GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יסכה גבעון: כמובן הוא גם צריך לדעת שהאחריות שלו על העברת הכסף היא שלו.
<יסכה גבעון: הדבר הנוסף הוא שאם מתייחסים לנושא של העברה כספית כאיזשהו שירות שאני קונה, אפשר להניח שבשירותים אחרים שאני קונה כשאני יכולה להחזיר מוצר או דברים דומים - - -
ישראל אייכלר: אלף חוקים יש לנו.
<יסכה גבעון: אלף חוקים אחרים.
<יסכה גבעון: יכול להיות שגם כאן צריך לשקול את זה.
ישראל אייכלר: שוב, זה עניין של כוח של הבנקים.
ישראל אייכלר: איגוד הבנקים היה אמור להיות כאן, הם הוזמנו.
<שלומית אבינוח קואולמן: גם אישרו השתתפות.
ישראל אייכלר: ולא הגיעו.
<שלומית אבינוח קואולמן: לא הגיעו.
ישראל אייכלר: אני מבטיח לך שאם זה היה נושא שיכול לפגוע בבנקים, הם היו כאן וכל בנק היה שולח נציג נפרד.
ישראל אייכלר: אנחנו לא רוצים לפגוע בבנקים אבל אנחנו רוצים להגן על הלקוחות.
<שלומית אבינוח קואולמן: גם הבנקים הוזמנו, כל אחד באופן אישי.
<שלומית אבינוח קואולמן: כל בנק קיבל הזמנה.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להגן על הלקוחות ואם לא תהיה ברירה, הוועדה תצטרך ליזום הצעת חוק שתגן על הצרכן ואני בטוח שכל חברי הכנסת יצביעו עבור זה.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות מצב שאדם – כמו שאמרה הגברת גבעון – רואה שהוא כתב את השם ואת המספר והכול מתאים, קיבל אישור שהוא עשה הפקדה.
ישראל אייכלר: אני לא יודע לגבי המחירים של הבנקים, הם עכשיו מקצצים בפקידים, מקצצים בשירותים רבים שהם נותנים לציבור, אז בדיוק השירות הזה יקר להם?
ישראל אייכלר: לעדכן את המחשב כך שתהיה כוכבית שדה חובה כך שהשם יתאים למספר?
ישראל אייכלר: לא נראה לי.
ישראל אייכלר: לא הייתי רוצה להגיע לחקיקה כי אתם יודעים מהי חקיקה, יכולה לעבור חצי שנה עד שחוק כזה עובר.
<ורד קירו זילברמן: אני רוצה להתייחס למה שאמרה הפסיקה על הדברים האלה.
<ורד קירו זילברמן: היא דווקא מצדדת.
<ורד קירו זילברמן: לבנקים יש חובות כלפי הלקוחות שלהם ויש גם חקיקה שמתייחסת, חוק הבנקאות (שירות ללקוח), חובת זהירות, חובת נאמנות, תום לב, מכיוון שאנחנו מדברים על תאגיד גדול שמנהל את כספי הציבור וכולי.
<ורד קירו זילברמן: דווקא בנושא הזה שהגיע לבית משפט, זאת אמנם לא פסיקה של העליון אבל בית המשפט אמר שכאן עמדתו היא שאין חובת זהירות מוגברת והעלויות שזה יטיל על הבנקים לא שוות ביחס לאפשרות של המהירות של הפעולות האלה.
<ורד קירו זילברמן: אפרופו חקיקה, זאת כרגע עמדת בית המשפט.
ישראל אייכלר: זאת הברירה היחידה.
ישראל אייכלר: אם הבנקים היו כאן, הייתי שואל אותם כמה זה עולה.
ישראל אייכלר: להערכתי הצנועה, כמי שלא מבין בעלויות מחשוב, עלויות מחשוב הן אדירות לכל מיני דברים, פרטי פרטים וכולי.
ישראל אייכלר: לפעמים אני משתגע איך הם ממוחשבים ומחושבים על כל אפשרות של פרצה כלשהי.
ישראל אייכלר: פתאום כאן, כשזה נוגע ללקוח, הם לא יודעים לסגור פרצה כזאת ומשאירים אותה פתוחה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע את בנק ישראל.
<רונן ניסים: המחלקה המשפטית, בנק ישראל.
ישראל אייכלר: יש לכם רגולציה על הבנקים?
ישראל אייכלר: יש לכם בכלל SAY בעניין הזה כבנק ישראל, אם אתם רוצים לחייב אותם?
<רונן ניסים: אולי כמה משפטים לפני כן.
<רונן ניסים: בסך הכול הדברים נאמרו וברשות יושב ראש הוועדה אני אחדד.
<רונן ניסים: כמו שנאמר, אנחנו כאן בסיטואציה של טעות שיכולה לקרות לכל אחד מאתנו.
<רונן ניסים: לקוח נותן הוראה לבנק לעשות העברה למספר חשבון מסוים, אני תכף אתייחס גם להערה של מרכז המחקר והמידע לגבי מילוי השדה, והבנק, קודם כל, החובה הכי בסיסית שלו היא למלא אחר הוראת הלקוח ככתבה וכלשונה.
<רונן ניסים: לא להפעיל שיקול דעת, אולי טעית, אולי אתה רוצה לחשוב עוד פעם, אתה בטוח וכולי.
