GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאור גבאי: היא גם תעשה את הבחינה.
<ליאור גבאי: אני אספר סוד שהוא די גלוי, שהבחינה לנשים שנבחנות בצורה של האקסטרני והבחינה של נשים שלומדות במסגרות השונות הן שתי בחינות שונות מתוך מגמה של מישהו רוצה להגיד, שמע, כמה שפחות יבחנו אקסטרני ולכן המבחן יהיה יותר קשה.
<ליאור גבאי: הצפתי את זה גם למיכל.
ישראל אייכלר: נו, ואז?
<ליאור גבאי: זה חמור לכשעצמו.
ישראל אייכלר: אז זה לא פשוט שהיא תיבחן.
<ליאור גבאי: לכן אני אומר, זה לא להגיד את זה בצורה פשוטה, היא יכולה להיבחן.
<ליאור גבאי: הבחינה יותר קשה.
<ליאור גבאי: היא שונה.
<ליאור גבאי: הדבר השלישי שאני רוצה להתייחס אליו, ברשותכם, זה הנושא של תמהיל.
<ליאור גבאי: התמהיל כמו שאמרת חבר הכנסת הרב אייכלר או כמו שמיכל ציינה יותר נכון, זה נוהל שקיים כבר תשע שנים.
<ליאור גבאי: מעולם לא נאכף.
<ליאור גבאי: אני בתור אחד שמפעיל כ-550 משפחתונים, עשיתי בדיקה אצל אנשי המקצוע אצלי ובדקתי וראיתי שאותם היבטים שמדברים על סכנה או יכולת טיפול יותר למטפלת עם תינוקות, יש גם היבטים אחרים שמראים שאם יש ילדים בוגרים יותר במשפחתון, אז לכאורה יש יותר סכנה לאותם תינוקות וכו'.
<ליאור גבאי: כלומר, זה לכאן ולכאן.
<ליאור גבאי: זה לא ברור.
<ליאור גבאי: בסיטואציה הקיימת שבה עדיין יש חסרים במסגרות כמו מעונות יום ומשפחתונים, מה שאני מבקש שהמשרד ישקול בשנית האם נכון לאכוף את ההנחיה הזאת או האם נכון לבוא ולהגיד שכמו שתשע שנים, מעולם ההנחיה הזאת לא נאכפה כתוצאה מזה שהמשרד רצה להמשיך להרחיב את השירות הזה ולשמר את המסגרות הקיימות, אני מבקש לשקול את זה בשנית.
<מיכל צוק: התייחסנו לסוגיה הזאת עוד קודם ואמרנו שאלה ההנחיות כרגע אבל קיבלנו מספר פניות ואנחנו בוחנים אותם.
<מיכל צוק: רק כן להגיד כי זה עלה כאן
<מיכל צוק: באמת בכמה דיונים ואני חושבת שכן חשוב גם להגיד את זה כי כן צריך להגיד מילה טובה גם איפה שבאמת היה שיפור.
<מיכל צוק: אני חושבת שכולנו ראינו בשנים האחרונות את הקשיים שחוו ההורים אל מול המוקד ובמאמץ מאוד גדול של הצוות שיושב כאן, של איטה, של אלכס, באמת הנושאים האלה, אנחנו עוקבים כל הזמן.
<מיכל צוק: גם המספרים עכשיו מראים כמה השירות הזה, הוא התחיל יותר מוקדם ויותר ידידותי להורים.
<מיכל צוק: גם כמות התלונות שגם אנחנו מקבלים וגם שאתם מקבלים, ירדה, ואני חושבת שחשוב לציין את זה.
ישראל אייכלר: כן, לא דומה בכלל.
<ליאור גבאי: אמרתי.
<ליאור גבאי: פתחתי ואמרתי.
ישראל אייכלר: מילה אחרונה לגברת יעל שמרגד.
<יעל שמרגד: אני רוצה רק להעלות את הנושא כוח האדם.
<יעל שמרגד: כוח האדם באגף במיוחד לאחר חוק טרכטנברג, שוועדת טרכטנברג החליטו להוסיף את כיתות הגן לגילאי 3, מה שקרה, כל המטפלות הטובות אצלנו הלכו להיות שם סייעות בגני הילדים וכל כוח האדם המשופר שהיה לנו עבר הלאה.
<יעל שמרגד: מה שאני בכל אופן מציעה ואני אעלה את זה אצל השר בשבוע הבא, לעשות את המקצוע כמקצוע מועדף, שמשתחררת מהצבא תבוא אלינו לשנה וגם היא תקבל את השכר שנותנים למתדלקת בתחנת דלק ואז אולי גם יישאר לנו חומר אנושי טוב יותר שאולי אחר כך ישאר בענף.
ישראל אייכלר: כמה השכר של מטפלת?
<יעל שמרגד: אצלנו טיפה מעל המינימום.
<ליאור גבאי: קצת מעל המינימום ועוד 400 שקל של תוספת.
ישראל אייכלר: ומתדלקת כמה מקבלת?
<יעל שמרגד: לא, אני מתכוונת, יש איזה מענק שבחורה משתחררת מצה"ל - - -
ישראל אייכלר: כשאת אומרת מתדלקת, נראה לי שהמתדלקת לא מקבלת יותר מהמטפלת.
<יעל שמרגד: היא מקבלת מענק מהמדינה למקצוע מועדף.
