GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרינה סולודקין: דבר שני, אני אפילו חושבת שמצב כזה בגלל הצפיפות בארץ ובגלל כל מיני תנאים, אפילו ועדת חקירה פרלמנטרית ומדעית בגלל שזה כל הזמן אני התחלתי לפני שלוש שנים דעת יעוץ ממשרד לאיכות הסביבה ומשרד הבריאות שאין שום, אתם מבינים שכאן קם מעגל קסם.
ישראל אייכלר: אנשים הפסיקו - -
מרינה סולודקין: אני מעריכה כי זה מאד חשוב.
מרינה סולודקין: זה חכמת הארץ, שגם בועדה הזו.
ישראל אייכלר: אני כל הזמן מדבר על סכנה שאני לא מודע לה.
מרינה סולודקין: מה שאני אומרת, אני מבקשת ועדת חקירה מכיון שיש כאן גם חרדות גם אולי דברים לא נכונים, אבל המצב הפסיכולוגי של קשישים ושל חולים, של ילדים כזה שאנחנו צריכים לדאוג, צריכים להחליט לחקיקה, מה אפשר ולהתקרב.
ישראל אייכלר: החלטות הועדה מאפשרות לנו, ועדה פרלמנטרית - -
מרינה סולודקין: אני יושבת בועדת חקירה פרלמנטרית סחר בנשים.
מרינה סולודקין: מפני זה אמרו בצחוק, יש הפרטת הנשים יש בתי מלון.
מרינה סולודקין: צוחקים.
מרינה סולודקין: אחרי שועדת החקירה שנתיים עם זונות זה פשע מאורגן זה פשע בינלאומי, הקצב כמו בהברחות נשק, ומכירת נשק, לכן אני אומרת, כאן צריכים ועדת חקירה.
עקיבא אפלבוים: אני רוצה להוסיף ולומר דבר כזה, באיזור של בית העם, אין איזור ברחובות אולי מעטים אזורים בארץ, שבהם יש כל כך הרבה מוסדות חינוך נמצאים בצפיפות.
עקיבא אפלבוים: אני כבר לא מדבר על בתי תושבים, בניינים, אבל מוסדות חינוך שהם ממש עוטפים את בית העם.
עקיבא אפלבוים: בית העם היה משכן לתרבות, והעמותה רוצה להפוך אותו למשכן לקריאה, ואנחנו מתנגדים לכך בכל תוקף.
קריאה: השרטוט שלך ממש לא נכון.
עקיבא אפלבוים: אני רוצה להניח לכל עניין הקרינה, בשעתו ב-2001 עיריית רחובות הביעה התנגדות להקמת אתר האנטנות.
עקיבא אפלבוים: זה 12 אנטנות, על גג בניין.
עקיבא אפלבוים: הביעה התנגדות מכמה סיבות, משתי סיבות – האתר מצוי במקום בו מרוכזים מרבית והרבה מאד ממוסדות החינוך, ולפעוטות 4 גני ילדים, וכו', יש עוד גן ילדים בפינה, שלא צוין כאן, והאתר השני זה היה שימור המקום כאתר היסטורי, שאסור לשנות בו את קווי המתאר החיצוני.
עקיבא אפלבוים: והנה, אחרי שהתכנית של סלקום קיבלה אישור על ידי הועדה המחוזית, הרי שהחברה חתמה עם העמותה אשר חוכרת, עמותת בית העם חוכרת את המקום מעיריית רחובות.
עקיבא אפלבוים: אנחנו בתור הורים, אני לא רוצה את הילדים שלי והנכדים שלי לגדל בצל אנטנות.
יעקב בוטניק: אני שוחחתי אתמול גם עם ראש העיר בנושא הזה.
ישראל אייכלר: מה הוא אמר.
יעקב בוטניק: אבל יש לי ממצאים חמורים מאד.
יעקב בוטניק: ראש העיר גם כן אומר שעיריית רחובות מצטרפת לבג"ץ, צר לי מאד על זה שהעיריה מנצלת את הבג"ץ עיריות רמת השרון והרצליה, כנגד תמ"א 36, ובעד להחזיר את המצב לקדמותו.
יעקב בוטניק: אני רוצה להגיד על המקרה הזה, המקרה הזה של רחובות ובית העם, משקף בזעיר אנפין בדיוק את כל הרעות החולות של תמ"א 36, אנחנו יודעים מה זה מחליטים, החברות הסלולריות העבירו בתמ"א 36, את כל מה שהם רצו שזה כולל את זה.
יעקב בוטניק: המצב לפני כן היה שבו היה אפשרות להתנגדויות של תושבי המקום, היום מקימים כגנבים בלילה וזה נודע לתושבים ברגע האחרון.
ישראל אייכלר: מה זה נודע לתושבים ברגע האחרון.
ישראל אייכלר: מה הסדר הרגיל.
יעקב בוטניק: רק ברגע שאתה רואה את ההכנות להתקנת האנטנה נודע לך.
ישראל אייכלר: לא מהפרסומים.
יעקב בוטניק: לא, אין לך שום פרסומים.
יעקב בוטניק: זה בהתאם לחוק, על זה הוגש גם הבג"ץ, להחזיר את הסמכות לועדה המקומית לתכנון ובנייה ולהתנגדויות התושבים.
קריאה: זה לא קשור לעקומת אנטנה.