<רונן ניסים: כמו שאמרתי, זה באמת יכול לקרות לכל אחד מאתנו, יכול להיות שהייתה שגיאה במספר והכסף עובר לצד ג'.
<רונן ניסים: לא עשיתי בדיקה סטטיסטית אבל נראה לי שבמרבית המקרים אותו צד ג' לא לקוח של הבנק המעביר.
<רונן ניסים: היינו, הבנק המעביר לא מכיר את אותו צד ג'.
ישראל אייכלר: וכשהוא כן לקוח, הוא כן יודע?
<רונן ניסים: זאת שאלה שאנחנו צריכים לבדוק.
ישראל אייכלר: כשהוא לקוח, הוא ודאי יודע.
<ורד קירו זילברמן: זה לא אומר שהוא יעצור את ההעברה.
ישראל אייכלר: הוא לא יעצור, גם כשהוא לקוח.
<רונן ניסים: זאת שאלה שצריך לבדוק אותה.
ישראל אייכלר: סליחה שאני מפסיק אותך.
ישראל אייכלר: אתה אמרת שאין שום שיקול דעת לבנק והוא לא שואל את אותו אדם אולי הוא טעה.
ישראל אייכלר: יש הרבה מקרים במחשבים ששואלים האם אתה בטוח שאתה רוצה להעביר שלושים אלף שקלים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אני רוצה להעביר 3,000 שקלים ובטעות כתבתי שלושים אלף.
ישראל אייכלר: באמת צריך לתת אפשרות.
ישראל אייכלר: הוא נותן לך את הסיכון וצריך לתת אפשרות לשאול האם אתה בטוח שהתכוונת לשלושים אלף, אתה מקליד כן.
<רונן ניסים: אני חושב שזה קיים היום.
<רונן ניסים: יש מסך שמפרט את הפעולה.
<קריאה: למיטב ידיעתי, זה קיים.
ישראל אייכלר: כך אומר ההיגיון.
<רונן ניסים: ברגע שביצעת את הפעולה, זה יצא לדרך.
<רונן ניסים: אותו צד ג', נניח בסיטואציה שהוא לא לקוח של אותו בנק מעביר, הבנק המעביר, אין לו את הפרטים שלו.
<רונן ניסים: אין לו מאגר של לקוחות של כל הבנקים האחרים.
<רונן ניסים: זה סוד מסחרי.
ישראל אייכלר: אבל הבנק המקבל יכול באופן ממוחשב להגיד שאין לו לקוח בשם מקס בגרמניה שהמספר שלו הוא כזה ולכן נא לתקן.
<רונן ניסים: צריך להפריד כאן בין הצלבה של השם עם מספר החשבון ובין האם בכלל קיים מספר כזה של חשבון.
<רונן ניסים: אם לא קיים מספר חשבון כזה, אנחנו במצב הרבה יותר פשוט והרבה יותר נוח כי אין לאן להעביר.
<רונן ניסים: אבל הסיטואציה בה אנחנו מדברים היא כאשר יש מספר חשבון כזה.
ישראל אייכלר: ברור שיש מספר חשבון כזה.
ישראל אייכלר: הוא עשה את הטעות.
<רונן ניסים: אני רק מחדד את הסיטואציה.
<רונן ניסים: אז הכסף מגיע לצד ג' שהוא לקוח של הבנק הנעבר.
<רונן ניסים: הבנק הנעבר לא מכיר את הלקוח המעביר, הוא לא יודע למה הוא התכוון, הוא גם לא יכול לפנות אליו.
<רונן ניסים: אין לו את האפשרות לפנות אליו ולבדוק.
ישראל אייכלר: אבל הוא יכול לחסום.
ישראל אייכלר: הוא יכול להגיד לבנק המעביר שיש כאן טעות.
ישראל אייכלר: זה לא מספר החשבון של מקס אלא של מישהו אחר.
<רונן ניסים: השאלה אם אפשר להתחקות אחר הכוונה.
<שלומית אבינוח קואולמן: סליחה שאני מתפרצת לדבריך.
<שלומית אבינוח קואולמן: כלומר, אני מהצד של הציבור.
<רונן ניסים: גם אנחנו מהצד של הציבור.
<רונן ניסים: חשוב לי להדגיש את זה.
<שלומית אבינוח קואולמן: כל העניין של הבנקים זה כן לעודד אנשים לפנות לאפיק האינטרנט ולדיגיטלי.
<שלומית אבינוח קואולמן: זה שאין הרבה תלונות, הרבה טעויות, הרבה פניות, יכול להיות שלא מספיק יודעים.
ישראל אייכלר: אנשים יודעים שזה אבוד.
ישראל אייכלר: אין לי מה לפנות לבנק.
<רונן ניסים: אני תכף אגיע לשיקולי מדיניות.
<רונן ניסים: את צודקת.
<רונן ניסים: זאת נקודה חשובה.
<שלומית אבינוח קואולמן: אני אומרת שאין הרבה.
<שלומית אבינוח קואולמן: אם אלה חמישים שקלים, מאה שקלים, מאתיים שקלים, בסדר, לפעמים הבן אדם לא רוצה להתלונן.
<שלומית אבינוח קואולמן: מה קורה במצב שבאמת הבן אדם קיבל 3,000 שקלים, זה שלא אמור לקבל אותם, בזבז אותם, חגג עליהם ועכשיו דורשים ממנו להחזיר את הכסף הזה.