<יעל שמרגד: להכניס את נושא המטפלות כמקצוע מועדף ואז אמנם אולי לשנה אבל חלק מהן תישארנה.
ישראל אייכלר: טוב, זה רעיון.
ישראל אייכלר: את יכולה לכתוב אלינו או לשר ואנחנו נעביר את זה גם.
<יעל שמרגד: נכון, אני אעשה את זה.
ישראל אייכלר: קודם כל אני רוצה לשבח את משרד העבודה, לשעבר משרד הכלכלה ואת כל אנשי הצוות, את האגף ובראשם הגברת מיכל צוק והגברת איטה, אלכס וכל האנשים שממש אין דומה השנה לשנה שעברה, אם כי אני לא מוותר על 7,000 ילדים שנשארו.
ישראל אייכלר: אפילו לא על 3,000.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לשר העבודה והרווחה לשנות החלטת ממשלה לגבי הצורך להכיר.
ישראל אייכלר: אני רוצה שיכירו ב-24 שעות כמשרה מלאה שמזכה בדרגת סבסוד גם לנשים שבמצב סוציו אקונומי ואינן ערביות ואינן מוסלמיות.
ישראל אייכלר: דבר שני, אנחנו נבקש ממשרד העבודה והרווחה לקבל רשימה של ראשי רשויות שלא משתפים פעולה ולא מזדרזים לגבי בינוי מעונות.
ישראל אייכלר: אם אכן אנחנו נראה את הדבר הזה, אולי נבקש לאפשר שוב את הנוהל שעמותות יוכלו לבנות.
ישראל אייכלר: אני יודע את זה מנושאים אחרים לגמרי.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד משהו לפרוטוקול.
ישראל אייכלר: יש שתי מערכות סיוע לחולים במדינת ישראל.
ישראל אייכלר: יש מערכת בריאות הנפש של משרד הבריאות ויש אגף מש"ה, כל מיני אגפים של משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: משרד הרווחה, בגלל שיש אפשרויות לארגונים וולונטריים לנהל עניינים, אז יש הרבה יותר מקומות ופתרונות לילדים שזקוקים, מאוטיסטים, על כל הספקטרום האוטיסטי ועד אחרון המפגרים.
ישראל אייכלר: לעומת זאת במערכת בריאות הנפש, בגלל שאף אחד לא נוגע בזה, עמותות פרטיות והכל ממשלתי, הכל בחסר מדהים במצב קשה מאוד.
ישראל אייכלר: בוועדה שלנו עלו נושאים של מצבם של חולי הנפש.
ישראל אייכלר: זו באמת מצווה, למה?
ישראל אייכלר: כי אין את המוטיבציה של המגזר השלישי מה שנקרא, הארגונים, אז יכול להיות שאם ראשי ערים לא רוצים לבנות מעונות, צריך לאפשר גם לעמותות שכן רוצות לבנות מעונות עם אותם תנאים, כמובן בביקורת ממשלתית ורגולציה.
ישראל אייכלר: לגבי הכשרת מטפלות, אנחנו מבקשים פישוט נוסף לגבי גננות ולהוריד את סף שעות ההשלמה מ-400 שעות כדי באמת להתאים את הגננות האלה גם לגילאי 0 עד 3 שעדיין אני כהורה עוד לא יודע את ההבדלים הגדולים, הפסיכולוגים וההתפתחותיים בין 0 ל-3 ל-3 עד 6.
ישראל אייכלר: לא רואה שיש כזה הבדל במקצועיות.
ישראל אייכלר: אותה אימא שטיפלה בילד בגיל 0 עד 3, היא מטפלת ב-3 עד 6 והיא לא השתנתה כל כך הרבה.
ישראל אייכלר: אני מכיר אימהות כאלה שיש להן כמה וכמה ילדים.
ישראל אייכלר: דבר נוסף, אני מבקש לאפשר תמהול גמיש יותר של גילאי ילדים במקום שיש מחסור במשפחתונים.
ישראל אייכלר: איפה שאין מחסור, אין בעיה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לגבי ועדת הקבלה.
ישראל אייכלר: להודיע לכל הורה ולכל מעון, אם מישהו מחזיק שני מקומות צריך ללכת בכל התקיפות שיחליטו איפה הם נמצאים כי זה על חשבון ילדים אחרים.
ישראל אייכלר: אני מברך את האגף שכבר עוסק בזה.
ישראל אייכלר: אני מקווה שבדברים האלה אנחנו נועיל במשהו.
ישראל אייכלר: אני מודה לכם שהקדשתם זמנכם.
ישראל אייכלר: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור בעניין שריפות הענק וזיהום האוויר באתרי פסולת סביב העיר אשדוד והאזור כולו.
ישראל אייכלר: אנחנו בישיבת מעקב על דיון שהתקיים שתאריך 21.5.2017.
ישראל אייכלר: אני בדרך כלל יודע את התאריך העברי.
קריאה: כ"ה באייר.
ישראל אייכלר: כ"ה באייר התשע"ז.
ישראל אייכלר: היום אנחנו ט"ז בתמוז.
ישראל אייכלר: מחר אנחנו ב-17 בתמוז, בצום.
ישראל אייכלר: הוועדה מתכנסת לישיבת מעקב, כי מאז הדיון בעקבות פניות של תושבי אזור אשדוד, שפנו לוועדה, לא ייאמן – כשקיבלנו את הפנייה – ואני רוצה להודות ליועצת המשפטית שלנו, שאת נתת לנו את הממד החמור של מה שקרה שם – דובר על ריח חריף, שממנו סבלו מיום שלישי , 16 במאי, וענני עשן.
