30 בספטמבר, ב-28 בספטמבר, ב-26 בפברואר.
ישראל אייכלר: הדיון הנוכחי שאני מברך עליו, שהוא ממש בעתו ובזמנו, הוא ביוזמת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, ידידי היקר, חבר כנסת יחסית חדש, כוחות רעננים.
ישראל אייכלר: תן לנו עזרה.
ישראל אייכלר: כל האנשים שיושבים פה ישבו פה כבר כמה וכמה פעמים, אנחנו תקועים.
ישראל אייכלר: תן לנו push כזה, שנצטרך לצאת מפה עם תחבורה ציבורית זורמת בלי הפסקה.
ישראל אייכלר: בפנייה של חבר הכנסת מלכיאלי יש כמה וכמה תלונות, אני אתן לו להגיד את זה בעצמו, בתשובות של חברת אגד, הם מביאים לנו שוב את העובדות ואת המציאות הקיימת, הם לא אומרים אף מילה שאיננה נכונה, המשטרה גם אומרת את דברה והמציאות היא שיהודים לא יכולים להגיע לכותל המערבי ואלה שכן מגיעים מתלוננים בפנינו יום יום.
ישראל אייכלר: כמה תלונות אנחנו מקבלים על הכותל המערבי?
ישראל אייכלר: המקום שהיה צריך להיות הכיף הכי גדול, הדבר הכי חשוב לציבור, גם מבחינה דתית וגם מבחינה לאומית.
ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר לחבר הכנסת מלכיאלי, יוזם הדיון, להציג את דבריו.
מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני יושב ראש הוועדה.
מיכאל מלכיאלי: כדבריך, גם אני אפתח, אי אפשר להתעלם מהפיגוע האיום ונורא, כשאנחנו עוד לפני הלוויות, הדם רותח וזה מתחבר לנו לכותל המערבי, אז אנחנו מצטרפים לניחומים.
מיכאל מלכיאלי: זה אבל לאומי, כמו שאמרת.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב ראש, הרב אייכלר, על שישר כשדיברתי איתו על הפנייה, לקח את זה לקדמת הדיונים וישר קבענו כבר דיון.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו מתאספים פה לדון בנושא החשוב הזה.
מיכאל מלכיאלי: תודות גם לכתבים החרוצים, ישראל פרי וארי קלמן, שהעלו את התחקיר הזה לסדר היום, ומשם גם אני נשאבתי לזה.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לדבר על התלונות שהגיעו אליי ועל מה שאני ראיתי בשטח.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל אני יודע שאין ספק שלכותל המערבי הרבה רוצים להגיע וגם אגד, עם כל הרצון הטוב, וברור לי שיש רצון טוב, יש להם מגבלה, אם זה בגלל המשטרה, בגלל הצבא, בלל המיקום, טכנית, כמה אוטובוסים כבר אפשר להכניס, אבל יש דברים שהם כן בשליטה, אני לא יודע של מי, ואני רוצה לספר לכם.
מיכאל מלכיאלי: בשבוע שבעבר יצאתי לסיור בכותל.
מיכאל מלכיאלי: אני הגעתי עם האוטו, החניתי אותו רחוק, הגעתי ברגל והתחלתי לדבר עם אנשים, מה באמת מפריע לכם.
מיכאל מלכיאלי: אגד היום, יש לה את לוח הדיגיטלי שתורם הרבה, גם לאדם שיודע שעוד ארבע דקות, חמש דקות - - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה הישג של הוועדה.
ישראל אייכלר: כן, הוועדה נלחמה הרבה על השלט הזה ועד היום יש עוד בעיות בשאלה מי יפעיל אותו.
מיכאל מלכיאלי: אוקיי, אבל יש היום שלט, בחלק גדול מירושלים, אדם מגיע, יודע מתי הרכבת מגיעה, עוד שמונה דקות, הוא יודע, "יש לי שבע דקות לשבת בפינה, להתעסק, לקרוא", יש לו זמן.
מיכאל מלכיאלי: בכותל אדם מגיע, מסתכל, עוד שתי דקות בא האוטובוס.
מיכאל מלכיאלי: שתי דקות זה זמן סביר.