<שלומית אבינוח קואולמן: לריב בבית המשפט, זה הרבה זמן וזה חסר סיכוי לחלוטין.
<שלומית אבינוח קואולמן: הבן אדם טעה, ההוא בזבז את הכסף, זכה מן ההפקר.
<שלומית אבינוח קואולמן: אני בטוחה שיש מצבים כאלה.
<שלומית אבינוח קואולמן: אני לא חושבת, מניסיון הציבור, אם אנחנו הולכים לדבר שכן מעודד אנשים להשתמש באינטרנט ולא להגיע לסניף או לא להטריח את הפקידים, אני חושבת שכן צריכה להתבצע כאן שינוי חשיבה ושינוי מדיניות.
ישראל אייכלר: אין לי ספק שצריך לעשות אבל השאלה מי.
ישראל אייכלר: האם אתה כבנק ישראל יכול להוציא הוראה או נגידת הבנק יכולה להוציא הוראה לבנקים שצריך לעדכן את המחשבים תוך שישה חודשים כך שהבנק יצליב מידע בין מספר חשבון הלקוח לבין שמו.
<רונן ניסים: מבדיקה שעשינו, הדבר לא פשוט.
<רונן ניסים: זה כבר נבחן בעבר.
<רונן ניסים: זה מורכב הן מהבחינה היישומית, להקים מערכת מחשוב כזאת, וגם בפועל להפעיל את הדבר הזה.
<רונן ניסים: אני אתן דוגמה.
<רונן ניסים: אתה יכול לאיית שם עם י', בלי י', עם ו', בלי ו', איך אתה בודק מה השם הנכון?
<רונן ניסים: אנשים משנים את השמות שלהם.
<רונן ניסים: מה קורה עם כל דבר כזה?
ישראל אייכלר: מה קורה לדרכון שלך?
ישראל אייכלר: אצלי למשל כתבו יצחק בשבע שגיאות.
ישראל אייכלר: לי קוראים ישראל יצחק.
ישראל אייכלר: הם כתבו YITZHK.
<רונן ניסים: אני ארצה להעביר אליך את הכסף – לא תקבל את הכסף.
<רונן ניסים: יגידו שאין התאמה מלאה.
ישראל אייכלר: אם אני לא מאיית את השם בדיוק, לא יכניסו אותי לארצות הברית.
<רונן ניסים: אני לא יודע מה עם ארצות הברית.
<עמית חיים: זה כמו שכאן כשמישהו הולך לפתוח חשבון בנק, הוא הולך ומביא את תעודת הזהות שלו ואז בודקים במרשם האוכלוסין את תאריך ההנפקה.
<עמית חיים: יש מקום שמאחד אתת כל הנתונים במקום אחד.
<עמית חיים: בבנקים זה לא קיים.
<עמית חיים: אם אני לדוגמה לקוח של בנק הפועלים ורוצה להעביר אליך כסף כשאתה בבנק דיסקונט, אני מעביר את הכסף מבנק הפועלים ובנק הפועלים שולח את זה לפי השדה הנומרי שמילאנו – סניף, חשבון בנק – ומעביר את זה לבנק דיסקונט.
<עמית חיים: בנק דיסקונט שלי לא מכיר אותי בכלל ובנק הפועלים שלי לא מכיר אותך.
<עמית חיים: לכן אין כאן נקודה שאפשר לעשות את ההצלבה.
<עמית חיים: בנק הפועלים יכול לזהות אותי כשאני נכנס לחשבון ולראות שזה באמת אני ובנק דיסקונט יכול לראות שזה אתה.
ישראל אייכלר: אז בנק דיסקונט יכול לכתוב במחשב שלו שהשם לא מתאים למספר.
ישראל אייכלר: הוא לא נותן אינפורמציה.
ישראל אייכלר: לא מתאים השם למספר.
ישראל אייכלר: בנק המזרחי, אליו אני שלחתי, אומר שהוא לא יכול לקבל את הכסף
<עמית חיים: אני חושב שהפתרון יותר קל.
<עמית חיים: אם אתם רוצים לוודא את זה, אפשר ללכת לשני כיוונים, וכבר הולכים, כאשר האחד הוא הנושא של ההתרעה.
<עמית חיים: אני לא יודע אם כל הבנקים, לא בדקתי, אבל אולי הפתרון השני הוא שלא ימלא את השם ואז כל האחריות היא רק על מספר החשבון כי הפעולות של המערכת הבנקאית עובדות לפי מספרים נכון להיום ולא לפי שמות.
ישראל אייכלר: זה חוסר אחריות.
ישראל אייכלר: זאת לא אחריות.
ישראל אייכלר: כך אני אומר, מה אכפת לי, שישברו כולם את הראש, הבית שלהם בוער ולא שלי.
<עמית חיים: לא.
<עמית חיים: אני לא חושב שזה פתרון טוב אבל אם אנחנו נמקד את זה במספר לדוגמה, אפשר יהיה לבדוק שאכן זה המספר.
ישראל אייכלר: איך תבדוק?
ישראל אייכלר: הוא כתב מספר נכון אבל של חיים ולא של משה.
ישראל אייכלר: הוא לא ידע והוא שגה.