יעקב בוטניק: לא קשור לעקומה של, לא אני לא אומר לא להקים אף אנטנה, אבל מה שאתם מדגישים לכם פה, ברחובות, זה יכול להגיד לי הנציג כאן, והוא צודק, גם אני הסתכלתי, הסכמה כאן אינה מדויקת, אבל אני אבא והורה לילד בבית ספר סמילנסקי, זה נמצא 50 מטר מבית הספר, ואתה לא יכול להגיד לי שזה לא 50 מטר מבית הספר.
אסף אייזן: 50 מטר, השאלה לאן זה משדר.
יעקב בוטניק: בסדר, אנחנו אומרים כאן דבר אחד, לא יתכן להעמיד כאן במבחן דווקא על הגב של הילדים שלנו, על סמך כל מי שנמצא שמה את הנושא שנמצא ושנוי במחלוקת, זה הניקור הגרוע ביותר.
יעקב בוטניק: מעבר לזה עוד שתי נקודות.
יעקב בוטניק: אמרו כאן המבנה הוא מבנה לשימור, בית העם זה מבנה בעל ערך היסטורי ברחובות.
יעקב בוטניק: העירייה היתה בו פעם, ויש גם תכנית שלפיה העירייה אמורה לעבור לשם.
ישראל אייכלר: האם העירייה הציעה חלופות אחרות לסלולרי.
יעקב בוטניק: אני יודע שהעירייה התנגדה.
ישראל אייכלר: היא יכולה להתנגד, אבל איך אנשים יקבלו את שיחות הטלפון.
ישראל אייכלר: צריך להציג משהו אחר.
יעקב בוטניק: אני מוכן לפנות בקשר לחלופות, אנחנו כאן לא באים להציע כרגע את החלופה.
יעקב בוטניק: יש משהו חמור מאד בנוגע לעמותה.
יעקב בוטניק: וידעו פה נציגים, יושבים פה נציגים של סלקום, ואם לא, תתקשר אליו אחרי הישיבה ותודיע לו.
יעקב בוטניק: אז תשימו לב, העמותה הזאת שהיא חוכרת את זה חכירה ל-99 שנה, היתה אגודה עותומנית כי זה היה בשנת 1934, היא הפכה לעמותה.
יעקב בוטניק: אני הלכתי וביררתי כי רצינו לדעת מי המנהלים היום בעמותה, ואז מה הסתבר לי,
ישראל אייכלר: כולם מתו.
יעקב בוטניק: לא, העמותה נמחקה.
יעקב בוטניק: העמותה נמחקה.
יעקב בוטניק: אין עמותה.
ישראל אייכלר: בגלל שהיא אגודה עותמנית שלא כעמותה.
יעקב בוטניק: לא, היא נרשמה, בשנת 91 הוקמה בעמותה, והעמותה הזאת נמחקה.
יעקב בוטניק: נמחקה, עובדה שהיא נמצאת ברשימה, ונמחקה ב-22.10.2002 היא נמחקה.
יעקב בוטניק: ומתי הוגשה בקשה להחייאת העמותה הזאת, עכשיו ב-6.5, זאת אומרת שגם החוזה שלה עם סלקום הוא לא תקף, ושנציגי סלקום יבדקו את זה גם כי העמותה הזאת לא קיימת.
יעקב בוטניק: אז תשימו לב, יש כאן מחזה אבסורדי של - -
ישראל אייכלר: עכשיו העמותה הזאת כבר קיימת.
יעקב בוטניק: העמותה לא קיימת.
יעקב בוטניק: היא לא נרשמה.
יעקב בוטניק: יש בקשה להחייאה.
יעקב בוטניק: אני כעורך דין אומר לך, העמותה מתה.
יעקב בוטניק: היא לא קיימת.
יעקב בוטניק: עשו חוזה,
ישראל אייכלר: אז מה הבעיה שלך.
יעקב בוטניק: להיפך, אני עובד על זה גם בעירייה כי אני חבר מועצת עיר, ואני נדבר עם ראש העיר ועם כל - -
ישראל אייכלר: אפשר להגיד, אין הסכם ואין שום דבר.
יעקב בוטניק: גם אין הסכם, וגם העירייה משלמת לעמותה שלא קיימת.
יעקב בוטניק: במשך שנתיים, וזה אנחנו עכשיו הוצאנו.
יעקב בוטניק: העירייה משלמת להם שכר דירה על בימת הנוער לעמותה שלא קיימת ועכשיו עמותה שלא קיימת תקבל כסף מסלקום.
ישראל אייכלר: קלקלת להם 12 אלף דולר לחודש.
יעקב בוטניק: אני פונה כאן, ומודה לועדה על האכסניה וקורא לכם להצטרף אלינו במאבק ולפנות לעיריית רחובות על מנת למנוע את המשך הבניה.
עקיבא אפלבוים: אני מבקש מהועדה, לחשוף את החוזה של עמותת בית העם עם סלקום, אנחנו רוצים לדעת, היות וזה נוגע לנו, רוצים לדעת את החוזה, להכיר אותו, ולדעת האם עיריית רחובות היתה צריכה לתת לעמותת בית העם היתר למבנה לצרכי תרבות, ויש לי פה את הסכם - -
ישראל אייכלר: היא לא נתנה, היא התנגדה הרי.
עקיבא אפלבוים: כן, אבל אם ככה, זאת אומרת היא הסכימה.