מיכאל מלכיאלי: הוא מחכה שתי דקות, ארבע דקות, שבע דקות, הרבה זמן והאוטובוס בושש מלהגיע.
מיכאל מלכיאלי: אז אם יש פקקים, טוב, אגד לא יכול לשלוט על מצב הפקקים, אז הוא שואל מישהו, "תגיד לי, למה כולכם רצים לכיוון שער האשפות?
מיכאל מלכיאלי: " הוא אומר לו, "תראה, האוטובוס לא עולה למעלה".
מיכאל מלכיאלי: הוא אומר לו, " כן, אבל פה כתוב עוד שתי דקות".
מיכאל מלכיאלי: אז מה הוא עושה מסכן?
מיכאל מלכיאלי: הוא צריך לרדת למטה לשער האשפות.
מיכאל מלכיאלי: אוקיי, אבל כשהוא יורד לשער האשפות, הוא כבר הגיע למטה, אז האוטובוס כן עולה פתאום.
מיכאל מלכיאלי: הלכתי לבדוק למה קודם האוטובוס לא עלה ולמה עכשיו האוטובוס כן עלה.
מיכאל מלכיאלי: הלכתי לשוטר.
מיכאל מלכיאלי: אמרתי לו, "תגיד לי, מי נותן את ההנחיות?
מיכאל מלכיאלי: " הוא אומר, "לא, זה לא קשור אליי, רד לחייל למטה".
מיכאל מלכיאלי: טוב, סדרן של אגד לא היה, דיברתי עם ארבעה נהגי אגד.
מיכאל מלכיאלי: שניים אמרו לי כך, וזה בשיחות שלי איתם, אחד אמר, "תראה, אני מגיע, מסתכל לשער האשפות", אגב, ראיתי את זה גם בעיניים, הוא לא מדבר עם אף אחד, "אם אני רואה בלגן, אני ממשיך הלאה, אם אני רואה שאפשר להיכנס אני נכנס".
מיכאל מלכיאלי: שני נהגים אחרים אמרו לי, "לא, לנו אין את הסמכות להחליט לבד.
מיכאל מלכיאלי: יש שני חיילים ב'בודקה' של הכניסה לשער האשפות" , כבר נדבר עליהם, "הם נותנים לנו הוראה להיכנס או לא להיכנס".
מיכאל מלכיאלי: אני ניגש לחיילים של משמר הגבול, "תגידו לי, איך אתם יודעים מתי לעלות ומתי לא?", אז כך, נבוכותי בשבילם.
מיכאל מלכיאלי: אחד אמר, "תראה, במקום רואים", והשני אמר, "לא יודע, השוטר קובע" ואחרים אמרו שבעצם זה אגד.
מיכאל מלכיאלי: מה שאני גיליתי, וזו הבעיה הראשונה, שאין בעל הבית מסודר.
מיכאל מלכיאלי: אני מבין שלא תמיד אפשר להעלות אוטובוס לשער האשפות, אבל מה עושה אותו קשיש שגמר את התפילה?
מיכאל מלכיאלי: תבינו, מהכניסה אל רחבת הכותל עד הכותל עצמו, אולי אנחנו הצעירים יותר קל לנו, אבל אדם קשיש עושה כברת דרך ארוכה, אז אוקיי, אי אפשר לקחת אותו באוטובוס עד הכותל, אבל הוא כבר סיים את הכול, עבר את כל ההמתנה בתור למגנומטר והכול, הוא כבר הגיע, הוא צריך לדעת האם האוטובוס עולה לפה או "לך תמשיך ברגל".
מיכאל מלכיאלי: איך הוא יילך שם ברגל אני לא יודע, אבל לא יכול להיות שאדם מחכה וממתין.
מיכאל מלכיאלי: זו פנייה שקיבלתי מאינסוף אנשים וראיתי את זה גם בעיניים, איך ארבעה אוטובוסים, כל אחד עושה משהו אחר, על פי מה שנראה לו או על פי - - - אין כתובת מסודרת לאדם, לאו דווקא הקשיש, אפילו צעיר, שיצא מהכותל, האם הוא צריך להמתין פה או ללכת ברגל.
מיכאל מלכיאלי: זו בעיה אחת.
