GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טל שטיקר: אם פעם הלימודים היו מסתיימים בשעה 5:00-6:00, היום הסטודנטים נשארים הרבה אחרי שעות הלימודים ובשעות הערב התדירות היא משמעותית הרבה יותר נמוכה והעומס רק גדל.
<טל שטיקר: כמובן גם כי צריך לחכות וזה פוגע באיכות החיים של הסטודנטים.
<טל שטיקר: סוגיה ספציפית לירושלים.
<טל שטיקר: יש שיבושים שהם לא מוסברים בתחבורה הציבורית, לא רק באוטובוסים אלא גם ברכבות, גם על ידי סיטיפס.
<טל שטיקר: בסופו של דבר זה פוגע אולי הכי קשה באמינות של התחבורה הציבורית שאם היא לא אמינה, מאוד מאוד נפגעת היכולת של הסטודנטים וגם באופן כללי היכולת של התחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: כשאתה מדבר על שיבושים לא מוסברים, אתה לא מדבר על פקקים.
<טל שטיקר: לא.
<טל שטיקר: לא פקקים.
<טל שטיקר: יש דברים ביטחוניים שלזה כמובן אני לא נכנס.
ישראל אייכלר: אתה מדבר על דילוגים ואיחורים.
<טל שטיקר: אני אישית עשיתי לי מנהג.
<טל שטיקר: בחצי השנה האחרונה אני רושם קווים שלא יוצאים.
<טל שטיקר: אני פשוט עושה מעקב על קווים שלא יוצאים.
<טל שטיקר: זה קורה באופן סיסטמתי בקווים מסוימים ובאופן הכי גרוע, אלה גם הקווים עמוסים כמו קו 7, קו 19.
<טל שטיקר: אלה הקווים שמשרתים את הסטודנטים והם פשוט לא יוצאים.
ישראל אייכלר: איפה אתה רושם את זה?
ישראל אייכלר: אתה נמצא בנקודת היציאה?
<טל שטיקר: כן.
<טל שטיקר: אני בנקודת היציאה והקווים לא יוצאים.
<טל שטיקר: אלה לא פקקים.
ישראל אייכלר: למרות שרשום בלוח, הם לא יוצאים.
<טל שטיקר: נכון.
<טל שטיקר: יוצא הקו רבע שעה או עשרים דקות אחר כך וזה גם מגביר את העומס וגם מאוד מאוד פוגע בסטודנטים.
<טל שטיקר: אגד מנסים לתגבר.
<טל שטיקר: אני יודע שיש ניסיונות אבל זה מביא אותי לנקודה השלישית שהיא המונופול של אגד בירושלים שהוא מאוד בעייתי.
<טל שטיקר: אני לא יודע אם אפשר לפתור אותו כאן במסגרת הדיון בוועדה, אבל נמצא כאן נציג משרד התחבורה.
<טל שטיקר: אולי להכניס מפעיל חדש שיוכל להזרים עוד אוטובוסים.
<טל שטיקר: העובדה שבאגד בחודש ינואר הייתה שביתה, זה מקרה בוחן שאפשר להגיד ולראות.
<טל שטיקר: זה ממש שיתק לא רק את הסטודנטים אבל בפרט את הסטודנטים שאין להם רכב פרטי והם בגדר קהל שבוי.
<טל שטיקר: אנשים לא הגיעו לקמפוסים.
<טל שטיקר: אמנם הייתה התחשבות אבל עדיין אנשים הפסידו לימודים וזה משהו שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום.
<שלומית אבינוח קואולמן: היו שאטלים.
<טל שטיקר: כן, הכניסו שאטלים, אבל שוב, זה היה שאטל בשעות מאוד ספציפיות.
<שלומית אבינוח קואולמן: הסטודנטים דיברו על החיבור בין הר הצופים לגבעת רם, שזה לא מספיק.
<טל שטיקר: זה עוד דבר שרציתי לומר.
<טל שטיקר: יש קווים – ושוב, זה חלק מהשיח שיש לנו עם אגד ועם שאר המפעילים – שהם קווי אקספרס שיוצאים בין שתי נקודות כאשר יש תדירות גבוהה של הסטודנטים שצריכים להגיע ואלה לא קווי מאסף.
<טל שטיקר: הייתי מציע לתגבר גם את הקווים האלה.
<טל שטיקר: לגבי סיטיפס.
<טל שטיקר: אם אפשר איכשהו לפתוח את הנתונים של זמן אמת של סיטיפס שיופיעו גם באפליקציות.
<טל שטיקר: יש את זה באוטובוסים, שרואים באפליקציות מתי הקו מגיע, אבל ברכבת אמנם יש את זה, אבל רק בתחנה.
<טל שטיקר: יש את האופציה הזאת לדעת מתי הרכבת באמת מגיעה אבל זה לא חשוף באפליקציה.
ישראל אייכלר: בתחנה זה מופיע?
<טל שטיקר: בתחנה זה מופיע.
<טל שטיקר: יש את הנתונים.
<טל שטיקר: צריך לפתוח את זה במשרד התחבורה או בסיטיפס.
ישראל אייכלר: אם הנתון קיים, מה הבעיה להפיץ אותו?
ישראל אייכלר: אגב, הם עומדים בשעות שלהם?
<טל שטיקר: גם אצל סיטיפס יש שיבושים לא מוסברים.