ישראל אייכלר: הריח נגרם כתוצאה משריפה שפרצה בבריכות החמצון.
ישראל אייכלר: השריפה כובתה סופית רק לאחר חמישה ימים.
ישראל אייכלר: זה טונות של מים ששפכו שם, ב-20 במאי 2017.
ישראל אייכלר: הדליקה פרצה בדליקות החמצון, אבל מה שחמור בעיניי, ובעצם זה נותן לי קצת תקווה – שבעצם זה לא היתה שריפה בלתי נמנעת, כי זה התחיל בגלל הצתה.
ישראל אייכלר: אז מצד אחד, זה חמור – היא גרמה לערימת בוצה, מערמי פסולת בפאתי הבריכות – כך נמסר לנו מאנשי הממשל שהיו פה.
ישראל אייכלר: אם המפקד יודע משהו אחר – תגיד לנו בהמשך.
ישראל אייכלר: לדברי מפקד מחוז דרום בכבאות, טפסר בכיר משה סויסה, האזור ממשיך לבעור מתחת לאדמה.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם זה ממשיך עד היום.
<הדס בן נפלא: לא כרגע.
<הדס בן נפלא: בזמנו זה בער.
<הדס בן נפלא: אני מתנצלת על העיכוב – רמ"ד הערכת סיכונים שלנו, שביצע חוות דעת בכלל על התחום הזה של הבוצה, ולפי מה שהוא הסביר – אני לא אשת המקצוע – יש התחממות פנימית של הבוצה, ויכולה להיות בעירה ספונטנית, לפי מה שהבנתי, בלי קשר להצתה.
ישראל אייכלר: אז למה אמרו לנו שזה היה הצתה?
<הדס בן נפלא: אני לא יודעת.
<שמעון פורטל: בשביל זה לא הבנתי את הנוכחות שלנו פה, כי שום ראיה לא היתה על הצתה אלא להפך – הדיווח שאנחנו קיבלנו מכב"א היא מתוך בעירה פנימית, כלומר זה חומר אורגני.
<ורד קירו-זילברמן: הנוכחות היא גם לעניין רתמים, ששם יש בעיה אקוטית, וזה גם חלק מזה.
<ורד קירו-זילברמן: זה שלושה אתרים שסמוכים וצמודים אחד לשני.
<שמעון פורטל: אני לא מלין על זה, אבל אנחנו מבחינתנו כמשטרת אשדוד, הדיווח שלנו – אנחנו מסתמכים על הדברים שנמסרו – אנחנו לא מבינים בזה – אלא שזו בעירה פנימית של בוצה, חומר אורגני.
ישראל אייכלר: בדיון הקודם דובר שזה התחיל משריפת קוצים, והיא לא נעשית מעצמה כחומר אורגני; שריפת קוצים זה בדרך כלל – מישהו השאיר סיגריה או הדליק.
ישראל אייכלר: כפי שאמרה היועצת המשפטית, לך יש תפקיד נוסף פה, כי היתה פה טענה, לגבי רתמים, אני חושב – יש כאלה שגונבים מתכות, שמציתים, כדי לחשוף את המתכות, אבל זה יהיה בהמשך.
ישראל אייכלר: בדיון הקודם נכחו תושבים רבים, שסיפרו על תחושות קשות בימי השריפה, ומשרד ההגנה אמר אז, שלא נמדדו ערכים של חומרים מסוכנים לאזרח, אבל לא אמרו מה כן נמדד.
ישראל אייכלר: הפעם כבר ישיבו לנו תשובות, מה נמדד, ונשמע את זה מכם.
ישראל אייכלר: ביקשנו בסיום הישיבה מנציגי המשרד להגנת הסביבה, לקבל דיווח, אילו חומרים מזהמים נפלטו בגלל השריפה, ומה החומרים שהוטמנו באתרים האלה.
ישראל אייכלר: כל המשתתפים בישיבה הקודמת הסכימו שחייבת להיות תוכנית שיקום לשלושת האתרים.
ישראל אייכלר: בסיכום הישיבה התבקשו נציגי הממשלה להכין הערכה תקציבית לפינוי רתמים א"א אשדוד ובריכות החמצון.
ישראל אייכלר: התברר בדיון הקודם גם שאין מישהו שהוא אחראי על הכול; יש הרבה גורמים אחראיים, אבל יודעים – כשכולם אחראיים, אף אחד לא אחראי.
ישראל אייכלר: כל גורם הטיל אחריות על האחר, וכך הבעיה לא מטופלת וממשיכים לסבול.
ישראל אייכלר: אגב, משרד הבריאות אמר באותו דיון שאין נתונים חריגים על תחלואה של מחלות ריאות ונשימה של תושבי האזור, וזה מאוד משמח, למרות שהיו פונים שטענו שכן יש.
ישראל אייכלר: בסיום הישיבה פניתי לשר הבריאות, לבקש לרכז את הנתונים, ושר הבריאות החל באיסוף מידע בריאותי ונתוני אשפוז של מחלות מערכת הנשימה, כולל אסטמה בילדים ובמבוגרים ומחלות חסימתיות במבוגרים וכלי דם.
ישראל אייכלר: זה יימשך מספר חודשים, אמרו לנו, אז איך אומרים – לבריאות.