עקיבא אפלבוים: היא היתה אמורה להתנגד.
עודד אהרון: נציג של ועד ההורים בבית הספר, אני רק אוסיף שני שלושה משפטים.
עודד אהרון: מה שאותי מעניין, בתור אבא לילדים, אני בא כנציג בית הספר, האם נראה לכם כי יש פה מבחן הסבירות.
עודד אהרון: זאת אומרת, להקים אתר עבור הסכמי שידור, בלב אוכלוסייה של ילדים.
עודד אהרון: אנחנו רואים פה כיצד הכסף גובר על בריאות הילדים והתושבים.
עודד אהרון: ואנחנו בתור אבות לבית הספר, חרדים מאד לעניין הזה שבית ספר סמילנסקי מונה היום 600 ילדים, בית ספר שריד עוד 400 ילדים, בימת הנוער קרוב ל-400 ילדים, גני הילדים עוד 200 ילדים, תעשו את החשבון לבד, תגיעו ללמעלה מ-1200 ילדים.
עודד אהרון: ועוד תרשו לי להוסיף, דבר נוסף שמאד חורה לי, כיצד אנחנו ואתם נוכל להביט בעיני הילדים שלנו עוד חמש עוד עשר שנים, חס וחלילה חס ושלום, יחולו מחלות קשות, סרטן או כדומה, מה נאמר, מה נאמר אז ניסינו, חשבנו, טעינו, מה עוד אפשר לומר.
עודד אהרון: אני פונה אליכם פה חד משמעית צריכים לעצור את הבניה של האתר הסלולרי, לאלתר.
עודד אהרון: האנטנות עדיין לא הוקמו, האתר מוכן להקמה, ומחכים רק להם.
יפים קרת: רק דבר אחד, יש ויכוח על נושא של רמות סף.
יפים קרת: כרגע על פי החוק יכול להיות שהאנטנות האלה גם 12 וגם 35 יציגו אותם והם יעמדו ברמות סף.
יפים קרת: הנקודה היא שמההיסטוריה אנחנו למדים שרמות סף הם דבר לא קבוע.
יפים קרת: זאת אומרת התברר בחמש, עשר שנים מה הם רמות סף שנכון היה לקבוע.
יפים קרת: אז לכן אנחנו לא באים פה באיזה שהוא טיעון ואנחנו יודעים מה צריכה להיות רמת סף, אני עשיתי חיפוש אתמול באינטרנט, שתי מילים ילדים נזק וקרינה.
יפים קרת: מצאתי יש רק מיליון שמונה מאות מאמרים בתחום הזה.
יפים קרת: אני לא נכנסתי וקראתי, אני בטוח שמצאו 60% בעד, ו-40% נגד, או 70% נגד ו-30% בעד, זה לא משנה, הנקודה היא שאין בטחון לאף אחד מאיתנו גם לאלה שיושבים מהצד השני, אני מניח, שאכן הדבר הזה לא יגרום נזק בטווח ארוך.
ישראל אייכלר: אני רוצה שתתחילי בשני הנושאים, אבל תנסי לחשוב גם רגע אני כצרכן שרוצה לטפל בשיחות.
חני מונין: קודם כל, הנושא הוא באמת לא קשור רק לירושלים או לרחובות.
חני מונין: זה נושא עולמי.
חני מונין: הנושא לא קשור רק לילדים הוא תינוקות, הוא קשור לכל בני האדם.
חני מונין: פה מדברים רק על אוכלוסייה של ילדים, אוכלוסייה של עולים חדשים, או אוכלוסייה של קשישים בהוסטלים, אנחנו לא עושים הבחנות, בני אדם זה בני אדם.
חני מונין: אני רוצה לציין רק שזה אחד הנושאים, הסוגיות הקשות ביותר שממש אני חשבתי די הרבה על הנושא הזה, ובאמת אני מנסה לחשוב על פתרונות אפשריים, שמצד אחד, כמו שאנחנו תמיד אומרים אי אפשר, ולא צריך לעסוק בטכנולוגיה, מצד שני מדובר בחיי אדם שבטח לא יודעים כמו שכולנו יודעים שהבחנים עדיין לא הוכיחו חד משמעית לכאן או לכאן.
חני מונין: ואין מספיק מחקרי אורך וכו'.
חני מונין: לכן, כמו בהרבה דברים לא פה שנמצא את שביל הביניים, דבר ראשון אני חושבת מדובר על נושא של שקיפות, לתת מידע מקסימאלי לציבור, שזה אומר, אני לא יודעת מה חובת השקיפות היום כשמציבים אנטנה באזור מגורים, האם מידעים בדיבור ישיר את הנוגעים בדבר, כלומר לתת לדיירים עצמם או להורים של הילדים בבתי הספר מידעים אותם.
קריאה: התשובה שלא מידעים.
חני מונין: גם יש שקיפות מסוימת, אני רוצה לדעת שהיא מקסימאלית מבחינת הצרכן ושיביאו אליו הביתה בתיבת הדואר הספציפית שלו את הידוע שמציבים הערב בבנין שלו או בבית הספר של הילדים שלו אנטנה.
חני מונין: זה צריך להיות מפורסם גם בטלויזיה המקומית, גם בעתונים המקומיים, בכל דרך אפשרית.
חני מונין: מה בנוסף, מעבר לזה שמציבים אנטנה, מה זה אומר.
