GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יולי תמיר: אבל לא בריאיונות.
יולי תמיר: תבדוק בבקשה את עצמך, בריאיונות אני חושבת שמה שנאמר פה הוא נכון לגמרי: יש הטעיה מאוד מובנית לכיוון דברים.
יולי תמיר: תן לעצמך דין וחשבון מתי היה פאנל של נשים לבד בתכנית שלא עסקה בענייני נשים, אלא למשל בנושא חוץ וביטחון, ומתי היה פאנל של גברים בלבד, ותחזור אליי עם תשובה.
עומר בן-רובי: השאלה היא האם זה נובע מאפליית נשים או זה נובע מזה שפחות נשים עוסקות בתחום.
דניאלה במברגר-אנוש: כעבדתי בשדולת הנשים נתנו רשימות ארוכות---
יעקב מרגי: בכל מקרה זה יותר מהחרדים.
עומר בן-רובי: אני בטוח שזה חלק מהתשובה, ואין פה רק אפליה נטו.
יולי תמיר: אחד הדברים שאנחנו צריכים לבקש זה דיווח; כי אם יתברר שיש עוד נשים מרואיינות, ואם יתברר שאנחנו יכולות לספק – נשים מקצועיות שעומדות בכל קריטריון, אני לא מבקשת ממך שתראיין מישהו חסר קישורים.
יולי תמיר: זה נכון לגבי כל גופי השידור במדינת ישראל: בנושאים מקצועיים לא מראיינים נשים, בדרך כלל לא מראיינים ערבים, בדרך כלל מראיינים מישהו עליהם.
יולי תמיר: בא סוציולוג גבר שמסביר מה קורה לנשים או לחרדים או לערבים ולא מראיינים את הקבוצה הזאת.
יעקב מרגי: בדקתי שאחמד יאסין הופיע בשידורים הממלכתיים שלנו יותר מהרב אמנון יצחק.
ישראל אייכלר: נועם ארנון נמצא פה.
יולי תמיר: רגע, הוא לא סיים את דבריו.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיב לשאלה.
ישראל אייכלר: אתה אמרת שהכתבים מונחים לא לפגוע בנשים או בסטיגמות.
ישראל אייכלר: הוא רצה להגיב, אז אולי אחר כך אתה.
יולי תמיר: הוא פנה בכתב לוועדה?
ישראל אייכלר: כאזרח שביקש להתלונן.
ישראל אייכלר: פנה אליי.
יולי תמיר: למה לא ראינו את הפנייה שלו?
ישראל אייכלר: בוועדת החקירה.
אורן הלמן: כמו ששמתם לב, בחודשים האחרונים יש עלייה די דרמטית בשיעורי הצפייה בערוץ אחד.
אורן הלמן: חשוב לנו מאוד להתמקד בפריפריה.
אורן הלמן: אנחנו הקמנו אולפנים גם בבאר-שבע וגם בקריית שמונה; הבאנו סדרות, כמו "דרומה"ש עוסקת במתפרה במצפה רמון; החזרנו את "מבט שני" שמביאה סרטים תיעודיים, גם "הסיפור האמיתי" שמביאה סרטים תיעודיים של תופעות שוליות בחברה – חלק בוודאי לא, אבל זה יוצר דיון.
אורן הלמן: יש בערוץ 33 את "ריח מנטה"; בחודשים הקרובים יוקלטו תכניות שירה בקריית שמונה ובמעלות, בצפון הרחוק.
ישראל אייכלר: השאלה שלי היא לא בדברים היפים שיש בוודאי.
ישראל אייכלר: כמו שהתקשורת עושה, היא מתמקדת בדברים שאינם כל כך יפים.
ישראל אייכלר: איך אתם מתמודדים עם בעיות בתקשורת?
ישראל אייכלר: למשל, כמה עובדים יש ברשות השידור?
ישראל אייכלר: 3000 עובדים?
אורן הלמן: פחות.
ישראל אייכלר: כמה ערבים, למשל, כמה חרדים עובדים?
יצחק וקנין: אין חרדים בכלל.
אורן הלמן: גם לי אין פה נתונים כאלה.
יצחק וקנין: יש איזה כתב חרדי לרפואה.
אורן הלמן: יש תחנת רדיו, רשת "מורשת" שעוסקת---
נועם ארנון: יש לי שאלה לדובר רשות השידור: ביום ראשון בערב הוזמנתי להרצאה בפני חיילים כפי שאני עושה מזה שנים.
נועם ארנון: אני נוסע בדרכי יהודה, מסכן את חיי.
נועם ארנון: למחרת ביום שני, לאורך כל היום אני מוצא את עצמי מוכר כאויב העם: נועם ארנון הוזמן להרצות בפני חיילי צה"ל.
נועם ארנון: מדברים מהבוקר, מהחדשות של 5:30 לאורך כל היום, וכל מגישי התכניות ברשת ב' –דובר הישוב היהודי בחברון נועם ארנון הוזמן בפני חיילים, אריה גולן אומר: "נועם ארנון מרפה את ידי החיילים"; ענת דוד אומרת: "אנחנו חוזרים לעניין שבו פתחנו בתחילת המשדר: הצבא הזמין את נועם ארנון להרצות בפני חיילים"; אסתי פרז---
ישראל אייכלר: מה התלונה?