ישראל אייכלר: נקווה שזה לא ייקח הרבה זמן, אבל משרד הבריאות גם הודיע שמדידות שבוצעו סמוך לתא השריפה הראו מעל ערך התראה מוגדר בתקנות חוק אוויר נקי, של חלקיקים מרחפים, ותסלחו לי שאני לא יודע מה זה 10PM ו-2.5PM.
<ברוך ובר: גודל החלקיקים.
<ברוך ובר: ככל שזה קטן יותר, מסוכן יותר.
ישראל אייכלר: אני לא צריך להקריא את שאר החומרים.
ישראל אייכלר: רוצה שאביא בפרוטוקול את החומרים שאספתם, או אנשים בעצמם יגידו את זה?
ישראל אייכלר: אשאיר לכם את הפרטים שהבאתם לנו, לפרט בוועדה.
ישראל אייכלר: בדיון הקודם דובר, שממש באותו יום או למחרת אמורה להתכנס ועדה בין-משרדית, כפי שמחייבת החלטת הממשלה, והשאלות שלנו היום היא האם התכנסה הוועדה הזאת, ומה היו מסקנותיה; האם הוחלט על שיטות גידור ושמירה מפני גנבי מתכות; האם פורסם מכרז המשך לקבלן המבצע, כיבוי שריפות; האם הוכנה תוכנית שיקום לאתרים; האם התבצעו הערכות תקציביות?
ישראל אייכלר: מר ברוך ובר, שהיה אתנו, הודיע שיוציא צו לסגירת בריכות חמצון לעיריית אשדוד – מה קורה עם זה?
ישראל אייכלר: אתה תספר בדיוק מה שאני קורא פה – מה עם תוכנית לעיריית אשדוד, אבל אין תקציב לכך – אני רואה שזה מודגש.
ישראל אייכלר: עלה פה גם הנושא של בעירות במושב בן-זכאי.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם זה שייך לעצם העניין, אבל אם כן, ארצה שתתייחסו גם לזה.
ישראל אייכלר: נלך לפי סדר הדוברים.
ישראל אייכלר: ד"ר משה ונגר, עמותת אדם טבע ודין.
<אריה ונגר: אריה.
<אריה ונגר: משה ז"ל היה סבי.
ישראל אייכלר: ברשותכם, אני מרשה לעצמי כיושב-ראש לעשות דברים כאלה לפעמים – היה יהודי פשוט, שהיה גר במחוז, והפריץ שם חשב עצמו להיסטוריון, ידען.
ישראל אייכלר: הוא ראה את היהודי העני הזה, ואמר: בוא, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
ישראל אייכלר: אתם, יהודים, חכמים.
ישראל אייכלר: איך קראו לאמא של אברהם אבינו?
ישראל אייכלר: היהודי מתחיל לחשוב, איפה כתוב בתורה מי היתה אמא של אברהם אבינו?
ישראל אייכלר: בסוף הוא נזכר שבגמרא – הוא אמר לו שאם תדע, אתן לך 50 רובל.
ישראל אייכלר: אם לא, אתה תשלם לי.
ישראל אייכלר: פתאום הוא נזכר שיש מקום שכתוב שלאמא של אברהם אבינו קראו אמתלאי בת כרנבו.
ישראל אייכלר: אמר לו: אמתלאי בת כרנבו.
ישראל אייכלר: אומר לו: אדוני הפריץ, אתה שאלת אותי שאלה על מה שהיה לפני 3,000 שנה.
ישראל אייכלר: אני הייתי אמור לדעת איך קראו לאמא של אברהם אבינו, שלא כתוב בשום מקום בתורה חוץ מדברי חז"ל.
ישראל אייכלר: אני אשאל אותך שאלה שקרתה אצלך במחוז, ולא לפני 3,000 שנה אלא לפני שנה, וזה רשום בכל ספרי העירייה והאוכלוסין, ונראה אם תדע לומר.
ישראל אייכלר: אמר: מה שקורה אצלי בעיר – אני יודע הכול.
ישראל אייכלר: איך קראו לאמא שלי ז"ל, שנפטרה לפני שנה?
ישראל אייכלר: למה נזכרתי בסיפור הזה – כי היא ידעה איך קראו לסבא שלך.
<אריה ונגר: אני נדרשתי לנושא הניטור, ותכף אפרט בקצרה כמה נקודות.
<אריה ונגר: אני רק רוצה להסביר שניטור, כמובן, בא לצד ואחרי הטיפול במפגע.
<אריה ונגר: קודם כל ברור שצריך לטפל במפגע עצמו – לכבות את השריפות, לשקם את האתר, להוריד את הסיכונים.
<אריה ונגר: זה כמובן מעל ולפני הכול.
<אריה ונגר: למה בכל זאת חשבתי לומר כמה מילים בנושא הניטור – יש לזה שתי סיבות: קודם כל, בדיון הקודם, שלא הייתי בו, אבל קראתי את הפרוטוקול, התברר שכן היה עשן, היו ריחות, היה מפגע, בבירור, ולא מדדו ערכים חריגים, לא מצאו שום דבר.
יעל כהן-פארן: גם בשריפה הגדולה בבז"ן, שמיכל הדלק נשרף 12 שעות בערך – לא היתה חריגה.
יעל כהן-פארן: זה מראה, שאולי יש בעיה במתקנים, במידה?