חני מונין: מה המחקרים היום, שיאמר גם לכאן וגם לכאן, הציבור עצמו יחליט אם הוא מוכן לקבל את האנטנה או לא.
חני מונין: שגם יהיה ידוע שאם אין אנטנה יכולת הדיבור שלו בפלאפון יורדת בX אחוזים.
חני מונין: אני אומרת דבר נורא נורא חשוב נוסף שאם אתם שוקלים להציע הצעת חוק בנושא הזה שאסור יהיה לחברת סלולר להציע שום כסף, שקל אחד, לשום מקום גם לא למבני ציבור וגם לא מבנה פרטי תמורת הצבת אנטנה.
חני מונין: מה שקורה היום שמוכרים היום ציבור שלם מוכרים את הבריאות שלו תמורת כסף.
חני מונין: זה ידוע בכל העולם כולו, מדינות מתפתחות שאין להם כסף זורקים לשם כל פסולת רדיואקטיבית, כורים גרעיניים, על חשבון הציבור החלש, כמו תמיד, אני אומרת שצריך להפסיק לפחות פה במדינה שלנו לא לתת יד,
ישראל אייכלר: אבל מה כן שאלתי, לא שאלתי את התושבים מירושלים, אבל אותך כן, כרשות הסתדרות לצרכנות מה הפתרון שאתם מציעים, איפה כן לשים.
קריאה: רחוק, כמה רחוק.
חני מונין: כמובן רחוק.
חני מונין: כמה שפחות מכל במקום ציבורי, באזורים פתוחים.
חני מונין: בהרים.
חני מונין: ישבו כמה ועדות - -
קריאה: מקום פחות צפוף, זה בדיוק מה שאתה אומר עם הראש בקיר, הפוך, רק עם צוות כרית, לנזקים שזה גורם.
חני מונין: אני אומרת שגם היום בערים כמה שהם צפופות, אפשר עדיין למצוא אזורים שהם רחוקים יותר מאזורי המגורים, או הרחקה ממוסדות לימוד.
חני מונין: ויש עדיין ממה שכאן ריאות ירוקות שהם כבר לא כל כך ירוקות, שיציבו שם את האנטנות, אבל עדיין אפשר להיות יצירתיים ולמצוא או לייעד במיוחד כשבונים שכונות חדשות ליעד במיוחד מקומות שהם יהיו מרוחקים.
חני מונין: הוצאתי מהעתון, השיטה למנוע הצבת אנטנות סלולריות ליד הבית, לדרוש פיצוי.
חני מונין: אם תרצו למנוע הצבת אנטנות סלולרית מאיימת בקרבת ביתכם תוכלו לדרוש התחיבות מחברות הסוללה לממן כל תביעה שתוגש לקבלת פיצויים עקב הצבת האנטנה, את השיטה גילתה באחרונה ועדה מקומית בפתח תקוה, שדרישתה לכתב שיפוי, זאת אומרת, העברת אחריות לכל תביעה מחברת סלקום הובילה בסופו של דבר לנסיגת החברה מכוונתה להציב אנטנות ברחבי העיר.
חני מונין: זאת שיטה שאומרת שאם חברת הסוללה נרתעה, זה כבר דבר שאומר דרשני, אם חברת הסוללה נרתעה מלתת את הכתב שיפוי הזה כנראה שהיא עצמה - -
קריאה: את רק לא אומרת שכתב שיפוי הוא על ירידת ערך ולא על נזקים.
ישראל אייכלר: נעבור עכשיו לשמוע את תושבי ירושלים.
אילן קמינצקי: אנחנו כשמדברים כאן על מקומות חלופיים, פנינו לעירייה ובעירייה אמרו, לנו, אתם התושבים תתארגנו ותחפשו מקום חלופי.
אילן קמינצקי: אנחנו התארגנו פה, לא אני כי עוד לא התגוררתי, מספר תושבים ניסינו מקום חלופי עברו גבעה גבעה במקומות וגם זה לא קשה להכחיש, מצאו מקום חלופי ליד מגדל מים, ככה זה נראה, אנחנו לא מומחים בתחום, אבל מצאנו מקום חלופי שהיה מרוחק, אמרנו את המקום הזה ובסופו של דבר נשלל המקום, אמרו שזה קרוב לרשות עתיקות, המקום הזה בסופו של דבר נשלל, למרות שיש - -
ישראל אייכלר: יש אלטרנטיבה.
אילן קמינצקי: אנחנו אמרנו שזו אלטרנטיבה.
אילן קמינצקי: והם החליטו מסיבות שלהם לא לאשר את האלטרנטיבה.
מיכה בן נון: מנהל אגף רישוי ופיקוח בעיריית ירושלים, בענין הטענות לגבי הר חומה.
מיכה בן נון: פה נטענו כל מיני טענות שהם לא סוגית קרינה, אבל אני מבין מהישיבה הזאת עניינה הקרינה.
מיכה בן נון: כי אם זה מראה שימור או לא שימור, או פרוצדורה של תכנון ובנייה, זה לא המקום לדיון, אם כי אני מוכן לפתוח גם את סיפור הזה.
ישראל אייכלר: אנחנו מנסים לפתור בעיה נקודתית של הר חומה - -
מיכה בן נון: הוזכרו כל מיני עניינים של סחר בנשים, אסבסט, להלך אימים על העניין הזה, אני חושב שזה לא המקום.