מיכאל מלכיאלי: בעיה שנייה שצריכים לתת את הדעת עליה.
מיכאל מלכיאלי: כבר ירדנו לשער האשפות ברגל, הגענו למקום של האוטובוסים, שמתם לב כמה אנשים נדחפים לכיוון הדלת של האוטובוס?
מיכאל מלכיאלי: אני ראיתי, צילמנו את זה, זה פשוט מפחיד.
מיכאל מלכיאלי: מה עושים הקשישים?
מיכאל מלכיאלי: בורחים אחורה.
מיכאל מלכיאלי: לצערנו, לא תמיד יש את האנשים, והדרת פני זקן, שיודעים לכבד את האדם המבוגר ולומר לו, גש קדימה.
מיכאל מלכיאלי: הנהג, מסכן, אני לא בא אליו בטענות, הוא תפקידו להיות נהג ולא סדרן.
מיכאל מלכיאלי: הוא אומר, "חבר'ה, אני אפתח לכם דלת אחורית", לא, לא תפתח.
מיכאל מלכיאלי: אין סדר מתי פותחים דלת אחורית, מתי לא.
מיכאל מלכיאלי: חלק פתחו, חלק לא פתחו.
מיכאל מלכיאלי: הדבר האחרון זה התדירות גם מהשכונות.
מיכאל מלכיאלי: אינסוף אנשים רוצים להגיע לכותל והם לא מגיעים כי הוא לא יודע אם ייקח לו עשרים דקות עד שהאוטובוס יגיע או חמש דקות או יותר מזה.
מיכאל מלכיאלי: התדירות לכותל לטעמי היא קטנה, יש לתגבר אותה.
מיכאל מלכיאלי: אלה בעצם הנושאים העיקריים, מפניות שקיבלתי וגם ממה שראיתי בשטח עצמו.
ישראל אייכלר: טוב שאתה מגיע כך, כמו דף נקי, כי אנחנו כבר דסקסנו את כל הדברים האלה כל כך הרבה פעמים שזה מרענן לשמוע את הבעיה מראשיתה.
ישראל אייכלר: נגעת בנקודה המרכזית, כל אחד זורק על השני.
ישראל אייכלר: זה היה גם בסיור.
ישראל אייכלר: המשטרה אמרה, תפקידי לשמור על הביטחון, אני לא סדרן של אגד.
ישראל אייכלר: אגד אומר, אני לא בעל הבית לקבוע, השוטר קובע כן להיכנס או לא להיכנס.
ישראל אייכלר: עלה בדעתי רעיון שאולי אני אגיד אותו בסוף הדיון, אבל אני רוצה שתתייחסו אליו.
ישראל אייכלר: אולי הגיע הזמן לאפשר לאגד לחנות בשער האשפות מחוץ לשער, כבר דיברנו אז על שני אוטובוסים, לפנות את כל המדרכה שם, מחניון "גבעתי" עד לשער, בשביל אוטובוסים ציבוריים בלבד והאוטובוסים ממשיכים לאסוף אנשים למעלה ושיהיה שאטל.
ישראל אייכלר: לא צריך יותר מטנדר אחד, זה אני אומר לרשות הכותל ולעירייה.
<קריאה: קלנועית למבוגרים.
ישראל אייכלר: לא קלנועית, טנדר אחד, שלוקח את המבוגרים שמורידים אותם למטה ותמיד, למזלם, מורידים אותם עוד יותר למטה, פשוט להכניס אותם לכיכר גורן והם עושים כל הזמן בלי הפסקה את הסיבוב הזה.
ישראל אייכלר: ואז הם גם מורידים את המבוגרים והקשישים לתחנה החיצונית כשהם יוצאים מהכותל, וגם מביאים את הקשישים מהאוטובוסים שמחוץ לשער האשפות אל תוך הכותל, כיכר גורן.
ישראל אייכלר: אם אני עושה את הכיכר הזו לטנדר קטן, טנדר פשוט, לכמה אנשים, חסכתי מכל הנוסעים הצעירים שיכולים לעלות ויכולים לרדת את השאלה, כן עולה לא עולה?
מיכאל מלכיאלי: לא עולה בכלל, לא עולים אוטובוסים.