<אריה ונגר: יש תורה שלמה של איך מודדים ומה מודדים, אבל בבז"ן ראו את העשן עולה למעלה, אז ברור שהמדידה היא לא למעלה.
ישראל אייכלר: זה קורה גם ברפואה.
ישראל אייכלר: חמתי אומרת: כל המדדים בסדר – רק אני לא מרגישה.
<אריה ונגר: מדידה צריכה להיות מותאמת למטרה מסוימת, ואז בונים אותה נכון.
<אריה ונגר: השאלה מה היתה המטרה.
<אריה ונגר: אם המטרה היתה לראות, לאן הולכת תמרה של עשן, למשל, מבתי הזיקוק, היה צריך לכוון כלפי מעלה אמצעים – היו רואים את זה.
<אריה ונגר: ניטור תמיד מוטה מטרה, אבל זו אמירה מהצד.
<אריה ונגר: בכל אופן, היתה התופעה הזאת, שהיה מפגע, והניטור לא הראה כלום, לפחות לפי מה שנאמר בדיון הקודם.
<אריה ונגר: הדבר השני הוא שהמפגע שהיה, הוא לא היחיד באזור.
<אריה ונגר: האזור של אשדוד הוא מרובה מפגעים ומקורות פליטה.
<אריה ונגר: יש גם נמל גדול, יש מפעלי תעשייה רבים וגדולים, יש בתי זיקוק, יש אתרי פסולת כאלה ואחרים.
<אריה ונגר: מה שאני מציע, שגם לצורך השיקום של האתר הזה צריך איזושהי תוכנית ניטור כדי להראות איך מתקדם השיקום, והאם המטרדים הוסרו או לא, כי הפליטה של זיהום מאתר כזה היא לא רק בימי שריפה; בימי שריפה היא מועצמת, אבל יש פעפוע דרך הקרקע, סדקים, יש חומרים שמתנדפים לאט-לאט, אבל שעולה.
ישראל אייכלר: מה שאתה מציע – שיהיה מתקן שתמיד מנטר את המצב.
<אריה ונגר: לא מתקן אלא מתקנים, אמצעים.
<אריה ונגר: צריך לשדרג את מערך הניטור.
<אריה ונגר: מערך הניטור, כפי שאני מכיר אותו באשדוד, ויושבת פה מנהלת האיגוד, ומערך הניטור של המשרד להגנת הסביבה, ברובם בודקים מזהמים, במירכאות, שגרתיים, שזה נכון למדוד אותם – אלה הנפוצים ביותר, נפלטים בכמויות הגדולות ביותר.
<אריה ונגר: כבודם במקומם מונח, אבל זה לא נותן צורך לבעיות ייחודיות ולחומרים מיוחדים – ופה ראינו דוחות שהיתה הטמנה של ארסן וחומרי הדברה ומתכות כבדות- - -
ישראל אייכלר: היה בעבר.
<אריה ונגר: כן, אבל זה לא הלך לשום מקום.
ישראל אייכלר: מה צריך לעשות?
<אריה ונגר: מה שצריך לעשות זה לשדרג לחלוטין – ואני לא יודע אם זה צריך להיות המשרד להגנת הסביבה או האיגוד או שניהם ביחד – לשדרג את מערך הניטור כדי לעקוב אחר הבעיה הזאת ואחר כלל הבעיות באזור באופן מתמיד, ולא רק כשיש שריפה.
<אריה ונגר: זה אפשר לעשות בשורת אמצעים.
ישראל אייכלר: שלא נפרט אותם כאן.
<אריה ונגר: אני יכול לומר במשפט על כל אמצעי.
<אריה ונגר: זה לא כלי אחד; זה לאסוף את האוויר ולקחת אותו למעבדה בכל מיני נקודות, בכל מיני זמנים, ששם אפשר לזהות בשיטות מתקדמות שורה ארוכה מאוד של חומרים.
<אריה ונגר: דבר שני זה חלקיקים – כשהם עפים באוויר, יש להם הרכב שיכול להשתנות ממקום למקום, וגם ההרכב שלהם משפיע על הרעילות – לא רק הכמות והריכוז.
ישראל אייכלר: כמובן, אבל שאלתי דברים מעשיים שאנחנו כוועדת כנסת – אנחנו לא מומחים לזיהום אוויר.
ישראל אייכלר: אמרת שיהיו מתקנים, ולהעביר אותם למעבדה.
ישראל אייכלר: את זה הבנתי.
ישראל אייכלר: כל השאר זה כבר אנשי המקצוע שיעשו.
<אריה ונגר: נכון, אז אנשי המקצוע צריכים – ואם הוועדה תיזום את זה או תעקוב אחרי זה, זה יהיה תרומה גדולה לבריאות הציבור, לשדרג את מערך הניטור באזור, ולהגיע ליכולות גבוהות יותר בשל מורכבות וכמות המפגעים באזור, גם בנוגע לשריפות ולאתרים שבדיון וגם באופן כללי.
יעל כהן-פארן: מי אחראי על הניטור – המשרד?
ישראל אייכלר: השאלה שלך בדיוק מביאה אותי לברוך ובר, הגנת הסביבה במחוז דרום.
ישראל אייכלר: הוא האחראי באזור, נכון?
<ברוך ובר: זה אזור מפגש בין שני מחוזות.
<ברוך ובר: אני אחראי על מחוז דרום.
<ברוך ובר: יש פה נציגת מחוז מרכז.