ישראל אייכלר: להם אין פקקים.
<טל שטיקר: אין פקקים אבל לפעמים רכבת לא יוצאת.
ישראל אייכלר: כל כמה דקות יוצאת רכבת?
<טל שטיקר: כל שש דקות בשעות השיא.
<טל שטיקר: כל הדברים שאמרתי לגבי האוטובוסים, תדירות, שעות הערב, אני חושב שהם רלוונטיים גם לרכבת שהיא מסייעת מאוד לסטודנטים.
<טל שטיקר: יש את הקו שיוצא מגבעת התחמושת שמגיע להר הצופים והוא מאוד נוח אבל אם התדירות תהיה יותר גבוהה, זה יהיה עוד יותר נוח.
<טל שטיקר: זה שהנתונים האלה יהיו פתוחים, נוכל לפחות להתעדכן לפני שאנחנו מגיעים לתחנה אם יש שיבוש או אין שיבוש.
<טל שטיקר: זה לפחות אפשר לראות אצל האוטובוסים.
ישראל אייכלר: נשמע את אוניברסיטת בר אילן.
<אתי פרימט: אני מבר אילן.
<אתי פרימט: כבוד להיות כאן בוועדה הזאת.
<אתי פרימט: זו ועדה שמבחינתי היא מאוד חשובה.
<אתי פרימט: כל העניין של האוטובוסים, זו בעיה שמלווה אותנו בהיותנו סטודנטים.
<אתי פרימט: אנחנו מגיעים לאוניברסיטה וחזרה הביתה בתחבורה הציבורית.
<אתי פרימט: הבעיה הראשונה שאני רוצה להעלות זו הבעיה שאין אוטובוסים ישירים מאוניברסיטת בר אילן אל מקומות המגורים.
<אתי פרימט: לדוגמה, באזור המרכז, באזור השרון ובאזור הצפון כגון חיפה, אני אספר על קווים שמבחינתי הם קריטיים.
<אתי פרימט: הם קווים שאפשר לעלות כדי להגיע למקום המגורים לדוגמה בנתניה, זה קו יחיד והוא מאסף.
<אתי פרימט: זאת אומרת, עד שמגיעים לתחנה הסופית, עוברות שעתיים.
<אתי פרימט: לוקחים שלושה אוטובוסים כדי להגיע לאוניברסיטה.
ישראל אייכלר: מבר אילן לנתניה שעתיים?
<אתי פרימט: כן.
<אתי פרימט: יש קו 640 ו-618 שהם קווים מאספים.
<אתי פרימט: הם נכנסים להרצליה, עוברים דרך רעננה, זאת אומרת, יש כל כזמן פקקים באזורים האלה שהם אזורים ממש בעייתיים.
<אתי פרימט: לצאת מגשר בר אילן, בצומת, תמיד יש פקקים.
<אתי פרימט: אני גרה בכפר יונה, להגיע לנתניה ולקחת אחר כך עוד אוטובוס למקום המגורים שלי, זה לוקח לי יותר משעתיים.
<אתי פרימט: אני יכולה להגיע הביתה אחרי שלוש וחצי שעות רק בגלל הנסיעה באותו אוטובוס.
ישראל אייכלר: אני שואל ואני לא יודע מי יכול לענות על השאלה.
ישראל אייכלר: למה אי אפשר לעשות אוטובוס מבר אילן דרך כביש 6 לכפר יונה, לנתניה, בתוך חצי שעה?
<ארז לבחר: מי שמפעיל את הקו הזה, זו חברת קווים.
<ארז לבחר: לא אגד.
ישראל אייכלר: יש אפשרות לעשות קו מבר אילן לנתניה?
<נעה אבירם: זו התייחסות כללית כי בסופו של דבר התחבורה הציבורית מבוססת על מגוון מאוד מאוד גדול של מוצאים ויעדים וגם צריכה לעמוד באיזשהו מבנה יעיל של הקצאת המשאבים.
<נעה אבירם: אתה רוצה שאני אכנס לעומק הדברים?
<נעה אבירם: יש שירות בין נתניה לבר אילן.
<נעה אבירם: יש שירות שגם אנחנו בוחנים לשפר את קו 640 שאת מדברת עליו הן מבחינת תדירות והן מבחינת המסלול שלו.
ישראל אייכלר: אבל אין לך תשובה לגבי השאלה שלי, לגבי כביש 6.
<נעה אבירם: אני באה לומר שכל עוד אנחנו לא יודעים להגיד שיש בכלל הצדקה מבחינת מספר הנוסעים - - -
ישראל אייכלר: אתם משתמשים בכביש 6 כאלטרנטיבה או שכל האוטובוסים צריכים להיכנס לכביש גהה?
ישראל אייכלר: גם באזור המרכז?
<נעה אבירם: בכל החלקים.
<אתי פרימט: אני מוכרחה להוסיף ולומר שהבעיה בקווים האלה, 640 ו-618, היא גם ברמת התדירות.
<אתי פרימט: הם באים שלוש פעמים ביום, זאת אומרת, רק בשעות המוקדמות של הבוקר.
<נעה אבירם: כמו שאמרתי, הבחינה שנערכת נוגעת גם למסלול וגם לתדירות.
<אתי פרימט: זה בעייתי.
<אתי פרימט: אם מפספסים את השעות האלה שהן בשעות המוקדמות, לחזור בחזרה מהאוניברסיטה למקום המגורים או חלילה לעבור בהלוך, זה בעייתי.