<שלומית אבינוח קואולמן: אם המספר קיים באמת בבנק, אתה מגדיל את כמות הטעויות.
ישראל אייכלר: אם זה יהיה רק מספר, זה יהיה חורבן.
<רונן ניסים: אדוני, כמה משפטים לגבי שיקולי מדיניות, בהמשך להערה של מנהלת הוועדה.
<רונן ניסים: החשש כאן הוא שבסופו של דבר שכרנו יצא בהפסדנו.
<רונן ניסים: מערכת תשלומים אמורה להיות מערכת יעילה, אמינה, בטוחה ברוב רובן של ההעברות.
<רונן ניסים: כל אדם וכל פונה הוא עולם ומלואו ואני אומר את זה באמת ואני באמת מתכוון לזה ואני מלווה את היחידה לא מעט שנים אבל בסופו של דבר אם אנחנו מסתכלים על כלל המערכת, אם אנחנו עכשיו נחייב בדיקות כאלה - - -
ישראל אייכלר: רק שדה חובה של שם.
ישראל אייכלר: הצלבת שם ומספר.
<רונן ניסים: אבל כל בדיקה כזאת, כמות הבירורים שנצטרך לעשות.
ישראל אייכלר: הכול אוטומטי.
ישראל אייכלר: זה חוסם.
<רונן ניסים: מספר החסימות יהיה גדול.
ישראל אייכלר: למה גדול?
ישראל אייכלר: אם זה מספר גדול, בוודאי שצריך את זה.
<שלומית אבינוח קואולמן: מי שטעה.
<רונן ניסים: אי התאמה באיות של השם כמו הדוגמה שנתתי.
ישראל אייכלר: אם יהיה עם י' או בלי י' - - -
<רונן ניסים: הם ירצו התאמה של מאה אחוזים.
ישראל אייכלר: כנס ל-גוגל ותראה שאם אתה עושה טעות באיות, הוא שואל אותך האם אתה מתכוון לכך.
ישראל אייכלר: אני מניח שהבנקים ובנק ישראל חכמים כמו גוגל.
<רונן ניסים: כאן תהיה בעיה כי אז אם תהיה לך השלמה אוטומטית, מה הוא ישלים אוטומטית?
ישראל אייכלר: לא, לא אוטומטית.
ישראל אייכלר: הוא שואל אותך האם התכוונת לזה.
ישראל אייכלר: לא השלמה אוטומטית.
ישראל אייכלר: חלילה, השלמה אוטומטית יכולה להביא אותו לטיוואן.
<רונן ניסים: יש כאן חשיפה של לקוח שאולי בכלל אתה לא מכיר ואתה חושף שם של לקוח שמנהל חשבון בבנק אחר.
ישראל אייכלר: אני ממהר, אבל אני חייב לספר סיפור.
ישראל אייכלר: מישהו עלה לרכבת ונתן למישהו סטירה.
ישראל אייכלר: שואלים אותו, מה עשית?
ישראל אייכלר: אומר, אתה משה בורשטיין?
ישראל אייכלר: אומר לו, אני לא משה בורשטיין.
ישראל אייכלר: אה, לא התכוונתי אליך.
ישראל אייכלר: ההוא אומר לו, ולמשה בורשטיין כן מותר לך לתת סטירה?
ישראל אייכלר: אומר לי, מה אכפת לך ממשה בורשטיין?
ישראל אייכלר: זה מה שהבנק עושה לי.
ישראל אייכלר: הוא צריך להגיד לי האם התכוונת למשה בורשטיין.
ישראל אייכלר: לא התכוונת למשה בורשטיין, לא נתתי סטירה.
ישראל אייכלר: לא העברתי.
<רונן ניסים: אנחנו חלילה לא באים להגן על הבנקים.
<שלומית אבינוח קואולמן: נתתי דוגמה שבן אדם בזבז את הכסף.
<שלומית אבינוח קואולמן: הוא קיבל 5,000 שקלים ובזבז אותם.
ישראל אייכלר: וברור שהוא לא יחזיר אותם.
ישראל אייכלר: הוא אפילו לא ידע שהוא קיבל אותם.
ישראל אייכלר: רוב האנשים לא בודקים את החשבון שלהם.
<שלומית אבינוח קואולמן: אבל הבנק אישר את ההעברה.
<רונן ניסים: הבנק מבצע הוראה.
<רונן ניסים: הוא מעביר את הכסף.
<שלומית אבינוח קואולמן: איפה האחריות?
ישראל אייכלר: את לא יכולה להטיל על הבנק את האחריות.
<שלומית אבינוח קואולמן: אז על מי אני מטילה את האחריות?
ישראל אייכלר: אני מטיל עליו אחריות לחסום את הטעות.
<שלומית אבינוח קואולמן: נכון.
ישראל אייכלר: לא שהוא ישלם את הכסף.
<שלומית אבינוח קואולמן: הוא לא משלם את הכסף.
<שלומית אבינוח קואולמן: הוא הולך לבית משפט.
<שלומית אבינוח קואולמן: הם שולחים אותו לבית המשפט.
ישראל אייכלר: אבל לא נגד הבנק.
ישראל אייכלר: לבית המשפט הוא הולך נגד המסכן ההוא שקיבל כסף.
<רונן ניסים: עשיית עושר ולא במשפט.