יעל כהן-פארן: אז רתמים זה מחוז המרכז, ובריכות החמצון זה מחוז דרום?
<קריאה: הגבולות שלנו הם כמו של משרד הפנים.
<ענת רוזן: עכשיו משייכים אותם לכולם.
יעל כהן-פארן: מה זה לכולם?
יעל כהן-פארן: כל אחד מקבל חצי בריכה?
<ענת רוזן: כל אחד מוסר אותה למישהו אחר.
יעל כהן-פארן: איזה בלגאן.
<ברוך ובר: אני, ברשותך, רוצה להעלות בעיה שקשורה לאשדוד, אבל הפכה להיות רחבה יותר.
<ברוך ובר: שבוע לאחר מכן היתה שריפה במחצבת פיוניר.
<ברוך ובר: גם פינו תושבים, רק שהפזורה הבדואית הזאת פחות הגיעה לתקשורת, והתופעה שגילינו היא דומה למה שקרה באשדוד.
<ברוך ובר: כיבוי מתייחס לצורך לכבות שריפות, כשיש סכנה לחיי אדם.
<ברוך ובר: מפגע עשן שנוצר והמפגעים הבריאותיים שנוצרו בעקבות כך, כנראה לא נחשבים כפעולה שדורשת תגובה.
<ברוך ובר: מה שקרה גם באשדוד, וקרה שבוע לאחר מכן גם באזור פיוניר, וזה ממשיך לקרות במקומות שונים בתכיפות די גבוהה, היא שהכלי היחיד שנדרש כדי לכבות את השריפה זה טרקטור.
<ברוך ובר: מה שכיבה את השריפה באשדוד בסופו של יום היה טרקטור- - -
ישראל אייכלר: הטרקטור עצמו יכול להישרף.
<ברוך ובר: מסתבר שכב"א- - -
<ברוך ובר: הוא מכסה את השריפה.
<ברוך ובר: ומה שהסתבר, בשני המקרים הללו כיבוי אש אשדוד, בחריצות רבה, שלח את הכבאית היחידה שהיתה לו, אחר כך היו כבאיות רבות, אבל בסוף מי שכיבה את השריפה לאחר ארבעה ימים זה היה טרקטור צה"לי.
ישראל אייכלר: כלומר כל המים שנשפכו שם היו לריק?
<ברוך ובר: במקרים מסוימים המים הם לא אמצעי יעיל, מה עוד שאתה מגיע למדבר – במקרה הזה היה לנו מזל, שהיתה לנו צנרת ליד.
<ברוך ובר: יש מקומות בשטחים פתוחים, שאין צנרת ליד, וכבאית כזו או אחרת שמגיעה, לא מספיקה, מה עוד שלפעמים בשטחים משובשים כבאית לא יכולה לנסוע, וגם באשדוד כבאית שקעה בתחילת הדרך.
יעל כהן-פארן: בבוצה?
<ברוך ובר: שקעה בחול, והיא לא היחידה ששקעה.
<ברוך ובר: כשאנחנו פנינו לשירות הכבאות, הסתבר שהשאלה שנשאלה – קודם כל, קיבלנו תשובה שאין טרקטורים.
<ברוך ובר: אחר כך התברר לנו שיש להם חוזים נצורים, שלא הפעילו אותם, והבעיה היא תקציבית.
<ברוך ובר: כשעלתה השאלה, אם ישלמו לנו, אז נכבה, נשארנו די בתדהמה מהתשובה הזאת, ובפיוניר השריפה כבתה מעצמה בסוף.
<ברוך ובר: בסוף הביאו טרקטור של המועצה המקומית.
<ברוך ובר: באשדוד אחרי לחץ גדול מאוד הגיע כידוע טרקטור אייר RV, ומה שאנחנו מוצאים כלקונה חמורה היא העובדה שלהפנים את התודעה שנפגעי עשן, שלא מסתכנים מעצם האש אלא מעצם העשן, פוגעים בבריאות – צריכים להיכנס לקטגוריה שדורשת טיפול מיידי.
<ברוך ובר: הפנינו מכתב בחתימת המנכ"ל שלנו בעקבות שני האירועים הללו למשרד לביטחון פנים.
<ברוך ובר: עדיין לא קיבלנו תשובה, אבל זה דבר שצריך להיות על השולחן – פנייה לכב"א, לתפוש אירועי עשן כבד כאירועים שמסכנים את בריאות הציבור, ומשחררים תקציב לצורך הפעלת חוזים נצורים שיש לכב"א, לצורך הפעלת הטרקטורים.
<ברוך ובר: זה דבר שעדיין כנראה במדינת ישראל, זו לקונה שעדיין לא טופלה.
ישראל אייכלר: כלומר אתה אומר שברשות כיבוי האש אין בכלל סעיף תקציבי לטרקטורים, לקבור- - -
<ברוך ובר: אני לא בקי בדיוק בנושא התקציבים, אבל דיברתי עם נציב שירות הכבאות, והתשובה שקיבלתי היא: מאיפה יגיע הכסף?
<ברוך ובר: ככל שהכסף לא יגיע – לא.
יעל כהן-פארן: ובסוף אתה כהגנת הסביבה מוציא לו את הצו, זה העירייה או הרשות האחראית, נכון?
<ברוך ובר: אני לא מוציא צו לכב"א.
יעל כהן-פארן: לא, לא לכב"א.
<ברוך ובר: אני לא רשאי להוציא צו.