מיכה בן נון: עיריית ירושלים עוד לפני שהוקמה תמ"א 36, לכל בקשה להיתר בהליך של שימוש גורף הוזמנו מומחים על מנת לשמוע את מה היא מידת הקרינה והמה האפקט שלה.
מיכה בן נון: מומחים, גם שהיו קיימים, הסיטואציה היא שחלק מהאתרים באו להכשרה אחרי שהוקמו בגלל בעיות בין המדינה לבין חברות הסלולריות - -
ישראל אייכלר: מה זה מומחים, איזה מומחים בדקו את הקרינה.
מיכה בן נון: מומחים מטעם הקמ"ט, זה מכון, בדקו אתר אתר, נתנו את ההיבטים התאורתיים, זאת אומרת מה היקף הקרינה באמת, ובהתיחסות ספציפית לכל אתר ואתר, ומה שעולה מהדיונים איתם היה, הוא, ככל שיהיו יותר אנטנות עוצמת הקרינה תהיה הרבה יותר נמוכה.
מיכה בן נון: עיקר הקרינה שהיא יוצרת איזה שהוא אפקט מזיק מבחינת הקירבה, הוא של המכשיר הסולולרי עצמו.
ישראל אייכלר: יותר מאשר האנטנה?
מיכה בן נון: יותר מאשר האנטנה.
קריאה: רק בגלל הקירבה למכשיר - -
מיכה בן נון: ורחובות זה בראש מעייני.
קריאה: רק בגלל הקירבה, ישר למוח אתה מקבל את זה.
מיכה בן נון: נקבעו בזמנו טווחי בטיחות הרבה יותר ממה שנאמר על ידי המומחים.
מיכה בן נון: ועיריית ירושלים קבעה כללים מקדמים, כל זה היה עד תמ"א 36.
מיכה בן נון: והיו התנגדויות ונשמעו מתנגדים, בכל עניין ועניין.
קריאה: אצלנו לא היו התנגדויות.
קריאה: לא הובאו להתנגדויות.
מיכה בן נון: היה, היה בשנת 2001.
ריטה רם: לא היה שום דבר.
מיכה בן נון: הבקשה באה על מבנה מסחרי שהשימוש באותו רגע, השימוש מתחת לא היה בדיוק ברור איזה סוג של מסחר, אבל זה מבנה מסחרי לכל דבר ועניין ולא היתה בעיה לבוא ולהקים עליו אנטנה מבחינה תכנונית.
מיכה בן נון: מה שהסתבר מאותם חוות דעת, שדווקא מי שגר מתחת הקרינה עליו היא אפסית.
מיכה בן נון: זאת אומרת אדם שתהיה מעליו אנטנה שלא יחשוש ממנה מאחר והאנטנה היא חוקית ברדיוסי בטיחה יגידו לנו המומחים על זה.
ישראל אייכלר: מה הולכים לעשות ב-31.12.
מיכה בן נון: ב-31.12 מסתיימת תקופת השימוש, בעוד שאחת מהאנטנות שעל אותו תורן.
קריאה: מה זה מאחת, היו שתיים, מה זה מאחת.
מיכה בן נון: שתי חברות על אותו התורן.
ישראל אייכלר: אז תקחו את, זה אתר אחד וזה אתר שני.
מיכה בן נון: אנחנו כעקרון, הם יכולים להגיש בקשה נוספת, יש להם את הרשות מבחינת חוקיות לחברה, להגיש בקשה נוספת להארכת התקופה, והועדה תדון בבקשה.
מיכה בן נון: אין מניעה לבוא ולדון בבקשה הזאת.
ישראל אייכלר: איזו ועדה תדון.
מיכה בן נון: ועדת תכנון ובנייה.
מיכה בן נון: אני במסגרת הדיונים שלי עם חברות הסלולריות ועם חברת סלקום מהשבוע האחרון, האמת, אני הוזמנתי בהפתעה לדיון הזה.
מיכה בן נון: נודע לי בהפתעה שאני להגיע לכאן.
מיכה בן נון: קבעתי עם חברת סלקום במידה וימצא מקום אחר בהר חומה, שהם יבוא בהצעות, חברת סלקום תביא הצעה באזור הר חומה, מאחר ואם הם יוציאו בכלל את האפשרות להציב אנטנה שם, אז כמובן לא יהיה כיסוי.
מיכה בן נון: ולא יהיה להם אפשרות לשדר.
ריטה רם: היה לנו כיסוי בלי אנטנה.
ישראל אייכלר: הרי בסופו של דבר המטרה שלכם זה להוריד את האנטנה.
ישראל אייכלר: מה שאתם עושים כשאתם מפריעים להם זה שלא שומעים את הטענות.
מיכה בן נון: אני ביקשתי מהם להביא הצעה.
מיכה בן נון: במידה ותמצא הצעה כזאת הם אמרו שהם מסוגלים להביא גם את חברת פלאפון להסיר את האנטנה.
מיכה בן נון: נשקול בחיוב הצעות כולל באזור ברכת המים.
גיל רייכמן: אני רוצה להתיחס, היות ועלה שמי כמה פעמים, אני רוצה להסביר דבר מאד חשוב.
גיל רייכמן: לקבוע מקום לאנטנה, הבעיה העיקרית היא, אני לא יודע אם אתם יודעים מה זה, אבל באיכות הסביבה ידוע זה ענין של מידי, כלומר הבאק ירד, כלומר כל הצעה שאני מביא בהר חומה, אני דוחף את האנטנה למקום אחר עם התנגדויות של תושבי מקום אחר.