ישראל אייכלר: אבל שתהיה תחבורה.
ישראל אייכלר: חלילה לא - - - כי אם אתה אומר לא עולה הם יסכימו, אבל מצד שני, הקשישים והנשים בהריון וכל אלה לא יוכלו לעלות, לכן הטנדר חייב להיות.
ישראל אייכלר: גם טנדר של אגד היסעים, לא יודע של מי.
<שלומית אבינוח-קואולמן: מיניבוס.
ישראל אייכלר: מיניבוס, כן, אני קורא לזה טנדר כי אני שייך לשנות החמישים.
ישראל אייכלר: מיניבוס קטן שיעלה את האנשים.
ישראל אייכלר: זו ההצעה היחידה שנראית לי עכשיו לגבי הבעיה הזאת.
ישראל אייכלר: אני מבקש את התייחסותכם.
ישראל אייכלר: דבר ראשון אנחנו ניתן למשרד התחבורה, הגב' מורן יונה, שליוותה את כל הדיונים שלנו.
ישראל אייכלר: אֲת הבטחת בשעתו שיהיה איזה סקר ושיבדקו, שמישהו ממשרד התחבורה יבדוק ב'בודקה' מי מכוון את האוטובוסים להיכנס.
ישראל אייכלר: מה התוצאות של הדבר הזה?
<מורן יונה: בהמשך לסיור - - - יחד עם רב הכותל, באזור.
<מורן יונה: קודם כל, בדיון אנחנו דיברנו על זה שנבצע איזשהו סקר ואנחנו ביצענו סקר כזה.
<מורן יונה: אנחנו ראינו שמסך הנסיעות של קווים 1 ו-3 שעולים לכותל, יש בין 20%-30% שלא עולים, ביום, שלא עולים לתוך רחבת גורן אלא צריכים להתחיל את הנסיעה שלהם מהתחנה בשער האשפות.
<מורן יונה: זה סיפור אחד.
<מורן יונה: סיפור שני, כמו שחבר הכנסת מלכיאלי אומר, יש כל מיני הנחיות שנהגי אגד צריכים לבצע אותן, לנהג אין שיקול דעת אם לבוא ולעצור בגורן או לבוא ולעצור בשער האשפות.
<מורן יונה: מבחינתנו ולפי רישיונות הקווים 1 ו-3, כל הקווים אמורים להתחיל ולסיים את השירות שלהם בתחנת גורן.
<מורן יונה: זה לא משהו שהנהג צריך להחליט.
<מורן יונה: ושוב, יש הנחיות, שהן משתנות והן נקבעות בזמן אמת.
<מורן יונה: זה אומר שיש לנו כמה גורמים שהם אחראים על הסיפור הזה.
<מורן יונה: לא משנה כמה בדיקות אנחנו נמשיך לעשות וכמה בדיקות עשינו, אנחנו צריכים להתרכז ולעשות איזשהו שיתוף פעולה בין משרד התחבורה, אגד, תכנית אב לתחבורה וגם עיריית ירושלים, בנוגע לפעילות בכל האזור הזה.
<מורן יונה: יש לנו שם גם את אגד ויש גם גופים פרטיים שנכנסים ומשפיעים על התנועה שם ויש את המוניות ויש גם אוטובוסים של תיירים.
<מורן יונה: וזה לא משנה כמה אוטובוסים אני אוסיף לשם, היום בשיא, יש 12 אוטובוסים שנכנסים לתוך האזור בשעה אחת, אז זה לא משנה כמה אני אוסיף, אני יכולה להוסיף ולהוסיף ולהוסיף אבל הסדר בין כל הגורמים שאחראים על האזור הזה או שהם בעלי עניין, צריך להיות.
<מורן יונה: לכן אני ביקשתי אצלנו במשרד להזמין דיון, שכולל גם את המשטרה וגם את אגד.
<מורן יונה: במשטרה יש כמה גורמים שאחראים, יש את מג"ב, יש את מרחב קדם, יש גם את אגף התנועה.
<מורן יונה: אני חושבת שכולנו צריכים להתאסף לדיון אחד, לראות מה אנחנו עושים.