יעל כהן-פארן: מניעת מפגעים, ריח.
<ברוך ובר: אבל עדיין מי שאמון ומתוקצב ויודע ויש לו היכולות לכבות אש, בסופו של יום זה כיבוי אש.
<ברוך ובר: במקרה הספציפי של אשדוד, הרמת טלפון לראש העיר הביאה את כל הקבלנים הנצורים של העירייה.
<ברוך ובר: הם לא היו מספיק טובים - כדי לכבות את האש היה צריך כלי הרבה יותר כבד, אז אשדוד עשתה מהרגע הראשון כל מה שביקשו ממנה.
<ברוך ובר: ארבעת הטרקטורים שעבדו – נדמה לי שארבעה – התקלקלו בסופו של יום, כי העומס היה גדול מדי.
<יעקב סלאדי: התקלקלו, נשרפו, בהקשר של מישהו שיודע לעבוד.
<יעקב סלאדי: היינו שם במשך חמישה ימים, ארבע יממות, עם כל הכלים שיכולנו לגייס, אבל מה שעשה בסוף את העבודה זה ה-D10.
יעל כהן-פארן: אני נתקלתי בסיפור דומה מאוד באזור שאני גרה בו לפני כחודש וחצי.
יעל כהן-פארן: היתה שריפה, כב"א אמרו – ואני דיברתי עם קצין הכבאות של המחוז.
יעל כהן-פארן: הוא אמר: אנחנו סיימנו את עבודתנו, כי עכשיו זה תת-קרקעי, יש עשן אבל אין אש.
יעל כהן-פארן: כולם נחנקו.
יעל כהן-פארן: מה העניין – המשרד להגנת הסביבה כן הוציא צו לפינוי נפגעים למועצה האזורית – זה היה במנשה, ליד מושב תלמי אלעזר.
יעל כהן-פארן: כל האזור נחנק, אבל שלושה ימים עד שההוא זז, עד שההוא מביא את הטרקטור.
יעל כהן-פארן: שלושה ימים נחנקנו עד שהתחילו לטפל בזה.
יעל כהן-פארן: יש פה, לפי מה שאני שומעת, נוהל שאינו ברור.
יעל כהן-פארן: פעם אחת כב"א אומר: שריפה כזו שרק עושה עשן – אין שום נוהל.
ישראל אייכלר: הוא אומר שאין נוהל בעצם.
ישראל אייכלר: אבל מה שכן יש, שאנחנו רוצים לשמוע כתוצאה מהדיון הקודם, מה כן עשיתם.
<ברוך ובר: אני רוצה להגיע לנושא השני – הבריכות, הרתמים, מה אתה רוצה?
ישראל אייכלר: אתה בא"א אשדוד, נכון?
<ברוך ובר: כידוע, היתה החלטת ממשלה ב-2014 שקבעה סכום של, אם איני טועה, 63 מיליון שקל.
<ברוך ובר: ההחלטה התמקדה אך ורק במצב יותר בעייתי מבחינת העשן, והבעירות הפנימיות, וזה רתמים, ואולי כדאי שנטע, שהיא בקיאה באתר טוב יותר ממני – א"א לא טופל עד כה.
<ברוך ובר: פנינו לרמ"י, וביקשנו להקים צוות לנושא הזה.
<ברוך ובר: מאחר שהתקשורת היתה קצת לקויה, המנכ"ל שלנו זימן פגישה לפי מתווה של ועדת היגוי שנקבעה בהחלטת הממשלה שהוא עומד בראשה.
<ברוך ובר: הישיבה הזאת היתה האחרונה – ב-22 במאי.
<ברוך ובר: היא דנה גם בנושא הגידור.
<ברוך ובר: אני חושב שסיכום הישיבה אצלכם – העברנו לכם.
יעל כהן-פארן: זה סיכום של חמש שורות.
יעל כהן-פארן: זה מה שקיבלנו.
שלומית אבינוח-קואולמן: זה מה שהם ענו לקראת הדיון.
שלומית אבינוח-קואולמן: זה מה שביקשנו.
<ברוך ובר: זו החלטה שהתקבלה ב-22 במאי.
ישראל אייכלר: שמקציבים בה 4 מיליון שקל למה?
<ברוך ובר: לגידור ולשמירה- - -
ישראל אייכלר: קודם כל, זה דבר חשוב מאוד.
ישראל אייכלר: אני מבין שעד היום זה היה הפקר.
<ברוך ובר: מה שקרה בא"א – שלא קרה, כלומר היתה תוכנית שהוקמה על-ידי מהנדס, ולא תוקצבה ולא הופעלה, ולכן פג תוקפה.
<ברוך ובר: הוועדה, שתתכנס ב-2 באוגוסט בראשות המנכ"ל, אמורה לשים את א"א על ראש שמחתנו, ולדרוש פיצול תפקידי לא"א.
<ברוך ובר: אני אוכל לדווח אחרי 2 באוגוסט, כיצד הדברים מתפתחים.
<ברוך ובר: במקביל, אנחנו מזמנים ישיבה בדרג המקצועי עם רשות מקרקעי ישראל מתוך כוונה לקדם גם את הטיפול בא"א, כפי שנקבע.
<ברוך ובר: מצאו בא"א שרידי בעירה, כלומר במקום אחד או שניים בעירה קלה – ודאי לא כמו שהיה ברתמים.