גיל רייכמן: אני לא פותר שום בעיה.
גיל רייכמן: הם היו שמחים אם זה למשל, כמו שהם אמרו פה במתחם של הגיחון.
גיל רייכמן: המתחם של הגיחון קרוב מאד לבתי אחרים.
אילן קמינצקי: זה עוד לא במרחק שלנו – א', וב' – אפשר לפזר את זה.
אילן קמינצקי: אי אפשר - -
ישראל אייכלר: הציעו אלטרנטיבה, והיא לא רלוונטית?
גיל רייכמן: לא שהיא לא רלוונטית, אבל כל מקום שהוא יציע - -
ישראל אייכלר: אבל אם הוא יציע על ההר שמולו.
גיל רייכמן: זה לא שווה.
גיל רייכמן: אני רוצה להסביר איך עובדת הרשת הזו.
גיל רייכמן: באופן מפתיע, דרך אגב, ככל שיש יותר אנטנות בעיר יש פחות קרינה.
גיל רייכמן: כי מה שקורה, צריך להתגבר על המרחק, ברגע שהאנטנות מורחקות מהקולט, יש שצריך לשדר ויש שקולט.
גיל רייכמן: הר חומה זה באזור מאד פתוח.
גיל רייכמן: קודם כל, בכדי שתבינו, כשאנחנו מדברים על אנטנות סלולריות אז כאשר מביאים מכשיר בדרך כלל, אחרי מטרים ספורים כשאנחנו מודדים אין קרינה בכלל.
גיל רייכמן: הזכירו קודם שהקרינה הולכת בצורה אופקית, דווקא אם יש אנטנה גבוהה --
קריאה: בשביל זה הייתם צריכים אנטנה - -
ישראל אייכלר: אתם מעוניינים שאפסיק את הדיון.
ישראל אייכלר: אבקש שקט כשאנשים מדברים.
גיל רייכמן: אני מסביר את השיקולים.
גיל רייכמן: מה שקורה כרגע אנחנו הולכים, עיריית ירושלים, זה לא נהוג ברחובות ובמקומות אחרים, עיריית ירושלים יוצאת לסיורים עם אנשי הרדיו, כדי שתבינו את הנקודה, בכל מקום שהחברה הסלולרית מציעה, אנחנו בודקים לפי פרמטרים רבים הרבה יותר ממה שהחוק בכלל דורש.
גיל רייכמן: למשל, אם זה קרוב לגני ילדים, אם זה קרוב לבית ספר, אם זה קרוב למוסד לקשישים, כל דבר שאפשר.
גיל רייכמן: הסיפור של האנטנה שלכם, היה לפני שהיה תמ"א 36, למה, כי חוות דעתו של היועץ המשפטי לעירייה היתה שאי אפשר להקים אנטנות אלא רק על מבנים מסחריים.
גיל רייכמן: נפלתם אולי בגלל צוות קרבן לכך שאי אפשר היה למצוא בהר חומה שום אתר, כי היה אסור להקים אתר קרקעי, והיה אסור להקים אתר על שטחים פתוחים.
ישראל אייכלר: מה הפתרון העתידי פה.
ישראל אייכלר: הפתרון של העירייה אני כבר יודע.
גיל רייכמן: הפתרון העתידי הוא, שאנחנו לצורך העניין, היות וחברה סלולרית עומדת בפני לחץ, הפתרון צריך להיות ברור, אמנם הם יכולים לבנות, אבל אנחנו לא בקלות נאשר להם אנטנה כזאת, בטח לא בהיקף הזה.
גיל רייכמן: שתבינו, מבחינתנו שזה מפלצת ומפגע חזותי, אני עומד מאחורי כל מילה.
גיל רייכמן: אנחנו לא רוצים כאלה אנטנות.
גיל רייכמן: אז ברור להם שכזה, בתנאים האלה לא יאשרו להם, אף גורם לא יאשר בעירייה.
גיל רייכמן: אני בעצמי הסתובבתי איתם כמה פעמים ואני אומר לכם, זה לא דבר פשוט בכלל כי אני לא רוצה, והסברתי פה, שיבואו תושבים אחרים ויגידו, מה, אתה עושה להם טובות, מה פתאום אתה מביא לנו את האנטנה אם זה לא טוב להם למה זה טוב לנו.
גיל רייכמן: זו בעיה לא פשוטה.
גיל רייכמן: אנחנו מחפשים איזה שהוא מקום שהוא יהיה פחות או יותר נטרלי מבחינת השכונה.
גיל רייכמן: לכן, דרך אגב, הם בעצמם רוצים לבוא ולעשות את הבדיקה.
קריאה: בשתי החברות .
גיל רייכמן: שלוש חברות.
ישראל אייכלר: עם מה שאני רוצה לצאת מכם, אני רוצה לצאת מכם עם איזה שהיא תשובה מצאנו בהר זה וזה, אפשרות טכנולוגית לשים, שלא יפריע לשכנים האחרים, הרי אני לא רוצה שמחר הם יגידו שמכרו את הענין, מחוץ לשכונה, עד כמה שאני יודע, ראיתי בהר חומה זה אזור כל כך פתוח, שקשה לי להאמין כאזרח פשוט שלא מבין כלום בקרינה, שאי אפשר למצוא שם איזה צלע הר שיתאים וישלח את ההודעות אל תוך הר חומה בלי לעמוד בתוך השכונה באיזה שהוא קושי.