נועם ארנון: כל כתבי רשת ב' עוסקים בזה כאילו זאת חדשה מרעישה.
נועם ארנון: אם היה מוזמן דובר של מקום אחר להרצות---
ישראל אייכלר: יש ביטוי שנאמר נגדך?
נועם ארנון: בוודאי.
נועם ארנון: נאמר שאני פוליטיקאי, ואני חושב שזו השמצה נוראה נגדי.
נועם ארנון: אני חושב שאני מייצג את המקום נאמנה ובצורה מקצועית.
נועם ארנון: תוקיע אותי כי נסעתי בלילה לבסיס אימונים לכיש להרצות בפני החיילים.
נועם ארנון: אני עושה את זה שנים בהתנדבות, לא כמו רבים מאנשי שמקבלים על זה ימי מילואים.
נועם ארנון: אני עושה את זה בהתנדבות מלאה, ואני לא רוצה להיחשב כפוליטיקאי ולא להיות מושמץ יום שלם בשיטתיות ברשת ב' ללא זכות תגובה.
נועם ארנון: פעם אחת קיבלתי זכות תגובה בשעה 10:30, ולאורך כל היום לא קיבלתי זכות תגובה כלשהי.
ישראל אייכלר: ביקשת?
נועם ארנון: ודאי שביקשתי.
נועם ארנון: הדבר הזה הוא חמור ביותר.
עומר בן-רובי: ההרצאות שלך קורות יותר מאשר פעם אחת, נכון?
נועם ארנון: מאות הרצאות בפני חיילים.
עומר בן-רובי: להיפך, אז תראה את הצד החיובי של העניין.
עומר בן-רובי: עד היום לא עסקו בעניין.
נועם ארנון: ההיסטוריה הלאומית הציונית חשובה, ובגלל השידור הזה אמרו לי להפסיק את ההרצאות.
יולי תמיר: זכות הציבור למחות על זה.
יולי תמיר: מה אתה רוצה?
נועם ארנון: רשות השידור מנצלת--- רשות השידור צריכה לתת לי את זכות התגובה ותאמר בדיוק מה הטענה שלה.
נועם ארנון: לא יכול להיות שמוקיעים אותי כאויב העם, כפוליטיקאי שחדר לצה"ל.
נועם ארנון: אני שירתי בצה"ל; הבן שלי הוא היום מפקד ביחידת חי"ר.
נועם ארנון: אני לא מוכן שישמיצו אותנו כמי שחודרים כאויב לתוך הצבא! ומנצלים את רשות השידור ואת רשת ב'.
ישראל אייכלר: האם כתבי "קול ישראל"ושדריו יכולים או מורשים לקבוע מי יוזמן או לא יוזמן להרצות בפני חיילים?
אורן הלמן: עקרונית לגבי התלונה, צריכים לבדוק את הדברים.
אורן הלמן: נתנו זמן לפנות אלינו ולכתוב.
אורן הלמן: יש לנו אומבודסמן שיבדוק את התלונה שלך כמו כל תלונה אחרת, יגיעו למסקנה וידווחו לך עליה.
אורן הלמן: אתה לא יכול לצפות שעל רגל אחת אני אענה לך.
ניר גרסון: הנושא הרשמי של הדיון על זכויות וסטיגמות מטופל בשני מישורים: האחד, רגולציה וכללים.
ניר גרסון: נכון שהם לא תמיד עוזרים, אבל יש להם משמעות לפחות הצהרתית, ויש סנקציות לצידן.
ניר גרסון: הכללים שלנו מבטאים, כמובן, מחויבות לחופש ביטוי, אבל בהחלט משקפים עמידה על שמירת כבוד הבריות.
ניר גרסון: כבר היום יש לנו כללי אתיקה שמחייבים לשמור על כבוד אנשים פרטיים וקבוצות באוכלוסייה, וגם סעיף ספציפי שאוסר במפורש לציין במשדר את מוצאו של אדם, דתו, לאומיותו אם זה לא רלוונטי.
ניר גרסון: זה כלל שקיים היום.
ניר גרסון: לפני כמה חודשים המועצה לשידורי כבלים הוציאה טיוטה של כללי אתיקה חדשים שבהם יש סעיף שאומר במפורש: "בעל הרישיון לשידורים יימנע מלכלול בשידוריו שפה, דעות קדומות וסטראוטיפים העלולים להשפיל או לבזות שלא לצורך אדם כשלעצמו או כחלק מקבוצה".
ניר גרסון: זאת טיוטה שאנחנו עובדים עליה, והיא רק משקפת כמה זה חשוב לנו.
ניר גרסון: הצד השני של כל נושא ההכללות ויצירת הסטיגמות על קבוצות באוכלוסייה או הדרה – מושג שכמה אנשים נכבדים פה השתמשו בו – קשור לאופיים של השידורים.
ניר גרסון: השידורים בחברות הכבלים והלוויין, יש בהם הרבה ערוצי נישה.
ניר גרסון: שם ניתן מקום של כבוד לקבוצות מיעוט.