<שלומית אבינוח קואולמן: ברור.
<שלומית אבינוח קואולמן: אני אומרת כדי למנוע את המצב הזה.
ישראל אייכלר: אני חייב לסיים את הדיון ואני רוצה לסכם.
<עמית חיים: הערה אחת.
<עמית חיים: לפי דעתי לפחות עלולות להיות הרבה חסימות של הוראות שלא יבוצעו ולא מהסיבה שזאת באמת טעות כי לדוגמה אם ניקח את אשתי שיש לה חשבון עם השם לפני שהיא התחתנה אתי ועכשיו מישהו שמכיר אותה עם השם שלי רוצה להעביר אליה כסף, אין התאמה בחשבון למרות שהוא רוצה לתת לאשתי את הכסף.
<עמית חיים: זאת כבר פעולה שלא תבוצע ויש כאלה רבות.
<קריאה: אבל הוא שואל אותה לפני.
<שלומית אבינוח קואולמן: הוא מבקש לדעת מה השם.
<עמית חיים: כשאני הולך לחתונה של מישהו, אני לא שואל מה השם כי אני מכיר אותו היום בשם שלו ואני מעביר אליו.
ישראל אייכלר: כן, אבל אשתך יכולה להגיד לבנק שמגיע לה מזל טוב, היא התחתנה עם משה גצל ומהיום קוראים לי כך וכך אבל אני גם גצל.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, גם אם זה גצל, היא תקבל.
ישראל אייכלר: האחריות של הלקוח ליידע את הבנק לגבי שמו.
<עמית חיים: זה נכון, אבל יכול להיות שלא רציתי לשנות את השם שלי.
ישראל אייכלר: אתה לא רוצה, אז זה השם שלך.
<עמית חיים: אז הכסף לא יעבור.
ישראל אייכלר: כי אמרת שם לא נכון.
ישראל אייכלר: אם השם שלך הוא לסקר ואתה התחתנת עם משה ולא עדכנת את זה, תישא בשם שאתה שומר לך.
<עמית חיים: את הבנק עדכנתי אבל אתה לא מכיר אותי בשם הנכון.
ישראל אייכלר: במקרה כזה, זאת בעיה שלך.
<עמית חיים: יהיו הרבה כאלה.
ישראל אייכלר: אין הרבה כאלה.
<עמית חיים: אם נשלח את מנהלת היחידה שלנו לדוגמה - - -
ישראל אייכלר: בוא נאמר שממאה אחוזים טעויות, זה יהווה פרומיל אחד.
ישראל אייכלר: אני שולח למישהו כסף ואני לא יודע את שמו?
ישראל אייכלר: הוא לא נותן לי את שמו?
ישראל אייכלר: ודאי נותן לי את שמו.
<עמית חיים: הוא כן נותן, אבל אם ניקח את מנהלת היחידה שלנו, קוראים לה עינב עמיר, חלק מכיר אותה כעינב הכט עמיר.
<שלומית אבינוח קואולמן: אני נשואה 12 שנים ומי שמכיר אותי, אני שלומית אבינוח על כל המסמכים ואבינוח קואולמן.
<שלומית אבינוח קואולמן: גם ה-אבינוח קיים בשם.
ישראל אייכלר: לפי מה שאתה אומר, את פרומיל האחוז עוד לא כיסינו.
ישראל אייכלר: אבל את ה-99,9 אחוזים כן כיסינו, של אנשים שזה שמם וזה זכרם לעולם ועד.
ישראל אייכלר: אותם כיסינו.
<עמית חיים: אני חושב שלא כי אנחנו מדברים על מחשב שיצטרך לבדוק את זה.
ישראל אייכלר: הוא יבדוק רק את השם שרשום בבנק.
ישראל אייכלר: אחריות הבנק היא על מה שרשום אצלו.
ישראל אייכלר: הוא לא יכול להיות אחראי אם אדם מחליף את שמו.
ישראל אייכלר: עד כדי כך אני לא אכזר כלפי הבנקים.
<רונן ניסים: אדוני, התוצאה המסתברת היא שבאמת לא מעט העברת ייחסמו וייעצרו.
<רונן ניסים: העברות שבאמת הכוונה שלהן תמומש אם יאפשרו אותן.
<רונן ניסים: חסימות שגויות, מה שנקרא, ויוצא ששכרנו יוצא בהפסדנו.
<רונן ניסים: אני חושב שמה שאפשר לשקול זה הכיוון של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<רונן ניסים: אנחנו יכולים לבדוק מול המערכת הבנקאית לגבי היידוע של הלקוחות, תיאום הציפיות שבאמת השם לא משמש לאימות.
<רונן ניסים: את זה אנחנו יכולים לבדוק.
ישראל אייכלר: לא הבנתי מה הרעיון עכשיו.
ישראל אייכלר: מה זה לאימות?
<שלומית אבינוח קואולמן: זה שהוא מקליד את השם, זה לא אומר שזאת העברה בנקאית.
ישראל אייכלר: זאת הסרת אחריות.
<רונן ניסים: חלילה.
ישראל אייכלר: אני מסיר אחריות.
ישראל אייכלר: אני מודיע לך מראש שאין לי שום אחריות כלפי השם שלך.
ישראל אייכלר: אני רוצה להטיל אחריות על הבנק ולא להסיר ממנו אחריות.