ישראל אייכלר: למה הדיון לא נעשה עד היום?
ישראל אייכלר: אני מצפה, ככנסת, שלמשרד התחבורה יהיה בן אדם שם.
<מורן יונה: השלט, שדיברנו עליו תקופה מאוד מאוד ארוכה, חלק מהתקופה הזו בכלל לא הייתי במשרד, השלט זה הוצב לפני שנה בדיוק אם אני לא טועה, קצת לפני תקופת החגים, אם אני לא טועה אפילו לפני תקופת בין הזמנים וברגע שהוא התחיל לפעול השירות שם עבד ממש טוב.
<מורן יונה: אנחנו קיבלנו פניות על זה שהשירות השתפר ואנשים אמרו שהרבה יותר נוח להם.
ישראל אייכלר: חבל שהם לא כותבים לנו כי השלט הזה, בהתחלה, כמו שאת אומרת, עבד, אבל בזמן האחרון שוב לא יודעים, השלט לא אומר כלום למעשה, כי לפעמים כתוב שהוא יגיע, כמו שסיפר חבר הכנסת מלכיאלי, ואיזה שוטר מחליט לא להעלות אותו והוא לא מגיע.
מיכאל מלכיאלי: או שהוא מגיע לרובע והוא לא מגיע לגורן.
<מורן יונה: לכן אני אומרת שחשוב שכולנו ניפגש ונראה איך אנחנו מתפעלים את כל הסיפור הזה, כי משרד התחבורה - - -
ישראל אייכלר: מה את אומרת על הרעיון של השאטל?
<מורן יונה: מבחינתי, שכל האוטובוסים יעלו לגורן.
ישראל אייכלר: זה אי אפשר טכנית.
<מורן יונה: אי אפשר טכנית, נכון.
ישראל אייכלר: אבל שאטל קטן, טנדר קטן, כן יכול לעלות ואז זה גם ישחרר את הרכב הפרטי - - -
<מורן יונה: זה יספיק ל-50 אנשים?
ישראל אייכלר: לא, כמה קשישים יש?
ישראל אייכלר: בחור צעיר, שיואיל בטובו לעלות ברגל.
<מורן יונה: אלה דברים שצריך לבחון אותם.
ישראל אייכלר: טנדר אחד מספיק ואז זה ישחרר את כל הרכב הפרטי שיורד מהעיר העתיקה ונחסם, כי השוטרים חוסמים את הירידה עד שהאוטובוס עולה, זה עוד חמש דקות וזה עושה פקק בכל העיר העתיקה.
ישראל אייכלר: כך זה ישחרר את כל הפקק.
<מורן יונה: היום עוברים שם מיניבוסים, חוץ מקווים 1 ו-3 הראשיים יש גם את 83 - - -
ישראל אייכלר: אלה גדולים מדי.
<מורן יונה: לא, הם מיניבוסים קטנים.
<מורן יונה: יש מקרים שאנחנו נאלצים להפעיל את השירות שם עם רכב מפרקי.
<מורן יונה: הכותל, אתם יודעים את זה הכי טוב, כמות המבקרים שם היא גבוהה מאוד, אני לא יודעת כמה מיניבוס יכול באמת לעזור למה שקורה שם.
ישראל אייכלר: אני חושב שבמיניבוס אחד, אנשים קשישים בכל אוטובוס, זה מספיק ודי.
<מורן יונה: צריך לבחון את זה.
ישראל אייכלר: ואם מגיעים חגים אפשר להוסיף עוד מיניבוס אחד, זו לא הבעיה, אבל תמיד שיהיה מיניבוס.
ישראל אייכלר: אחרת אני רואה שנעשה עוד עשרה דיונים ושוב נישאר תקועים.
ישראל אייכלר: אם השוטר או איש אגד, לא משנה מי, צריך להחליט על חסימת הכביש, לסגור את השער, להעלות רק את האוטובוס או להוריד אותו - - - ויש עוד בעיה שהנהגים חונים שם ועושים את ההפסקה שלהם למעלה, אגד יודע את זה, וזה גם עוול גדול מאוד.
ישראל אייכלר: כך הוא יעשה את ההפסקה שלו למטה, בציר שהוא מחוץ לשער.