ניר גרסון: הזכירו פה את ערוץ "בריזה", יש הערוץ הישראלי בשפה הרוסית, בעזרת השם יעלה גם ערוץ ישראלי בשפה הערבית – זה מכרז שאנחנו עובדים עליו עכשיו.
ניר גרסון: יש ערוץ מורשת.
יעקב מרגי: מה עם אמהרית?
ניר גרסון: במסגרת שידורי הכבלים יש גם שידורים של גופים קהילתיים ששם ניתן פתח ובמה לקבוצות---
עומר בן-רובי: יש לך קבוצה שמשדרת בפרסית בערוץ האזורי.
עומר בן-רובי: יש לך עוד מהדורות שונות בתחום הזה.
עומר בן-רובי: למה אתה לא מציג את זה?
ישראל אייכלר: מקוצר זמן, נשאל את נציגת משרד המסחר והתעשייה האם יש לכם אמירה בעניין של פגיעה בזכויות האזרח וסטיגמות בתקשורת?
ישראל אייכלר: או שאתם לא מתערבים בעניינים האלה?
חיה פרי: בטח שיש לנו.
חיה פרי: לשכת הדובר מטפלת באמירות ומוציאה הודעה.
חיה פרי: אם זה לא בדיוק כמו שהיא רוצה יש לה מערכות שהיא נכנסת אליהן ומגיבה בהתאם.
ישראל אייכלר: הוועדה תמשיך לדון בנושא הזה בעתיד, אבל כסיכום ביניים אני מציע לסכם כך: הוועדה פונה לגלי צה"ל בבקשה להקים ועדת בדיקה בנושא אמנון יצחק ואברי גלעד, ותגיש לנו את המסקנות, וקודם כל את העובדות.
ישראל אייכלר: ב.
ישראל אייכלר: קריאה לריסון ויחס הוגן לגבי כל אמצעי התקשורת, וקריאה בעיקר לתקשורת הממלכתית והציבורית.
עמר בן-רובי: יש תכתובת משפטית ענפה בין שני הצדדים.
עמר בן-רובי: אני לא בטוח שכדאי.
עמר בן-רובי: יכול להיות שנשקיף על זה ונלמד את הנושא, אבל אני לא בטוח שכדאי שאנחנו ניכנס בתור צד.
ישראל אייכלר: ראינו שהעובדות עצמן שנויות במחלוקת.
עדי בן-שך: עצם הדיון בוועדה יפגע בדיון המשפטי.
ישראל אייכלר: לא הדיון בוועדה---
חיים כץ: זה לא דיון משפטי, אלא ציבורי קודם כל.
ישראל אייכלר: אם החברים לא מסכימים, אז לא הגענו להסכמה.
ישראל אייכלר: הוועדה קוראת לריסון ויחס הוגן בכל אמצעי השידור וקריאת התקשורת הממלכתית, הציבורית לשמור על כבודו של כל אדם בכל ציבור ובכל חברה.
יעקב מרגי: ולהמליץ בפני אברי גלעד להתנצל בפני הרב.
יעקב מרגי: אברי לא יכול להתנצל?
יעקב מרגי: המילה אנטישמיות מקפיצה אותנו כל פעם שזה עולה.
יעקב מרגי: מה יקרה אם אברי גלעד יתנצל.
יורם חכם: תן להם שיבדקו.
ישראל אייכלר: מבקש מכל כלי התקשורת לייצג בהגינות את כל הקהילות.
קריאה: אם הוועדה לא קוראת להתנצלות זו גם אמירה.
קריאה: הוועדה יכולה לבקש התנצלות זה קרה בוועדות הכנסת.
יולי תמיר: זה לא לעניין.
עומר בן-רובי: אתם יכולים לקרוא לסבלנות ולייצוג או למתן במה ולא לעסוק בבעיה הספציפית הפרטית הזאת, במיוחד אם כרגע נמצאת בהליך של דו-שיח בין שני הצדדים.
עומר בן-רובי: זה לא התפקיד של הוועדה.
ישראל אייכלר: אנחנו קוראים לפתוח בתקשורת הישראלית נציגים של כל הקהלים הישראלים ולייצג בהגינות את הקהלים החיים בארץ.
ישראל אייכלר: הוועדה קוראת לחוקק חוק לחייב את כל גופי התקשורת לדווח דיווח שנתי על הנושאים הציבוריים שעסקה בהם והמרואיינים שהזמינה לדיון בנושא כדי שתהיה שקיפות ויראו כמה אנשים הוזמנו ולא הוזמנו לריאיון.
ישראל אייכלר: הוועדה תגבש הצעות להתייעצות עם אנשי תקשורת שיחייבו באחריות אישית על ביטויים וטיעונים שמשמיעים אנשים שונים בתקשורת.
יצחק וקנין: כל הדיון הזה, באמת.
יצחק וקנין: בכל זאת לוועדה הזאת יש מה לומר.
יצחק וקנין: לא כדי לעשות פה דיון וללכת.
יצחק וקנין: נאמרה אמירה מאוד קשה.
יצחק וקנין: אני לא חושב שזו פגיעה אם הכתב אברי גלעד יתנצל.