<רונן ניסים: ברמת מדיניות, אנחנו מחפשים את מה שנקרא המונה היעיל והזול.
<רונן ניסים: לקוח, אם הוא יעשה עוד בדיקה לפני שהוא מאשר את ההעברה, לראות שבאמת הפרטים הם אותם פרטים ושהוא לא טעה בהקלדה, זה יחסוך לכולם כאבי ראש וגם לו עצמו.
<רונן ניסים: זה ברמת מדיניות כי מערכות תשלומים, כמו שמנהלת הוועדה ציינה, אנחנו הולכים לכיוון של הכול יהיה באינטרנט, או רוב הדברים יהיו באינטרנט, וכן יש חשיבות לאמינות, גם ברמה של המקבל וגם ברמה של המעביר.
<רונן ניסים: זאת אומרת, שהעסקאות יבוצעו בזמן הקצר ביותר
ישראל אייכלר: אנחנו מסכימים בעיקרון.
ישראל אייכלר: בביצוע, במסקנה של העיקרון, אני חושב בדיוק הפוך.
ישראל אייכלר: אני חושב שכן צריך לחייב את הבנקים, כן לעשות שדות חובה, כן להתאים בין השמות למספרים וזה לא צריך לעכב ולו בדקה אחת אלא אולי בשלושים שניות.
ישראל אייכלר: לשאול אותו האם אתה בטוח שזה המספר וזה החשבון.
<רונן ניסים: אנחנו לא אנשי מחשוב.
<רונן ניסים: אני חושב שחשוב מאוד לבדוק את זה מול אנשי המחשוב.
ישראל אייכלר: אני מוכן לבקש שהבנקים ישלמו את הבדיקה המחשובית הזאת.
ישראל אייכלר: זה עסק שלהם ולא עסק שלי.
ישראל אייכלר: אני אזרח ואני מייצג את האזרחים.
ישראל אייכלר: אנחנו כוועדה לפניות ציבור מסתכלים במיקרו ולא במקרו.
<רונן ניסים: אנחנו אתכם.
<רונן ניסים: אנחנו משתדלים.
ישראל אייכלר: אתה צריך להסתכל יותר במקרו.
ישראל אייכלר: הבנקים עלולים להתמוטט וכולי.
<רונן ניסים: אני לא מסתכל בהיבט הזה.
<רונן ניסים: אני מסתכל דווקא בהיבט של הלקוחות, של המיקרו, שעכשיו אני רוצה לעשות העברה ואני רוצה שההעברה תהיה בזמן הקצר ביותר ובעלות הנמוכה ביותר.
ישראל אייכלר: אבל בדרך הבטוחה ביותר.
<רונן ניסים: בוודאי.
ישראל אייכלר: ברשותכם, אני אסכם.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכל אלה שהגיעו.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת מנגידת בנק ישראל לחייב את כל הבנקים המסחריים להצליב בין שם נכון למספר חשבון נכון בהעברות בנקאיות ולוודא במחשב את נכונות הנתונים על ידי הלקוח לפני ביצוע ההעברה.
ישראל אייכלר: אם בנק ישראל אינו מוסמך לחייב את הבנקים, הוועדה תציע חקיקה לחייב את הבנקים באחריות להצלבת השם עם מספר החשבון גם בארץ וגם בחוץ לארץ, חסימה ואזהרה מפני טעויות כדי להגן על אבטחת ההעברה עבור האזרחים.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת מאיגוד הבנקים, מבנק ישראל ומהבנקים, כל אחד בנפרד וכולם יחד, לעשות בדיקת עלות בקרב מומחי מחשב כך שנדע כמה צריכה לעלות הוספת שדה חובה אחד שמצליב בין השם למספר החשבון ולהעביר לוועדה את הנתונים תוך שבועיים.
<עמית חיים: אם אפשר, שאלה לאור מה שאמרת לגבי הבנקים בחוץ לארץ.
<עמית חיים: אני לא מבין איך זה אמור לעבוד.
<עמית חיים: אם אני מעביר כסף דרך בנק הפועלים ורשמתי שם של לקוח בחוץ לארץ, לבנק הפועלים אין גישה לבנק בחוץ לארץ.
<עמית חיים: הוא שולח את הכסף לבנק בחוץ לארץ.
<עמית חיים: בנק ישראל הרי לא שולט על בנקים בחוץ לארץ.
<עמית חיים: איך אני יכול לחייב בנק בחוץ לארץ להחזיר את הכסף?
ישראל אייכלר: בנק ישראל אולי לא יכול לחייב, אבל בנק הפועלים יכול להגיד לבנק אליו הוא מעביר כספים שהוא לא עובד אתו אם הוא לא בטוח שהכסף הגיע ליעד הנכון.
ישראל אייכלר: אם אתה רוצה, תוודא לי האם זה נכון השם ומספר החשבון.
<רונן ניסים: זה יכול להיות מאוד בעייתי, אדוני.
<עמית חיים: אין לו שליטה על זה.
<עמית חיים: הכספים לא יעברו לחוץ לארץ.
ישראל אייכלר: לא יעברו לחוץ לארץ, ואם הם יעברו, הבנק ישלם.
ישראל אייכלר: זאת דעתי.
ישראל אייכלר: יכול להיות שאני טועה, אני מוכן לטעות.