<אתי פרימט: צריך לעשות החלפות בין אוטובוס שמגיע מכפר יונה לנתניה לדוגמה ואחרי כן רכבת שמגיעה עד לתל אביב ומשם עוד אוטובוס שמגיע לאוניברסיטת בר אילן.
<אתי פרימט: זה דבר שלוקח הרבה זמן ומבזבזים את הזמן על נסיעות ובסוף קורה לי הרבה שאני מאחרת וכך גם סטודנטים אחרים שיש להם בעיה.
<אתי פרימט: יש המון תלונות לגבי הקווים האלה.
<אתי פרימט: סטודנטים מאחרים לשיעורים.
<אתי פרימט: כשיש תקופת מבחנים, יש מצבים שאנחנו מגיעים באיחור למבחנים גם אם יצאנו מוקדם מהבית.
ישראל אייכלר: ציינתם גם שנהגי האוטובוס לא עומדים בזמנים שהם מקצים לעצמם ואין על זה פיקוח.
ישראל אייכלר: למה את מתכוונת?
<אתי פרימט: אין פיקוח על זה שיש זמנים.
<אתי פרימט: נהגים צריכים להגיע בשעות מסוימות, נניח קו מסוים צריך להגיע כל רבע שעה, גג חצי שעה, הוא מגיע ארבעים דקות או אפילו יותר משעה וחצי ואז מחכים וממתינים לקווים האלה.
<אתי פרימט: הם לא מעדכנים על כך.
<אתי פרימט: בלוח שמראה את זמני הגעת האוטובוסים, הוא לא מראה שום דבר אלא מראה את הזמן בו הוא צריך להגיע והוא לא מגיע.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, יש דילוגים.
<אתי פרימט: לדוגמה, יש סטודנטים שגרים בכפרי הסטודנטים בלוד, הם מתנדבים, נותנים מעצמם, אבל יש להם בעיה כי אחרי שהם מסיימים את ההתנדבות שלהם, את התרומה המדהימה שהם עושים ומקדישים וחוץ ממלגה שהם מקבלים, הם עושים את זה בשביל הרצון לתרום ולהשפיע בשיקום שכונות מצוקה בלוד, כשהם רוצים להגיע לאוניברסיטה, אין להם איך להגיע.
<אתי פרימט: יש קו אחד שמגיע לשם, קו מאסף, והוא מגיע רק פעם אחת ביום.
<ארז לבחר: לא.
<ארז לבחר: את טועה.
<אתי פרימט: זאת הייתה הטענה שלהם.
<ארז לבחר: אנחנו פתחנו קו בשיתוף עם הרקטור של האוניברסיטה, קו 244 שעובד כל חצי שעה מהבוקר.
<שלומית אבינוח קואולמן: עד הערב?
<ארז לבחר: כן.
<אתי פרימט: הוא עובר בשכונת רמת אשכול?
<ארז לבחר: הקו עובר ליד שכונת רמת אשכול.
<ארז לבחר: זה קו שעובד בתדירות של כל שלושים דקות.
<ארז לבחר: האמת שאני לא רואה הרבה סטודנטים על הקו הזה אבל זה קו שפועל.
<שלומית אבינוח קואולמן: יכול להיות שהם לא יודעים על הקו.
<אתי פרימט: כנראה הם לא יודעים כי הם התלוננו על כך ואמרו שזה חבל, כי זאת קבוצה.
<שלומית אבינוח קואולמן: תפרסמו באגודת הסטודנטים.
<ארז לבחר: דרך אגב, יש לציין שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הנהלת אוניברסיטת בר אילן.
<שלומית אבינוח קואולמן: צריך לפרסם את זה.
<אתי פרימט: הם אמרו שאלה לא רק הם אלא גם אוניברסיטת תל אביב.
<אתי פרימט: יצוין שהם קבוצה גדולה של סטודנטים שרוצים לחזור ולהגיע לאוניברסיטה והם אומרים שהם מחכים זמן רב לאוטובוס הזה ויש מצבים שהם עולים על טרמפים כי אין להם ברירה ומשלמים מחיר כפול.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול את מנהלת אגף הפעלה ורישוי.
ישראל אייכלר: מה שעובר כחוט השני בכל התלונות זה העניין של הפיקוח על דילוגי נסיעות שבעיני זה דבר חמור מאוד.
ישראל אייכלר: אני ארצה שכאשר את תדברי, תתייחסי לנקודה הזאת יותר בהרחבה כי זה עלה גם בדיונים קודמים.
<אתי פרימט: לא.
<אתי פרימט: יש לי עוד דברים.
ישראל אייכלר: יש כאן תלונה על כרטיס הרב קו.
<אתי פרימט: תלונה לגבי כרטיס הרב קו.
<אתי פרימט: באזורי יהודה ושומרון ובאשדוד הנהגים לא מאפשרים להשתמש בכרטיס הרב קו ככסף מצטבר.
<אתי פרימט: זאת אומרת, להטעין אותו.
<ארז לבחר: ערך צבור.
<אתי פרימט: ערך צבור שבעצם נותן את ההנחה של הסטודנטים.
<אתי פרימט: הם לא נותנים את האפשרות להשתמש בערך צבור.
<אתי פרימט: כל מה שאני אומרת, אלה תלונות של הסטודנטים וגם אני מרגישה את זה.