ישראל אייכלר: אתה מבקש הצבעה?
ישראל אייכלר: שתהיה ועדת בדיקה לא מטעמנו---
עדי בן-שך: מה יקרה אם הוועדה תקרא לאברי גלעד להתנצל, ומחר הרב אמנון יצחק יגיש תביעה על זה שכאילו אברי גלעד מודה שהוא אמר---
חיים כץ: כבוד היושב-ראש, אני מבקש להוציא את הרב אמנון יצחק מהדיון הזה, בוא נדבר על הציבור שנפגע מהאמירה הזאת.
ישראל אייכלר: הוועדה תקרא לגלי צה"ל---
חיים כץ: איפה הציבור החרדי שנפגע מהאמירה הזאת?
צבי יעקובסון: אני מנהל סיעה, ויש כללים בכנסת.
צבי יעקובסון: כשמישהו אמר "אנטישמי", לא נתנו לו להיחלץ.
יצחק וקנין: לדעתי, הוא חייב להתנצל.
יולי תמיר: אי אפשר ככה.
יולי תמיר: צריך לקבל את התמליל, לקבל את הפרוטוקול.
ישראל אייכלר: יש ויכוח על הדברים עצמם---
יצחק וקנין: התמליל בידיים שלי.
חיים כץ: סליחה, כבוד הרב אייכלר, הוא לא יכול להסתתר מאחורי הטענה שהדברים לא נאמרו.
חיים כץ: אתה טוען שהדברים לא נאמרו?
עדי בן-שך: יש מחלוקת---
ישראל אייכלר: חברי-הכנסת יסכימו לקריאה של הוועדה וגלי צה"ל לשבת עם ארגון "שופר", להגיע להסכמה ולהעביר אלינו.
יולי תמיר: בסדר.
עדי בן-שך: הייתם מודיעים מראש.
עדי בן-שך: זה לא נושא הדיון.
עדי בן-שך: הדיון הוא ערכי.
יצחק וקנין: מה ערכי בשבילך?
ישראל אייכלר: הוועדה קוראת לגלי צה"ל ולארגון "שופר" לשבת ביחד ולהגיע להבנות ולהסכמות ביחד בעניין הביטויים בעניין אמנון יצחק, ולהעביר אלינו את הממצאים.
ישראל אייכלר: אנחנו נקיים דיון נוסף כדי לראות איך הדברים התקדמו.
ישראל אייכלר: שלום, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
ישראל אייכלר: את הישיבה הזאת אפשר לסכם בשורה אחת - פשוט לתת יחס נאות לכל אלה שנזקקים לשירות התעסוקה, אך זה יהיה מאוד פשטני לומר את הדיון הזה.
ישראל אייכלר: כשאנו מגיעים לכנסת אנו חייבים לעבור את תנועת המחאה הזאת של האנשים.
ישראל אייכלר: כאשר אנחנו בכנסת זרקנו, כשההסתדרות הוציאה אנשים לרחובות, כאשר מאות-אלפי מובטלים באים ללשכת התעסוקה ואף אחד לא רצה לשמוע את קולם, חשבו שכל אחד דואג רק לעצמו, ושאותם האנשים שיושבים באוצר ומחליטים את ההחלטות לעם ישראל – חלקם במשכורות לא גדולות וחלקם במשכורות עתק - הם יודעים מה טוב ליהודים.
ישראל אייכלר: לא כן נציגי הציבור – אחרי הכל, מה הם?
ישראל אייכלר: פוליטיקאים; לא כן ההסתדרות, ודאי שלא המובטלים, שבכלל לא יוצאים לעבוד.
ישראל אייכלר: נוצא מצב הפוך, שהוא סכנה לדמוקרטיה כולה; במקום שהאזרחים, שבמדינה ריבונית חילונית כמו מדינת ישראל הם הריבון, הריבון הוא השלטון, והשלטון הוא לא אותם אזרחים שבוחרים בנציגיו, השלטון הוא לא ההמשלה הנבחרת, אלא אותם פקידים שמקבלים כל שנתיים שר אוצר חדש, כמו ביבי נתניהו, שלפני ארבעה חודשים קיבל תוכנית מלאה ומוכנה – תוכנית מגירה של שנים, והם יודעים מה טוב.
ישראל אייכלר: את כל הצעקות צריך לעבור.
ישראל אייכלר: יתנו למפלגה כזאת עוד 120 מיליון שקל, למפלגה אחרת, ויגמרו עניין.
ישראל אייכלר: עכשיו זה בא לנו בפנים.
ישראל אייכלר: אחת הגזירות הנוראות של התוכנית הכלכלית, שבכלל לא היינו מודעים לה, זה שאותם אמהות ואנשים שמקבלים הבטחת הכנסת - לא מספיק המצוקות שלהם, שהם צריכים ללכת לקופות חולים וכו', הם גם צריכים לבוא ללשכת התעסוקה ולהצהיר.
ישראל אייכלר: זה תוספת מאמץ כבד מאוד על האזרחים, גם על עובדי לשכות התעסוקה, ובמצב הקיים של המבנים של לשכת התעסוקה, כאשר תעסוקה אין, זה מצב בלתי-אפשרי.