מיכה בן נון: הבעיה הטופוגרפית צריכה להציב אנטנה שעוצמת השידור שלה היא כזו, שהיא אדירה, והרבה יותר חזקה.
מיכה בן נון: זה הדבר הגרוע ביותר.
גיל רייכמן: אני רוצה להגיד לכם, מה שאני רוצה להסביר לכם, זה לא שאנחנו מטילים באופן גורף אחריות מוחלטת עליכם, אלא מה שאנחנו אומרים זה למצוא מקום על עירייה זו במידה רבה היא צריכה לעמוד בצל פה ולא להכנס בחוד כי כמו שהסברתי זה קודם כל חובתה של החברה, או חברות בעצם, לאתר אתרים ולא חובת עיריית ירושלים.
גיל רייכמן: עיריית ירושלים כשמדובר באתרים עירוניים, הקצאת אתרים עירוניים זו חובתנו.
גיל רייכמן: אז מה שאני שקורה, אנחנו הצענו מספר אתרים, הם לא מקובלים, דרך אגב יותר רחוקים מאשר האנטנה כיום, אבל התושבים לא כל כך מרוצים.
גיל רייכמן: הבעיה היא גם להשביע את רצון התושבים.
גיל רייכמן: לדוגמה, יש לנו עמודי תאורה עירוניים שהם מופקים אחד לגדול, לא הם לא רוצים.
גיל רייכמן: למה, ככה.
ישראל אייכלר: עוד לא שמעתי פתרון.
גיל רייכמן: לא, מדובר על אנטנות.
ישראל אייכלר: עמירם, אולי לך יש פתרון מה שעוד לא אמר גיל.
ישראל אייכלר: כי מה שגיל אמר אנחנו יודעים, תן לזה פתרון מעשי.
עמירם רותם: מה שגיל אמר, אני גם מכיר את השטח.
עמירם רותם: אם התושבים מוכנים אפשר גם להסיט את האנטנה ממקומה הנוכחי כ-15 מטר, כי הטופוגרפיה לא מאפשרת יותר מכך, יש שם עמודי תאורה של הרחוב.
עמירם רותם: אני שאלתי, אמרו לי, לא, זה לא עוזר כלום, אנחנו לא רוצים אותם בכלל.
עמירם רותם: אפשר להוריד את הגובה, להסיט אותם 15 מטר - -
גיל רייכמן: לאן?
גיל רייכמן: יש גן ילדים.
עמירם רותם: גן ילדים נמצא אי שם 100 מטר למטה.
גיל רייכמן: ובית הספר - -
ריטה רם: היא משדרת כמו מטריה.
ישראל אייכלר: איך היא משדרת.
עמירם רותם: כמו פרוז'קטור.
ישראל אייכלר: מה הפתרון שאתה מציע.
ישראל אייכלר: צריך להגיע להצעת פתרון.
עמירם רותם: ההצעה, אני מזכיר את האנטנה במקום הנוכחי שלה, רק מרחיק אותה ומשפר את המראה שלה, ואז אין פה בעיה עם כל השכונה, להעביר אותה לברכת המים, ברכת המים נקראת בתמ"א כגן ציבורי, והיום הוא מפותח כגן ציבורי ומה שמציעים זה להעביר לגן ציבורי שמשמש לכל תושבי השכונה, להעביר את שלוש אנטנות.
עמירם רותם: אם תושבי השכונה מגיע לאותו מקום של גן ציבורי, כי אם אנטנה היתה פעילות צבאית בבית סחור, אז אם אנטנה כדי לסייע לכוחות מיד קבלנו טלפון לא רוצים אנטנה פה, לא מעניין אותם שזה צבא, לא מעניין אותם כלום, שירחיקו את הצבא מפה.
עמירם רותם: אין לנו סמכות על כך, כי הצבא באמצע מבצע צבאי, אין מה לדבר בכלל על כך.
עמירם רותם: הרגישות של התושבים לנושא הזה, גברה והגיעה לרמה כזאת שאנחנו צריכים את ההסכמות שלכם, כי מדברתי אתך או עם מישהו אחר בטלפון, אמר לי לא רוצים בשכונה לחלוטין.
עמירם רותם: כשאומרים לא לחלוטין, זה יגיע בצורה אחרת.
עמירם רותם: זה חוקי או לא חוקי, לא עדיף להגיע להסכמות, להבנות.
ישראל אייכלר: אם זה יהיה משהו אולי נגיע.
עמירם רותם: הפתרון שאמרתי, עמודי התאורה, -
ישראל אייכלר: אתם תסכימו, להוריד את זה ולעשות את זה - -
עמירם רותם: זו בעיה אחת, אתה רוצה פלאפון, הפלאפון בא עם אנטנה.
עמירם רותם: כך בחשבון שבשכונה תהיה אנטנה.
עמירם רותם: בשכונה תהיה אנטנה, ותאורה בכניסה.
עמירם רותם: חלק מהפתרונות זה בדיוק כמו שהצעת.
עמירם רותם: בצד השני של השכונה בכניסה יש כבר אנטנות, יש משדרות מרחוק לכיוון השכונה.