<אתי פרימט: אני מדברת על יהודה ושומרון ואשדוד.
<אתי פרימט: אפיקים.
<אתי פרימט: הם אומרים שאין הסדר.
<אתי פרימט: זאת אומרת, סטודנטים שיש להם הנחה, הסטודנטים לא יכולים ליהנות מהזכויות האלה.
<אתי פרימט: הם משלמים מחיר כפול.
<אתי פרימט: זאת אומרת, מחיר מלא, כאילו הם אזרחים רגילים.
<אתי פרימט: הסטודנטים לא יכולים, הם מחליפים שלושה אוטובוסים.
ישראל אייכלר: הנחת הסטודנט לא מוכרת להם?
<אתי פרימט: לא מוכרת להם בכלל.
<ארז לבחר: ברב קו.
<אתי פרימט: ברב קו.
<ארז לבחר: בן אדם בא להטעין ברב קו בשלושים שקלים.
<אתי פרימט: הם צריכים לשלם במזומן.
<אתי פרימט: אין להם הסבר.
<נעה אבירם: אני בודקת.
<נעה אבירם: אני לא מכירה את זה.
ישראל אייכלר: אולי תהיה לנו תשובה בהמשך הדיון הזה.
<אתי פרימט: יש עוד משהו.
<אתי פרימט: סטודנטים מתלוננים על כך שיש קו עם אותו מספר שבעצם הולך למקומות שונים.
<אתי פרימט: זאת אומרת, הרבה פעמים יש לדוגמה את קו 70, הוא מגיע לתל השומר, מגיע לתחנה המרכזית ואומרים שאין עדכון על כך.
<אתי פרימט: זאת אומרת, אלה שרוצים להגיע לתחנה המרכזית, מגיעים למקום אחר.
ישראל אייכלר: את שואלת למה הוא מסיים באמצע הדרך.
<אתי פרימט: למה הוא מסיים באמצע הדרך.
<אתי פרימט: יש גם את קו 61 שנוסע באופן סיבובי, בכל רמת גן, ויש מצבים, יש ימים, יש שעות מסוימות שבעצם הוא לא עושה את העיקוף הזה.
<אתי פרימט: הוא מסיים, התחנה הסופית היא באיזשהו מקום ברמת גן.
ישראל אייכלר: נעבור לאוניברסיטת תל אביב.
ישראל אייכלר: אני מניח שהמצב קצת דומה.
חנין זועבי: אם אפשר להתייחס.
ישראל אייכלר: סליחה, חברת הכנסת זועבי ביקשה לדבר.
ישראל אייכלר: בבקה.
חנין זועבי: אני חושבת שהנושא הזה הוא מאוד חשוב כי בסופו של דבר בעיות אלו באות על חשבון שעות הלימודים של הסטודנט.
חנין זועבי: לפעמים מפסידים הרצאה כדי לצאת ולתפוס את האוטובוס האחרון.
חנין זועבי: אני אתחיל בירושלים-נצרת.
חנין זועבי: יש לנו שני קווים בבוקר והקו האחרון בחזרה לנצרת ביום חמישי הוא בשעה 6:15.
חנין זועבי: כל אלה שיש להם הרצאות עד 6:00 לא יכולים לעלות על האוטובוס הזה וכל אלה שיש להם הרצאות אחרי 6:00, ויש הרבה שיש להם עד 8:00, או שמפסידים את ההרצאה או את האוטובוס.
ישראל אייכלר: את מדברת על הר הצופים?
ישראל אייכלר: גם טל דיבר על כך שאין מספיק אוטובוסים בשעות מאוחרות.
חנין זועבי: אני מדברת על התחבורה הבין-עירונית, לנצרת.
חנין זועבי: בתחילת שנת הלימודים או אפילו למשך השנה יש כאלה שעומדים לאורך כל הדרך מנצרת עד ירושלים ובחזרה מירושלים עד נצרת כי אין מספיק אוטובוסים.
חנין זועבי: מדובר בשעתיים או בשלוש שעות עמידה.
חנין זועבי: צריכים לא רק להסתפק באוטובוס אחד בשעות האלה אלא אולי צריכים לחשוב על אותן שעות, לא רק להוסיף שעות אחרי 6:00 אלא להוסיף גם קווים.
ישראל אייכלר: יש לך מושג כמה סטודנטים מנצרת לומדים בירושלים?
חנין זועבי: מספר מדויק, לא.
ישראל אייכלר: בערך.
ישראל אייכלר: סדר גודל.
חנין זועבי: אני לא יודע.
חנין זועבי: אני יכולה להעביר לך.
חנין זועבי: לא הבאתי אתי מספרים אבל אני יכולה.
ישראל אייכלר: אם את מדברת על נצרת-ירושלים, צריך לדעת בכמה מדובר ומתי.
חנין זועבי: לא רק נצרת.
חנין זועבי: לגבי טמרה והסביבה של טמרה, אין בכלל קו ישיר בין ירושלים לבין טמרה.
חנין זועבי: הם צריכים לקחת רכבת לחיפה, כל האזור הזה.
חנין זועבי: טמרה כשלעצמה היא עיר גדולה.
חנין זועבי: מסביב לטמרה יש את שפרעם וכל הסביבה הזאת ואין לך קווים ישירים בין הישובים הגדולים האלה לבין האוניברסיטה העברית ולכן הם נוסעים ברכבת לחיפה ובכך מכפילים את זמנם.