ישראל אייכלר: לכן ביקשנו מהפונים ומהרשויות לבוא ולדון היום בשידור חי.
ישראל אייכלר: גם אנשים שרוצים לצלצל ולפקסס תוך כדי דיון, מוזמנים לעשות כן.
ישראל אייכלר: מזכירת הוועדה רויטל תקבל את הפקסים.
ישראל אייכלר: מספר הפקס הוא 6496184-02.
ישראל אייכלר: אנו מבקש מכל מי שנזקק לשירות התעסוקה ונתקל ביחס הוגן או בתנאי המתנה לא נאותים בגלל המצב בלשכה - הם יכולים לפנות אלינו בכתב לא רק בזמן השידור, אלא גם אחר כך בדואר: הועדה לפניות הציבור, הכנסת ירושלים, או בפקס.
ישראל אייכלר: אני לא בטוח שלכל מי שנזקק לשירות התעסוקה יש פקס.
ישראל אייכלר: אגב, למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה - יש להם סגן שקוראים לו מיכי רצון, והוא חבר כנסת מטעם הליכוד, ולמזלנו – חבר ועדה.
ישראל אייכלר: לכן הוא הוזמן גם כחבר ועדה וגם כסגן שר התעסוקה.
ישראל אייכלר: אם לא תהיה לו תעסוקה, הוא גם יבוא להשתתף פה.
ישראל אייכלר: שלומית אומרת שעד כה לא אושרה השתתפותו הדיון היום.
ישראל אייכלר: אנחנו ביקשנו ומבקשים שוב שיבוא להשתתף בדיוננו.
ישראל אייכלר: נתחיל עם מיכל כספי, שהיתה בלשכה.
ישראל אייכלר: מה רואים שם, ואיך נראים הדברים?
מיכל כספי: לשכת התעסוקה ללא-אקדמאים בתל-אביב; המבנה ישן, בן ארבעים או חמישים שנה, מזכיר מבנה של קופת חולים לפני חמישים שנה.
מיכל כספי: המבנה בן חמש קומות, ויש שלוש קומות מעל הקרקע ושתיים מתחת.
מיכל כספי: אין מעלית בבנין, השירותים נמצאים בקומה התחתונה, כך שאני לא יודעת איך מוגבל או נכה יכול להגיע, אין גישה למבנה לנכים, יש עשר מדרשות בכניסה לבנין.
מיכל כספי: המבנה עצמו; יש בכניסה שני אנשים, שגם מכוונים את האנשים, למרות שיש מודיעין.
מיכל כספי: המודיעין מפוצץ באנשים, יש בלגאן בכנסיה לבנין, אני לא יודעת איך אנשים מוצאים שם את עצמם.
מיכל כספי: החדרים עצמם מחולקים לקבוצות חדרים על-ידי קירות.
מיכל כספי: הפרוזדורים מאוד ארוכים, ויש שני גרמי מדרגות לעלות לכל קומה.
מיכל כספי: הבניין כולו מאוורר במאווררי תקרה, שהם חסרי ערך לחלוטין בלחות של יולי, זה בלתי-אפשרי.
מיכל כספי: אין מזגנים, למודיעין לא ניתן להגיע, הוא עמוס ביותר, לא מחולקים מספרים בכניסה, אנשים פשוט ניגשים לדלתות החדרים שהם הופנו אליהם, ורושמים את השמות שלהם, ומוחקים את שמותיהם.
מיכל כספי: מזמן לא ראיתי כזה דבר.
ישראל אייכלר: מי מכוון את האנשים שמגיעים לשם?
מיכל כספי: אותי ואת האנשים אחריי כיוון המאבטח.
מיכל כספי: בנוסף, יש רשימה על הקיר בכניסה, וכל אחד מוצא את מיקום החדר לפי האות הראשונה של שם המשפחה שלו.
מיכל כספי: אין בבניין שום שילוט שמכוון לחדרים, בטח לא בשפות אחרות מלבד עברית.
מיכל כספי: יש שם עשרות מודעות שונות על הקירות.
מיכל כספי: יש בלגאן אחד גדול.
מיכל כספי: היו שם מאות אנשים, אך גם לצורך הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה – לא רק לצורך אבטלה.
מיכל כספי: השירותים מוזנחים בצורה חריגה, יש קשקושים על הקירות, אין אסלות, באחד מהשירותים היה נייר טואלט ובאחר לא, אין סבון, וכאמור, הם בקומה התחתונה.
מיכל כספי: יצא לי לבקר כבר בשתי לשכות תעסוקה בחיפה – לאקדמאים ולא-אקדמאים, וזה לא קנה מידה להשוואה.
מיכל כספי: בחיפה הרבה יותר טוב.
מיכל כספי: אנושי יותר.
ישראל אייכלר: הסקר לא הקיף את כל המקומות.
ישראל אייכלר: יש מקומות שבהם אנשים נתקלים בתנאים קשים יותר, ויש מקומות טובים יותר.
ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו שומעים על מצוקת העובדים.