עמירם רותם: הבעיה היא שהם גרים מצד שני.
עמירם רותם: הצד השני צד של הצל.
עמירם רותם: אין אפשרות ללכת רחוק ולהתחיל מבצע.
קריאה: אי אפשר לקבל אנטנה מאד גבוהה.
עמירם רותם: לא, אי אפשר.
עמירם רותם: זה לא עובד.
עמירם רותם: אי אפשר לשים אנטנה במצפה רמון שתשדר לכל הארץ.
עמירם רותם: תאמינו, זה היה הרבה יותר זול.
עמירם רותם: לא, זה לא עובד כי האנטנה לא כך עובדת.
קריאה: את רוצה רדיו, את רוצה רשת ב', זה מה שאת מציעה.
קריאה: את רוצה טלויזיה סלולרית.
גיל רייכמן: מדדת מרחק של אנטנה ממשפחת רם, מהמרפסת, המרחק הוא 36 מטר, הוא 30 מטר מהסלון - -
ישראל אייכלר: אני מציע הצעה, אתם תקבלו את זה או לא תקבלו את זה, אני רוצה למצוא מפתח לפתור את הבעיה של הר חומה.
ישראל אייכלר: נקים פה, אולי, בהסכמתכם, ועדה של שלושה אנשים, אחד נציג שכונה, אחד נציג העירייה ואחד נציג הסלולרי, שישבו יחד למקם, בהנחה שחייבת להיות אנטנה כדי שאנשים יקבלו שיחות, במקום שיביא פחות תקריות.
מיכה בן נון: לציבור הירושלמי יש מינהל קהילתי, אנחנו נבוא בדברים עם המינהל הקהילתי על מנת למצוא מקום שיהיה, מבחינתי נציג המינהל הקהילתי הוא יהיה נציג הציבור.
מיכה בן נון: כי אני לא יכול לקבוע על משהו שהציבור לא יסכים, לא מקבל אותו כנציג הציבור.
ישראל אייכלר: את מוכנה להיות נציגה, אתם מוכנים לקבוע ביניכם.
מיכה בן נון: אנחנו מציעים את ריטה רם.
ישראל אייכלר: העירייה את מי אתם רוצים, את עמירם רותם.
ישראל אייכלר: הגב' ריטה ועמירם, ומהצד הסלולרי מי?
מיכה בן נון: אנחנו נבחן את העניין עם העירייה.
ישראל אייכלר: אז תתחילו ביניכם, ירשם כך – נציג עיריית ירושלים לא נקבע מי, נציג התושבים שיקבע על ידי המינהל הקהילתי, ותוך כמה זמן צריך להגיע לפתרון.
ישראל אייכלר: חודש, חודש מספיק.
ישראל אייכלר: תוך חודש.
ישראל אייכלר: סיימנו את העניין של הר חומה.
ישראל אייכלר: העניין של ירושלים נסגר.
ישראל אייכלר: אנחנו נחזור לנציגי הממשלה.
עקיבא אפלבוים: נוכל לסכם רק 3 נקודות.
אסף אייזן: צהרים טובים לכולם.
אסף אייזן: מפורום החברות הסלולריות, שזה גוף שמטפל בכל הקשר עם הציבור בכל הקשור לאתרי שידור מטעם גם סלקום, גם פלאפון, וגם פרטנר.
אסף אייזן: הנושא הזה של האתרים זה לא פעם ראשונה שאני יושב בועדה, אמנם זה פעם ראשונה בועדת כנסת לפניות הציבור.
אסף אייזן: אבל יש דיונים על כך בהרבה פורומים, גם רשמיים גם בלתי רשמיים שאנחנו מטפלים בהם, ובסופו של דבר כמו לא תמיד הטענות מציגים את מחקרים בדרך כלל בצורה מאד מאד מפחידה ושלילית ובהשפעות של כל מיני גורמים.
אסף אייזן: וכולם אומרים בכלל, לא צריך את זה ולא רוצים את זה, והכל טוב ויפה.
אסף אייזן: בסופו של דבר מה שאנחנו מתעסקים פה, זה רשת סלולרית.
אסף אייזן: אני רוצה להסביר ממש בדקה, איך זה עובד.
אסף אייזן: מאד פשוט, הציעו כבר כאן לשים אנטנה אחת גדולה במרכז העיר ואז באמת יהיה הכי קל לכולם, והכל יהיה פשוט ונחמד.
אסף אייזן: זה לא עובד, רשת סלולרית בנויה על חלוקה של כל השטח לתאים קטנים.
אסף אייזן: בניגוד לרדיו למשל, קול ישראל, רשת ב', גלי צה"ל ודברים כאלה, שיש אנטנה אחת בדרך כלל גדולה, שמשדרת באמת כמו מטריה מסביב לכל הכיוונים, רשת סלולרית בנויה אחרת לגמרי.
אסף אייזן: אמנם משתמשת באותם שידורים כמו שהרדיו משתמש, אותם שידורים בדיוק, אין הבדל בין הדברים, אבל היא עושה את זה באמצעות חלוקה של השטח לאזורים קטנים ובכל תא שטח קטן כזה, יש אתר שידור.
אסף אייזן: אתר השידור דואג לכך שבאותו תא קטן שבדרך כלל הוא כל 200-300 מטר באזור עירוני, צריך שידור כזה, הוא דואג לכך שבאותו תא קטן תהיה קליטה.