חנין זועבי: הבעיה להגיע לתחנה המרכזית מהכפרים האלה, מהצפון.
חנין זועבי: אם הם רוצים להגיע לתחנה המרכזית ומשם לאוניברסיטה, זה מצריך קווים אחרים פנימיים בתוך ירושלים.
חנין זועבי: צריך פעמיים בשבוע – ראשון בבוקר וחמישי בערב – לחשוב על קווי אוטובוס שממשיכים עד לאוניברסיטה, או מתחילים באוניברסיטה כי יש להם גם מזוודות.
חנין זועבי: לפחות פעמיים בשבוע, לחשוב על כך כדי שהסטודנט לא יצטרך ללכת לתחנה המרכזית אלא הקווים האלה יסיעו אותו מהאוניברסיטה עצמה.
<שלומית אבינוח קואולמן: מהקמפוס.
חנין זועבי: מהקמפוס עצמו.
ישראל אייכלר: בהערת ביניים אני יכול להגיד למשרד התחבורה שכל הרעיון של תחבורה ציבורית מקרית כזאת מתאים לערים, מתאימה לבין-עירוני כשיש זרימה שוטפת אבל נוסעים כמו הסטודנטים, יכול להיות שהחברות צריכות להיות בקשר עם האוניברסיטה ולהתאים את משלוח האוטובוסים לגמר הרצאות או לגמר הלימודים, לזמנים בהם נוסעים כי יכול להיות שאתם תריצו סתם אוטובוסים במשך היום והסטודנטים יהיו בשיעורים והאוטובוס נוסע ריק.
ישראל אייכלר: לעומת זאת, כשמשתחררת קבוצת סטודנטים, לא משנה מתי, אולי כדאי שיהיה לכם אנשים עם קשרי קהילה עם הסטודנטים כדי לדעת מתי להתאים את השעות לפי השיעורים, לפי הלימודים ולפי המרחקים.
חנין זועבי: הבעיה הזאת חוזרת על עצמה גם מאזור הצפון לאוניברסיטת תל אביב.
חנין זועבי: הסטודנטים מאזור של טמרה ואזור הצפון נוסעים ברכבת לחיפה ומשם ממשיכים לתל אביב דרום.
חנין זועבי: מרהט ניתן לנסוע לאוניברסיטת בן גוריון אבל אין תחבורה ציבורית בכלל.
<נעה אבירם: זה לא מדויק.
<נעה אבירם: קו 450 של חברת גלים נוסע בין רהט לבאר שבע.
<נעה אבירם: זה קו תדיר ביותר.
חנין זועבי: מרהט?
<נעה אבירם: כל חצי שעה.
חנין זועבי: נאמרו לי שיש מוניות שירות והמחירים יקרים.
חנין זועבי: את אומרת שיש ברהט.
<נעה אבירם: יש גם את קו 10.
חנין זועבי: וזה קו תדיר?
חנין זועבי: טוב שנרשום את זה בפרוטוקול.
<נעה אבירם: אם יש ביידוע של זה, צריך לטפל בזה.
חנין זועבי: יש בעיה כללית למכללות רופין, תל חי וספיר.
חנין זועבי: רוב המקומות בסביבה, קשה להגיע למכללות האלה.
חנין זועבי: צריכים להשתמש בשלושה קווים כדי להגיע למכללות האלה בשל היעדר תחבורה ציבורית.
חנין זועבי: אני עכשיו אולי לא מדייקת ואני אומר מה שמסרו לי.
חנין זועבי: בחלק מהמקומות האלה, לגבי המכללות האלה, יש תדירות נמוכה, אולי של פעם ואולי פעמיים ביום.
ישראל אייכלר: חשוב מאוד שהעלית את הנושא הזה.
ישראל אייכלר: יכול להיות שאולי צריך את התחבורה הציבורית לעשות יותר ממוקדת ופחות מקרית.
ישראל אייכלר: יש מגמה כזאת כבר הרבה שנים.
ישראל אייכלר: זה לא כמו פעם שהיה אוטובוס והיית צריך לתאם את עצמם.
ישראל אייכלר: היום הם עושים סקרים ובודקים את הצרכים מול התכניות.
ישראל אייכלר: חשבתי שתדברי על הרכבת הקלה מנצרת לחיפה שצריך לזרז אותה, אבל זה לא נושא של סטודנטים בלבד.
חנין זועבי: זה לא כל כך נצרת.
חנין זועבי: זה מעפולה.
ישראל אייכלר: אוניברסיטת תל אביב, בבקשה.
<שלומית אבינוח קואולמן: נציג תל חי ביטל ברגע האחרון את ההשתתפות שלו.
<שלומית אבינוח קואולמן: שמו עוז אלהרר והוא ביקש להעלות שלוש נקודות בנושא שלהן פנינו למשרד התחבורה ויש לי גם תשובה.
<שלומית אבינוח קואולמן: בטי תעלה על הנושא.
<שלומית אבינוח קואולמן: דברי קודם על תל חי ואחר כך על תל אביב.
<בטי אלברט: עוז שלח כדי שנעלה את זה.
ישראל אייכלר: כדי שהפרוטוקול יבין, מה הקשר בין תל חי לתל אביב?
<שלומית אבינוח קואולמן: אין שום קשר.