ישראל אייכלר: מעבר לכל העניין של העומס בעבודה, יש גם תנאי עבודה, ובתנאים כאלה, שבאים מאות אנשים למשרדים כאלה, ודאי אי-אפשר לתת שירות לאזרח – בטח לא לאזרח מובטל, שלעתים רוטן, לפעמים בצדק.
ישראל אייכלר: לצורך הבנת העניין אני מבקש שמנהל בנא"ם ייתן לנו סקירה לגבי מה אתם יכולים לעשות ומה אתם מצפים שיהיה.
אברהם בורג: לשירות התעסוקה יש היום 93 סניפים ברחבי הארץ, ומתוכם נשארו כעשרה שעדיין לא זכו לשיפוץ.
אברהם בורג: ביניהם לשכת תל אביב, שעוברת במחצית השנייה של 2004 למבנה חדש, לקרית ממשלה שנבנית כרגע בקריה בתל-אביב.
אברהם בורג: שם יקבלו את התנאים הטובים שאפשר לתת לדורשי עבודה, כמו שאנו נותנים במקומות אחרים.
ישראל אייכלר: לפי חשבון שלי, זה בשנה הבאה.
ישראל אייכלר: יכול להיות שעד אז כבר תוכלו לעשות את לשכת התעסוקה בבניין הזה, לפי מספר המובטלים.
ישראל אייכלר: לאן אתם עוברים?
אברהם בורג: נבנית עכשיו קרית ממשלה חדשה מול בנייני עזריאלי בתל-אביב.
ישראל אייכלר: אתם ערוכים לקלוט גם את אלה שהוסיפו עכשיו את מקבלי הבטחת הכנסה נוספים, שיבואו להצהיר שם?
ישראל אייכלר: יש מספיק מקום?
אברהם בורג: בלשכה החדשה אני מקווה שכן.
אברהם בורג: היום אנו לא מסוגלים.
מרינה סולודקין: מה לגבי מקומות אחרים שלא שופצו?
אברהם בורג: מתוך ה-93 נשארו לנו עדיין 10, שלא שופצו.
אברהם בורג: הם בנהריה, בבית-שאן, ביוקנעם, בזיכרון, בלוד, בהרצליה, ברמת-גן ובבני-ברק.
אלעד ארליך: לפי מה אתם קובעים אילו מקומות אפשר לשפץ?
אברהם בורג: התחלנו בגרועים ביותר.
רינת אריניאס: באיזה סוג של שיפוצים מדובר?
אברהם בורג: אנו עושים שיפוץ מא' עד ת'.
פנחס לויתן: מישהו ייעץ לכם בנושא נגישות?
אברהם בורג: בהחלט.
אברהם בורג: אנחנו מעסיקים מהנדסים.
פנחס לויתן: שעברו הכשרה להנגשת מבנים לנכים?
אברהם בורג: אני מניח שכן.
פנחס לויתן: מנסיוננו, חלק גדול מהאדריכלים ומהמהנדסים שעוסקים בכך לא עברו את ההכשרה המתאימה, והתוצאות בשטח הן אי-נגישות לנכים במבנים שנחשבים נגישים.
אברהם בורג: אדוני יכול לבדוק את הלשכות ששיפצנו.
אברהם בורג: אם יש הערות, נטפל בהן.
דורלי לבנסרט: עכשיו היו ארבעה קורסים של יועצי נגישות, שהביטוח הלאומי דאג שהקורסים האלה יתקיימו.
דורלי לבנסרט: עכשיו יש אדריכלים ומהנדסים שלמדו את הנושא, ואני מצטרפת לאמירה שחייבים לקחת אנשים שמתמחים בתחום, או אולי במבנים החדשים תיתקלו בדברים שלכאורה לא- נגישים.
ישראל אייכלר: במבנים הקיימים יש אפשרות לעשות נגישות לנכים בכל מקום ומקום?
אברהם בורג: ב-99% - כן.
פנחס לויתן: אנחנו ערוכים לתת ייעוץ לעוד גופים.
פנחס לויתן: למשל, בבתי קולנוע, לפי החוק, נכה יכול לשבת בשורה ראשונה, ולא מגיעים לשם כי זה בלתי-אפשרי לשבת שם, אך לפי החוק מותר לשבת בשורה הראשונה.
פנחס לויתן: אנו מקבלים המון תלונות, שלפי החוק, יש המון קריטריונים שהם בסדר, מסמנים "וי" ליד ההנגשה של המקום, אך זה לא מה שקורה בשטח, ויש דוגמאות למכביר.
ישראל אייכלר: יש 95 לשכות ב-80 ישובים.
ישראל אייכלר: כמה ישובים בדקתם?
פנחס לויתן: לפני שהגעתי לכאן בדקתי באתר האינטרנט שלנו, שכולכם מוזמנים להיכנס אליו.
פנחס לויתן: כ-10,000 בחודש נכנסים אליו, כדי לראות אם הכלל כדאי לצאת מהבית.
פנחס לויתן: בדקנו שם 15 אתרים, לשכות תעסוקה.
פנחס לויתן: באר שבע קיבלו את הניקוד הגבוה ביותר, וכל השאר אינם נגישים – אם מבחינת חניית נכים, אם מבחינת מעבר בין המפלסים, אם מבחינת שירותי נכים.