<ברוך ובר: אני רק רוצה לציין – וזה להערתו של אריה – שהחלת הממשלה דנה אך ורק בכיבוי השריפות.
<ברוך ובר: היא לא דנה בשיקום, וכל הסוגיה הכבדה של אפשרות של כן או לא של דליפה של- - -
שלומית אבינוח-קואולמן: אבל א"א אמרו שאין לכם הערה תקציבית בכלל.
<ברוך ובר: יכולה להיפתר כפי שנפתרה בחירייה, אך ורק אם יכסו את זה ביריעות פלסטיק, יאטמו את זה כפי שצריך וינטרו באופן קבוע.
<ברוך ובר: תוכנית כזו עדיין לא קיימת.
יעל כהן-פארן: היתה אמורה להיות קיימת בעקבות החלטת ממשלה- - -
<ברוך ובר: החלטת ממשלה מדברת רק על כיבוי וניטור.
יעל כהן-פארן: אבל החלטת הממשלה מדברת על כיבוי תוך 18 חודשים, ממאי 2014.
יעל כהן-פארן: אנחנו כבר שלוש שנים ומעלה אחרי.
<משה ליבר: להערכתכם, אם א"א נשארת כמו שהיא, מתי היא תפרוץ, כמו שהיה בחודשים האחרונים?
<ברוך ובר: אני לא יכול להעריך דבר כזה.
<ברוך ובר: אני חושב שהפתרון לאתר פסולת, כמו הפתרון לכל מקום אחר בארץ, זה בסופו של יום שיקום.
<ברוך ובר: כאשר אתה מונע חדירת חמצן, אתה הופך את ההר לפארק או לשימוש ציבורי אחר – אתה מונע את האפשרויות של חמצון, של נבירה ושל חדירה של מיזמים באמצעות הדשן דרך הערימה הזו כלפי מטה.
<ברוך ובר: הדברים האלה עדיין, למצער, שלא כמו שנעשה במקומות אחרים בארץ, במקרה הספציפי הזה, עדיין לא התקדם.
ישראל אייכלר: תגיד לי אם אני מבין נכון – אם מישהו היה מביא לך חלק מחוף הים שם, להוציא חול ולעשות שם גבעה של כך וכך חול, לקבור את זה, אתה מבטיח שעד עשר שנים זה לא יפרוץ?
<ברוך ובר: הדברים האלה מבוקרים היטב, והאדמה היפה שיש לנו זה ההר בחירייה.
<ברוך ובר: ההר בחירייה בער, ויש סימנים של בעירה קלה בא"א.
<ברוך ובר: בא"א יש פחות פסולת ביתית – יותר פסולת בנייה.
<ברוך ובר: כאשר אתה מכסה את ההר ביריעות, ואתה עושה בעירות שעוברות גז, ואתה מנטר את פעולת הגז לאורך זמן, כי הגז הזה לאורך שנים הולך ונעלם – הוא מתפוגג לו – אתה יודע שאתה משוקם, מנוהל, ולא יכול לייצר מפגע.
ישראל אייכלר: כמה כסף אמרת?
<ברוך ובר: אני לא יכול להעריך.
<ברוך ובר: אני יכול לומר לך כמה תקצבו, למיטב זיכרוני, בחירייה.
ישראל אייכלר: כמה תקצבו אז?
<ברוך ובר: נראה לי שרק שיקום ההר בסביבות 150 עד 200 מיליון שקל.
<אריה ונגר: יכול להיות שחלק מהמיזמים מצריכים פינוי ולא רק כיסוי?
<אריה ונגר: אני שואל כי אני לא יודע.
<ברוך ובר: מאחר שעדיין לא הוצגה תוכנית, ולא הוגשו לנו ממצאים, אני לא יכול לומר לך.
<ברוך ובר: אולי אתה צודק, שממצאים מסוימים צריך לפנות.
<ברוך ובר: כרגע לא התקבלה החלטה על שיקום, ואני לא יכול להתבסס על תוכניות, לנסות להראות בדיוק מה יקרה בהר, ואיפה יש מקומות שבעייתיים יותר ובעייתיים פחות.
ישראל אייכלר: אהיה יותר מעשי.
ישראל אייכלר: אם אתה יכול אחרי 2 באוגוסט, או אפילו עד סוף אוגוסט, לשלוח לנו בכתב מה סוכם ומה נוכל לעשות, כדי שנוכל עד אחרי הפגרה לדעת אם נעשה משהו, ומה נעשה.
ישראל אייכלר: כל שאר הדיבורים – אני מבין שזה חבל על הזמן.
יעל כהן-פארן: אם אפשר להעיר שמההחלטה של 22 במאי 2017, שהועברה אלינו, יש להחיל תוכנית פעולה לרבות הערכה תקציבית מעודכנת עד 9.6.
<נטע עשהאל: זה לגבי הגדר, גידורי תמים.
יעל כהן-פארן: זה רק לגבי הגידור?
<נטע עשהאל: כן.
ישראל אייכלר: אז עכשיו אני עובר לרתמים.
ישראל אייכלר: בבקשה, הגב' נטע עשהאל.
<נטע עשהאל: אתחיל מהשורה התחתונה.
<נטע עשהאל: אתר רתמים כבר לא בוער.
<נטע עשהאל: כובו כל הבעירות – כ-82 מוקדי בעירה.
<נטע עשהאל: בנוסף, גם הקבלן המבצע מילא וכיסה בורות שמהם עלולים להתפתח בעירות.