<שלומית אבינוח קואולמן: פשוט הסטודנט לא יכול להגיע.
ישראל אייכלר: אחד הדברים עליו דיברו השבוע בוועדת הכנסת היה על הדבר המוזר לפעמים כאשר חבר כנסת מכין גם שאלה וגם הצעת חוק וגם כל מיני דברים ומי שעולה, זה שר שאומר שהוא לא מכיר את החומר, הוא שר אחר אבל ביקשו ממנו ממזכירות הממשלה לומר שזאת תשובת המשרד והוא מתחיל להקריא את התשובה.
ישראל אייכלר: אתם לא תעשו את זה כך כאן כי הבעיות של הסטודנטים בדרך כלל הן אותן בעיות אלא שהמיקום שונה.
<בטי אלברט: הטענה הראשונה שהייתה לעוז היא בנוגע להתאמת הזמנים, בנוגע לשעות השיעורים.
<בטי אלברט: הוא מדבר על כך שנכון שיוצאים קווים אלא שהקווים לא רלוונטיים כי הם יוצאים או אחרי שעות השיעור או הרבה לפני כך שאין מי שישתמש בהם והקווים אצלם ריקים.
<בטי אלברט: טענה שנייה היא בנוגע לקווים שיוצאים דרך כביש 90 ומגיעים לצומת שלשמאלם תל חי ולימינם קריית שמונה.
<בטי אלברט: במקום להתחשב בסטודנטים ולפנות פנייה שתיקח בסך הכול שבע דקות - - -
<שלומית אבינוח קואולמן: האוטובוס נכנס לקריית שמונה ואז לסטודנטים זה מאריך את הדרך.
<בטי אלברט: יש כאן עיכוב של בסביבות חמישים דקות לעומת עיכוב של שבע דקות לשאר הנוסעים, מה גם שלדעתו זה יותר הגיוני שיסיימו בתחנה המרכזית.
<בטי אלברט: אני ממש מתנצלת, אבל אני לא מכירה את האזור.
ישראל אייכלר: את לא צריכה להרגיש לא נוח.
ישראל אייכלר: יש לנו כאן את המכתב ואנחנו יכולים להתייחס אליו.
<בטי אלברט: נקודה שלישית היא המצוקה של מעין ברוך ובית הלל.
<בטי אלברט: אלה שני קיבוצים שאין אליהם כלל תחבורה ציבורית וגם אם התחבורה הציבורית עוברת שם, היא לא יכולה לעלות על הכביש המהיר.
<בטי אלברט: עלתה איזושהי בקשה שהם יעשו איזושהי כניסה של משהו כמו קילומטר וחצי כדי להיכנס ולאסוף אותם ממקום בטוח ומשום מה הם לא הגיעו להסכמה.
<בטי אלברט: מדובר כאן באמת בסכנת נפשות של ממש כי הם מתניידים בטרמפים.
<בטי אלברט: אני לא חושבת שזה המקום לבחורה לתפוס טרמפים.
<בטי אלברט: זו לא חוויה נעימה וגם היה להם מקרים של אונס בעקבות הסיפור הזה.
<שלומית אבינוח קואולמן: עכשיו תעברי לנושא תל אביב.
<בטי אלברט: אני רוצה לומר קודם את הטענות העיקריות ואחר כך להרחיב.
<בטי אלברט: הטענה הראשונה היא בעיות של תחבורה ציבורית מרכבת האוניברסיטה לקמפוס עצמו.
<בטי אלברט: מדובר בהליכה של משהו כמו 25 דקות לבן אדם בריא או להתנייד בתחבורה ציבורית שזו נסיעה של משהו כמו חמש דקות.
<בטי אלברט: הבעיה היא שהתחבורה היא לא סדירה.
<בטי אלברט: על זה אני ארחיב בהמשך.
<בטי אלברט: הבעיה השנייה היא התחבורה הציבורית של סטודנטים שגרים בתוך הגוש.
<בטי אלברט: באופן מגוחך זה לוקח להם משהו כמו שעה וחצי לפחות לפני מתחיל השיעור.
<בטי אלברט: אני מבחינתי מנתניה לוקח לי חצי זמן מזה.
<בטי אלברט: למישהו שהיה מגיע ברכב, זה היה לוקח לו עשרים דקות אבל כאן לוקח לו להגיע שעה וחצי.
<בטי אלברט: זה פשוט עניין של סנכרון בין קווים.
<בטי אלברט: גם על זה אני ארחיב.
<בטי אלברט: עוד הצעה לייעול שעלתה היא עניין של עונתיות בצורכי הסטודנטים.
<בטי אלברט: גם זה משהו בו נגענו בנוגע לתקופות מבחנים והארכה של שעות מסוימות.
<בטי אלברט: אני אתחיל בנקודה הראשונה.
<שלומית אבינוח קואולמן: יש לך חמש דקות לכל היותר.
<בטי אלברט: הנקודה שהכי כואבת לסטודנטים היא הסיפור של רכבת האוניברסיטה אל הקמפוס עצמו.
<בטי אלברט: הם טוענים שהתחבורה הציבורית לגמרי לא עונה על הצרכים שלהם והם מגדירים את זה כאיזשהו סיוט של ממש בבקרים.
<בטי אלברט: הבעיה היא שאין סנכרון וגם אם יש אוטובוס, הוא יוצא באיחור והוא יוצא עמוס, ואני מכירה את זה אישית.