פנחס לויתן: אני יכול למנות כאן רשימה ארוכה של דברים שנחשבים בסדר על-פי חוק, ואינם מאפשרים לנכה להגיע ולקבל את מה שכל אזרח אחר יכול לקבל.
אברהם בורג: אפשר לקבל את הרשימה?
פנחס לויתן: אני מזמין אותך להיכנס לאתר, ולראות אותה בעצמך.
ישראל אייכלר: מכיוון שאנו בשידור, ואולי יש נכים ששומעים וצופים, אולי תפרט כמה מן הדברים.
פנחס לויתן: באתר שלנו – .
פנחס לויתן: יש שם 7,000 אתרים בתחומים שונים, שנשכרו על-ידינו.
פנחס לויתן: כשנכנסים אל האתר יש מנוע חיפוש, מקישים "לשכת תעסוקה", ומקבלים את המידע.
פנחס לויתן: יש לנו 15, ואנו מזמינים את עצמנו לסקור את כל ה-60 ומשהו שמניתם.
פנחס לויתן: אין לנו הרשימה הזאת, ובשמחה נשתף פעולה בהמשך.
יעקב ניזרי: המומחיות שלנו לגבי נגישות לנכים היא לא משאלת לב אלא חובה.
יעקב ניזרי: אני יכול לומר שכל המבנים ששופצו אצלנו בשנים האחרונות הם תחת תו מחייב של טיפול בנקודה הזאת.
יעקב ניזרי: גם אם אנחנו נדרשים לתקצב את הדבר הזה, וזאת הוצאה לא-מבוטלת, הרי שגם הסניפים האחרונים שבאחרונים, כמו סניף חצור או סניפים קטנים, ורמת הנכים שמגיעה אליהם היא מינורית, הדבר הזה, שנקרא נגישות לנכים, הוא חובה בל-יעבור.
יעקב ניזרי: לכן אני מופתע ממה שנאמר פה, אין אצלנו דבר כזה.
יעקב ניזרי: אני מזמין אותך לכל לשכה שתרצה, ששיפצנו אותה.
יעקב ניזרי: אם יוכח שלא היתה התייחסות לעניין הזה, אני מוכן להתמודד עם זה.
ישראל אייכלר: אבל שמעת על תל-אביב?
אברהם בורג: מהנדס בדק, ולא מצא שאפשר לעשות שם מעלית מיוחדת לנכים.
יעקב ניזרי: בעניין תל-אביב; לפני שנים התרענו מול מינהל הדיור הממשלתי ומינהל תל-אביב, וביקשנו פתרונות, כי זאת בעיה שמלווה אותנו מספר שנים.
יעקב ניזרי: היו ניסיונות למצוא פתרונות לפני מספר שנים, ומכל מיני סיבות לא הצלחנו להרים את הפרויקט הזה.
יעקב ניזרי: סבלנו כברת זמן לא קטנה בעניין הזה של הטיפול, והדבר היחידי שהיה ברשותנו מבחינת הישג הוא התקשרות, שנפסלה ברגע האחרון, לקבלת המבנה של לשכת תמ"ס שהתפנה, ומכל מיני סיבות – חוזיות וחובות כספים של ההסתדרות מול לשכת תמ"ס - המבנה הזה נלקח מאתנו, כי הוא היה ברשותנו.
יעקב ניזרי: נחתם הסכם אוטוטו לכניסתנו לבניין של ההסתדרות בתל-אביב.
יעקב ניזרי: גם לשם הגיעו כל הלקוחות המקצועיים, זה היה בהישג יד לפני כשנתיים, הדבר הזה נגדע לא ברשותנו, ואנו עומדים לפני כניסה למקום הכי אטרקטיבי ונגיש בתל-אביב.
יעקב ניזרי: זאת תשובה מוחצת למבנה מודרני של המאה ה-23.
ישראל אייכלר: מה עושה נכה היום, שרוצה לגשת לתל-אביב, כי יש מדרגות?
יעקב ניזרי: יש בעיה עם הגעתו של נכה ללשכה רק בתל-אביב.
יעקב ניזרי: כשנכה אמור להגיע, בתיאום טלפוני האיש שלנו יורד למדרכה, מטפל בו ומשחרר אותו.
יולי תמיר: הוא שואל אותו על מצבו ועל העבודה על המדרכה?
יעקב ניזרי: כן, אלא אם כן נקבל סבלים שירימו אותו למעלה, ויביאו אותו לחדר.
ישראל אייכלר: כלומר נכה שלא יוכל לעלות, יירדו אליו אחרי תיאום טלפוני.
ישראל אייכלר: איך תתמודד עם 43,000 עובדים חדשים של לשכות התעסוקה?
ישראל אייכלר: אתם ערוכים לזה?
יעקב ניזרי: זאת סוגייה שאנו מתמודדים אתה זה מספר חדשים.
יעקב ניזרי: בשיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי קיבלנו קובץ נתונים, שאומר מה סך-הכל הכמות שאמורה להגיע אלינו.