ישראל אייכלר: הטעות שלי תעלה לבנקים כסף אבל שלא יעלה לאזרח שמסכן, העביר למישהו שהוא לא מכיר אותו ואחר כך הוא ילך לחפש אותו בסין, בטייוואן, בגרמניה, בהולנד ובעוד מקומות.
ישראל אייכלר: זאת הגנה מינימלית על האזרח.
ישראל אייכלר: הגנה על הצרכן.
ישראל אייכלר: אתה יודע כמה חוקים הזויים יש לנו כאן בהגנת הצרכן?
ישראל אייכלר: יכולה הגברת לקנות בגד, לפתוח את כל התוויות ואחר כך להגיד שהבגד לא מוצא חן בעיניה אחרי שהייתה אתו כבר בארבע חתונות.
ישראל אייכלר: הגנת הצרכן.
ישראל אייכלר: כאן כסף, זה יכול להיות שלושים אלף שקלים, יכולים להיות 300 אלף שקלים, ואין הגנה.
<רונן ניסים: רוב רובן של ההעברות הן תקינות.
ישראל אייכלר: אני מכבד את מה שאמרת.
ישראל אייכלר: לעומת זאת, יש צד אחר שאני מייצג אותו כרגע.
<עמית חיים: גם אנחנו מייצגים אותו.
<רונן ניסים: גם אנחנו מייצגים אותו.
ישראל אייכלר: ברוכים הבאים לדיוני הוועדה לפניות הציבור בנושא שהפך ליותר ויותר אקטואלי, בהנחה שאפשר לומר ממש updated, מעודכן ואני לא שמח על כך.
ישראל אייכלר: חשבנו שהשריפה תכבה או תשקע באשדוד, באזור אשדוד, הרבה יותר מוקדם והנושא הוא שריפות הענק וזיהום האוויר באתרי פסולת סביב העיר אשדוד.
ישראל אייכלר: לכאורה זה עניין לא כל כך חשוב, כמו העניין המסוק של טראמפ, איזה צבע יש לו ומבחינת ההתעניינות הציבורית, אבל אני מודה לערוץ הכנסת שהקדיש את הערוץ לדון בנושא הזה, כי לילדים ולקשישים שנושמים את האוויר באזור, זה לא פחות חשוב מאשר באיזה רכב – השני או השלישי – יישב נשיא ארצות הברית בסיור ליד הכותל המערבי.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לכם משהו מניסיון אישי.
ישראל אייכלר: אני גרתי באשדוד לפני הרבה הרבה שנים, יותר מ-30 שנה.
ישראל אייכלר: וכל ערב היינו מרגישים איזו שהיא רוח שאינה מצויה שם, שאמרו לנו אז - היינו אז יותר תמימים, פחות מודעים – שזה מאגני החמצון שליד הנמל וזה מפיץ ריח מאד קשה.
ישראל אייכלר: לפעמים היה קשה לנשום.
ישראל אייכלר: אני יודע על אנשים שהיו צריכים לעזוב את אשדוד בגלל שהיו להם בעיות של נשימה באותה תקופה.
ישראל אייכלר: חשבתי שכבר עברו הזמנים האלה, כי היום, בלי עין רעה, האזור התפתח מאד והנה אנחנו שומעים שכל האזור ומפניות רבות שהגיעו לוועדה, בעקבות ריח חריף שסבלו בעיקר בשבוע האחרון, מה-16 במאי מענני עשן והם פנו למוקדים העירוניים באשדוד ובמקומות נוספים ואמרו שהבעיה ידועה.
ישראל אייכלר: אבל מי שהרגיש את זה, זה היה קשה מאד.
ישראל אייכלר: אני רוצה לנצל את השידור החי, לפנות לתושבים באזור שרוצים לפנות אלינו, שיפנו למייל של הוועדה – זו ועדת ציבור – , או בפקס, מי שאין לו מייל: 02-6408931.
ישראל אייכלר: אפשר אפילו בזמן השידור לשלוח לנו עדויות ותלונות.
ישראל אייכלר: העיקר, כך כתבו לי פה, אני לא בטוח שזה העיקר, הפחד מאי הוודאות ומהחשש.
ישראל אייכלר: אני חושב שהעיקר זה באמת קשיי הנשימה, אבל שניהם זה אותו דבר, כי גם כשאדם חושש שהוא מתחיל לפתח קשיי נשימה ואם הוא אדם חולה אסטמה או קשיש או ילד, אז הוא נכנס לקשיי נשימה.
ישראל אייכלר: אני אקצר בפתיח.
ישראל אייכלר: האזרחים קיבלו הוראות סותרות מהמוקדים השונים, כך לפי הדיווחים.
ישראל אייכלר: חלק מהמוקדים הודיעו שלא לצאת מהבית, לא לפתוח חלונות.
ישראל אייכלר: היו תושבים שהתקשו לנשום בפנים ובעיקר קשישים, חולי אסטמה ונשים בהיריון.
ישראל אייכלר: הדליקה הספציפית פרצה ב-15 במאי 2017, יום שלישי בערב, באמת בבריכות החמצון, שאני זוכר אותן מאז.
ישראל אייכלר: השריפה בבריכות החלה בגלל שריפת קוצים שגרמה לבעירת מעמרי פסולת בפאתי הבריכות.