<בטי אלברט: אוטובוס חנוק ומלא עד אפס מקום וזאת לא דרך בטוחה להתנייד בה.
<בטי אלברט: כשיצא לי לדבר עם סטודנטים לקראת ישיבת הוועדה, הם סיפרו לי שיש איזושהי חוויה שחוזרת על עצמה בכל בוקר שהם עולים בעלייה של הרכבת ורואים את האוטובוסים יוצאים אחד אחרי השני, כך שהפספוס הוא ממש של שתי דקות אבל זה גורם להם לאחר לשיעורים ברמה של בין עשרים דקות לארבעים דקות וחבל להתחיל כך את הבוקר.
ישראל אייכלר: את רוצה להגיד שאין סנכרון בין יציאת האוטובוסים לרכבת.
<נעה אבירם: שמונה נסיעות רכבת בשעה.
<נעה אבירם: קווים עירוניים תדירים שחלקם יוצאים כל ארבע-חמש דקות.
<נעה אבירם: הנושא של תזמון כאן הוא בכלל לא משהו.
<נעה אבירם: כשאנחנו מתזמנים, אנחנו מתזמנים היכן שיש תדירויות נמוכות.
<נעה אבירם: אם יש שמונה רכבות בשעה, בסופו של דבר מישהו יחכה טיפה יותר ומישהו יחכה טיפה פחות ומישהו יראה את האוטובוס חולף על פניו ותוך דקות ספורות יהיה לו אוטובוס אחר.
<בטי אלברט: מדובר כאן על אוטובוס שנאמר שהוא יוצא בעשרים ל- והוא יוצא בעשרה ל-.
ישראל אייכלר: את דיברת כאן על חוסר סנכרון בין הגעת הרכבת לאוטובוסים.
ישראל אייכלר: אומרת נעה אבירם שהזרימה היא כל כך שוטפת גם של האוטובוס וגם של הרכבות שבכל רגע, אם אין לו את האוטובוס הזה, יהיה לו את האוטובוס הבא.
<שלומית אבינוח קואולמן: היא מדברת על הגעה לאוניברסיטה.
<שלומית אבינוח קואולמן: את מדברת על הגעה לקמפוס, לא מהרכבת.
<בטי אלברט: הרכבת מגיעה בשעות השפל, מגיעה לתחנת האוניברסיטה שמונה פעמים בשעה.
<בטי אלברט: קווים בין הרכבת לאוניברסיטה, יש תדירות משולבת גבוהה.
<בטי אלברט: אני אומרת שיכול להיות שסטודנט רואה את האוטובוס חולף על פניו, השאלה מתי האוטובוס הבא ובתדירויות עירוניות של הקווים האלה שהם קווים משמעותיים, זמני ההמתנה אמורים להיות קצרים.
<בטי אלברט: שוב, אם את מעלה כאן עניין של מה שאנחנו קוראים אי ביצועים, זה כבר נושא אחר אבל ביקש יושב ראש הוועדה ואני ארחיב אליו.
<בטי אלברט: יכול להיות שמה שיפתור את זה, זה באמת תדירות יותר גבוהה כי את יכולה לשים לב שאוכלוסייה לא חסרה ואפשר למלא עוד כמה אוטובוסים.
<בטי אלברט: היום התדירות מאוד גבוהה.
<בטי אלברט: יכול להיות שיש פער בין התדירות שאמורה להיות לבין הביצוע.
חנין זועבי: את עדיין מדברת על תל אביב?
<בטי אלברט: אני מייצגת את תל אביב.
<בטי אלברט: גם מי שבסופו של דבר בוחר ללכת ברגל, זאת לא נחלת הכלל, לא כולם יכולים לעשות הליכה כזאת.
ישראל אייכלר: מה מרחק ההליכה.
<בטי אלברט: 25 דקות פחות או יותר ברגל וזה לא תוואי שהוא בטיחותי.
<שלומית אבינוח קואולמן: מה את רוצה לומר לגבי קו 13?
<בטי אלברט: כמו שאר הקווים, אנשים שגרים בגוש דן פשוט מתייאשים בבקרים.
<בטי אלברט: זאת נסיעה שאמורה לקחת לא יותר מעשרים דקות והיא לוקחת שעה וחצי.
<בטי אלברט: מה שיכול לפתור את זה, זה קודם כל סנכרון ותדירות יותר גבוהה של קווים כי באמת חבל, יש כמות מאוד מאוד גדולה של סטודנטים שבסופו של דבר לא ממצים את הפוטנציאל של התחבורה הציבורית ומתניידים ברכבים פרטיים.
<בטי אלברט: זו חוויה לא נעימה גם לתשתיות העירוניות בגוש דן וגם לסטודנטים עצמם כי אם אתה מחשב את העלויות של ביטוח לנהג חדש, נהג צעיר ואחזקה של רכב תוך כדי לימודים, זה לא משהו שכל אחד עומד בו.
ישראל אייכלר: יש עוד נקודה שרצית להעלות?
<בטי אלברט: כן.
ישראל אייכלר: עונתיות.
<בטי אלברט: בנוגע לזה, אם אפשר להרחיב.
ישראל אייכלר: אי אפשר להרחיב.
ישראל אייכלר: רק לקצר.
<בטי אלברט: נקודה אחרת זו העונתיות.
<בטי אלברט: יש תלונות, במיוחד בתקופה האחרונה שזו תקופת המבחנים של סטודנטים, השעות של המעבדות למשל או של הספריות שהם צריכים להיעזר בהם כדי ללמוד, לא תואמות את הקווים האחרונים שיוצאים.
ישראל אייכלר: היא אומרת בעונות מסוימות להתאים את תדירות האוטובוס לפי המבחנים של הסטודנטים שהם ידועים מראש.
ישראל אייכלר: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להשלים בעניין תל אביב.
חנין זועבי: להשלים כי קיבלנו המון תלונות דווקא על אוניברסיטת תל אביב ויש לי כאן ארבע נקודות.
ישראל אייכלר: לא נספיק לשמוע ארבע נקודות.
ישראל אייכלר: תבחרי אחת.
חנין זועבי: כמו שאמרתי, קווים ישירים בין שפרעם, טמרה וכפר יאסיף לאוניברסיטת תל אביב.
חנין זועבי: דבר שני, מה שאת אמרת, סטודנטים שגרים ביפו, בגלל העלות של השכירות, מאות סטודנטים גרים ביפו ובדרום תל אביב ולוקח להם שעה וחצי להגיע לאוניברסיטה כאשר מי שגר רחוק מתל אביב, לוקח לו פחות זמן.
חנין זועבי: צריכים ספציפית לפתור את הבעיה של אלה שגרים ביפו ושיהיה קו ישיר בין יפו ודרום תל אביב לאוניברסיטה.
חנין זועבי: נקודת שילוט.
חנין זועבי: הסטודנטים שרוצים לעדכן את כרטיס הרב קו, אין להם נקודת שירות בתוך תל אביב.
חנין זועבי: נדמה לי שיש נקודת שירות בתוך אוניברסיטת חיפה.
ישראל אייכלר: יש באוניברסיטת תל אביב?
חנין זועבי: אין באוניברסיטת תל אביב.
חנין זועבי: הסטודנטים צריכים תחנת שירות לאוטובוס שלהם.
חנין זועבי: אלה התלונות שלהם ואני לא חושבת שהם מייצרים תלונות.
חנין זועבי: זו בעיה אמיתית שלהם.
חנין זועבי: הם צריכים נקודת שירות בתוך האוניברסיטה.
ישראל אייכלר: כמה סטודנטים יש באוניברסיטת תל אביב?
<בטי אלברט: קשה לי לענות כרגע.
<בטי אלברט: אני יכולה לבדוק.
חנין זועבי: המחירים.
חנין זועבי: לא דיברת על מחירים.
ישראל אייכלר: באוניברסיטה העברית יש נקודת שירות?
חנין זועבי: זו בעיה.
חנין זועבי: זה צורך של הסטודנטים.
חנין זועבי: נקודת שירות בתל אביב.
חנין זועבי: הבעיה האחרונה שאני רוצה להציג כאן היא הבעיה של המחירים.
חנין זועבי: מי שצריך כל יום לנסוע ללמוד בתל אביב, מוציא חמישים שקלים ליום.
חנין זועבי: מדובר על אלף שקלים בחודש לסטודנט.
ישראל אייכלר: אחרי ההנחה לסטודנט?
<קריאה: תלוי מה המרחק.
חנין זועבי: אלף שקלים בחודש.
חנין זועבי: זאת לא הנחה וזה לא מחיר לסטודנט וזה עושה את ההשכלה הגבוהה למוצר שהוא לא בר השגה לסטודנטים האלה ויש הרבה שלא יכולים לשלם אלף שקלים בחודש לנסיעה.
חנין זועבי: הבעיה של המחירים היא בעיה שצריך לפתור אותה.
ישראל אייכלר: תוך רבע שעה חייב לסיים את הדיון.
ישראל אייכלר: אני רוצה תשובות גם מאגד וגם ממשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: אני נותן את רשות הדיבור לרותם קוגל מאגודת הסטודנטים.
<שלומית אבינוח קואולמן: ממש דברים שלא נאמרו.
ישראל אייכלר: רק דבר שלא נאמר.
ישראל אייכלר: לאחר מכן בר זהר זונשיין מהתאחדות הסטודנטים.
<בר זהר זונשיין: אני אשמח להתחיל.
<שלומית אבינוח קואולמן: רותם, את מוכנה לוותר?
<רותם קוגל: כן.
<בר זהר זונשיין: אני מהתאחדות הסטודנטים הארצית.
<בר זהר זונשיין: תודה על זכות הדיבור.
<בר זהר זונשיין: אני אתחיל בזה שבשנים האחרונות אנחנו מגדילים את הפעילות שלנו בתחום התחבורה הציבורית עשרות מונים לעומת העבר.
<בר זהר זונשיין: אנחנו גם עוזרים מאוד לכל האגודות ועובדים בשיתוף פעולה עם כולן.
<בר זהר זונשיין: בסימסטר הקרוב אנחנו מתחילים פרויקט שנקרא מהיר לקמפוס בשיתוף עם משרד התחבורה שהולך לעשות סקר בשישה קמפוסים בעייתיים במיוחד כמו תל חי, רופין שאי אפשר להגיע אליה בלי רכב פרטי.
<בר זהר זונשיין: בסוף הסימסטר אנחנו נגיש המלצות לשיפורים אותם אנחנו רוצים.