ישראל אייכלר: התלונות על ריח חזק וזיהום אוויר הגיעו למשרד להגנת הסביבה מאשדוד, יבנה, ניר גלים, עד תל אביב ובת ים זה הגיע.
ישראל אייכלר: המשרד להגנת הסביבה אומר כי גם לאחר כיבוי השריפה קיים קושי לטפל בבריכות עצמן.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שהנושא חשוב, שהרבה תושבים הגיעו מרחוק ואנחנו ניתן להם לדבר.
ישראל אייכלר: כוננים של המשרד להגנת הסביבה ואיגוד ערים אשדוד היו באזור החל מתחילת השריפה לצד כוחות הכיבוי.
ישראל אייכלר: הם שפכו מי קולחין לנסות לכבות את השריפה.
ישראל אייכלר: אני לא מבין בזה, כי יכול להיות שלפעמים שאתה שופך מי קולחין – נשמע מהמומחים – זה עוד מעלה יותר את העשן.
ישראל אייכלר: השליטה על האש וכיבוי השריפה הסופית ארעה רק אתמול – חמישה ימים לאחר שפרצה.
ישראל אייכלר: לאחר מאמצים רבים הצליחו הכבאים לכבות את האש.
ישראל אייכלר: עכשיו האחריות להמשך הטיפול הועברה לעיריית אשדוד ולמשרד לאיכות הסביבה ואנחנו נדון לא רק על מה שהיה, אלא בעיקר על מה שיהיה.
ישראל אייכלר: אחרת לא היינו מתכנסים.
ישראל אייכלר: ממדי הנזק לסביבה וזיהום האוויר שנגרם מהעברה הזאת הם אדירים.
ישראל אייכלר: אין לנו עדיין נתונים מדויקים, אבל אני יודע שהם נמדדו.
ישראל אייכלר: אנחנו נבקש לקבל את המדידות.
ישראל אייכלר: מדובר בחשש אמיתי לבריאות הציבור ויש תחושה שהעניין לא כל כך מטריד את מעצבי המדיניות ומקבלי ההחלטות, שאחראים למחדל.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להפריך את התחושה הזאת.
ישראל אייכלר: מדובר במחדל מתמשך שפוגע במאות אלפי תושבי האזור.
ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לצופים ואולי אתם יודעים את זה כבר, שיש החלטת ממשלה מלפני שלוש שנים בדיוק – 4 במאי 2014 – החלטה ממשלה מפורטת שקראתי אותה, שמחייבת את רשות מקרקעי ישראל לטפל במפגע ומחייבת הקמת ועדה בין משרדית בהובלת המשרד להגנת הסביבה וטיפול במפגע הזה.
ישראל אייכלר: עד היום אנחנו לא יודעים על שום דבר משמעותי שנעשה עד כה, בדיוק שלוש שנים.
ישראל אייכלר: זאת ישיבה ראשונה בנושא של הוועדה שלנו.
ישראל אייכלר: אני כבר אומר שזו לא הישיבה האחרונה.
ישראל אייכלר: היעד שלנו והמטרה, לדווח על סיום המחדל המתמשך שפוגע בבריאותם של מאות אלפי תושבי האזור, כי גם מחר יכולה לפרוץ שריפה כזאת.
ישראל אייכלר: אחת הסיבות שאמרו לי – אני צריך לבדוק את זה בדיון הזה – שיש גנבי מתכת שרוצים למכור את המתכת לסחורה, אז הם מדליקים את הערימות שם באזורים, באתרים ששם קבורים הרבה חומרים, כדי שהמתכת תצא.
ישראל אייכלר: זאת אומרת יש פה גרימת שריפה ולא רק מקרה.
ישראל אייכלר: אומרים לי שאין בעיה של מימון ותקציב, אבל יש בעיה של אי ביצוע; וסיפרו לי שהמדינה השקיעה או הקציבה 64 מיליון שקלים.
ישראל אייכלר: רבותי, אני הייתי יכול לעשות המון דברים ב-64 מיליון שקלים.
ישראל אייכלר: אני לא יודע איך יכול להיות ש-64 מיליון שקלים, במשך שלוש שנים, עוד לא נעשו.
ישראל אייכלר: השאלות הן פשוטות: למה החלטת הממשלה לא יושמה ולא בוצעה.
ישראל אייכלר: למה האזור לא מוגדר.
ישראל אייכלר: מה כמות השריפות שהתרחשה באזור בשנים האחרונות.
ישראל אייכלר: מה הנתונים על מדידת גובה זיהום האוויר והנזק הסביבתי מסביב.
ישראל אייכלר: אני מבין שעיריית אשדוד הוציאה בשנת 2016 מכרז – האם יש זוכה, קבלן מבצע והאם התחילו את העבודות ואם לא, מה לוח הזמנים שמחייב.
ישראל אייכלר: צריך לדבר על אתר רתמים, או שבמשך הדיון זה כבר יהיה?
ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך, אבל יש פה נושא שנקרא אתר רתמים, ששימש בעבר כאתר להטמנת פסולת מעורבת ותעשייתית.
ישראל אייכלר: הוא כבר נסגר בשנת 2003, יותר מ-10 שנים והשריפות מתחוללות באזור – כמו שדיברנו – בגלל חפירה עבריינית של מחפשי מתיכות.