יעקב ניזרי: מדובר בערכים של בין 40,000 ל-60,000 דורשי עבודה חדשים, שמתוקף הנסיבות אמורים להגיע אלינו בלי החלטת הממשלה.
יעקב ניזרי: המסה הגדולה ביותר של הכמות נמצאת בפלח של אמהות חד-הוריות בגילאים 2-7.
יעקב ניזרי: לאחר שקיבלנו את הנתונים של הביטוח הלאומי במונחים גולמיים, הפצנו את המידע הזה בקרב מנהלי האזורים שלנו, וביקשנו מהם להיות בקשר עם מנהלי המחוזות של הביטוח הלאומי על-מנת להיערך נכונה בכל לדבר הזה.
יעקב ניזרי: לאחרונה קיבלנו נתונים מפורטים יותר ברמת ישוב וברמת לשכה.
יעקב ניזרי: מנהלי האזורים שוב היו בקשר עם הביטוח הלאומי, ויצרנו קשר עם הביטוח הלאומי, איך ניערך עם הדבר הזה.
יעקב ניזרי: השיחה שהתקיימה אתמול בלילה בין סגן השר ושר הרווחה יצאה פנייה וקריאה כתוצאה מכך שניתנה הסכמה של השר אורלב לעשות בנושא הזה.
יעקב ניזרי: ביקשנו שעל-מנת שלא יווצרו צווארי בקבוק של מסות גדולות שלא תהיה לנו שליטה עליהם, וההתמודדות שלנו מתחילה ב-3 באוגוסט ואילך.
יעקב ניזרי: ביקשנו שהביטוח הלאומי יסייע בידינו לווסת את כמות המגיעות, וכוונתי היא לאותן אמהות חד-הוריות ולנכים – בין 30,000 ל-40,000.
יעקב ניזרי: אנחנו מאמינים שאם יהיה ויסות נכון, נוכל להקל על ההגעה והטיפול
ישראל אייכלר: אולי כדאי שהם יבואו לסניפי הביטוח הלאומי ולא ללשכות התעסוקה?
יעקב ניזרי: לא.
יעקב ניזרי: זאת הנחיה שאני צריך לבצע, ואני אעמוד במשימה הזאת.
יעקב ניזרי: יש לי עומס, ואני אתמודד עם הדבר הזה כשירות תעסוקה.
יעקב ניזרי: הפעולה הראשונה שנעשה היא קליטה ומיון של אותן דורשות עבודה ודורשי עבודה שאמורים להגיע אלינו.
יעקב ניזרי: הפעולה הראשונה אומרת שנאגור את הנתונים שאין כרגע בידינו.
יעקב ניזרי: פנינו ונפנה את השאלון באמצעות הביטוח הלאומי למי שיגיעו אלינו.
יעקב ניזרי: בתוך השאלון הכנסנו מכלול של נושאים כמו דבר שמעולם לא היה בשירות התעסוקה מבחינה טיפולית – ההתייחסות שלנו למעונות יום וגני ילדים.
יעקב ניזרי: לפני מספר חודשים הייתי באילת, והייתי צריך להתמודד עם דחיפת ישראליות חד-הוריות מקרב המובטלות באילת.
יעקב ניזרי: לצערי, אילת ידועה מבחינה חברתית, יש שם מסה גדולה מאוד של אמהות חד-הוריות שנמצאות באילת.
יעקב ניזרי: הזמנתי את כל מנהלי כוח האדם של המלונות באילת, כדי שהן תיכנסנה למערך העבודה כחדרניות ובעבודות נוספות.
יעקב ניזרי: חלק מהן טענו שהן רוצות לצאת לעבודה, והן ביקשו גמישות בהגעה לעבודה, ובין היתר, התעוררה הבעיה של מעונות גן וגני ילדים.
מרינה סולודקין: אתם מבינים שהן יגיעו עם ילדיהן?
יעקב ניזרי: גם היום מגיעות אמהות עם ילדיהן, וזה לא מקום ולא יחס מבחינת הטיפול.
יעקב ניזרי: לא יעלה על הדעת, שדורש עבודה יבוא בניחותא לקבל טיפול, כשהצעקה של הילד ברקע.
יולי תמיר: מה אתה מצפה שהן תעשינה?
יעקב ניזרי: אין לי ברירה.
יעקב ניזרי: בשלב זה אני מתמודד עם כך שהן מגיעות עם ילדיהן.
יולי תמיר: אין לך ברירה.
יולי תמיר: נדמה לי שהדיון שמתנהל כאן
יולי תמיר: היום רק מוכיח שהתוכנית לכאורה שהוצאה עכשיו כדי להיענות לדרישות הצודקות של האמהות החד-הוריות היא דבר שנשלף בלי לבדוק שום נתון.
יולי תמיר: הדרישות האלה להתייצב בלשכה הן חסרות שחר, והן יעמיסו עליכם נטל אדיר.
יולי תמיר: אני לא יודעת איך תעמדו בזה.
יולי תמיר: אני יודעת מה המצב עכשיו, ואני לא מאמינה לרגע שאפשר יהיה לקבלן באופן יעיל ונכון.
ישראל אייכלר: מדובר ביותר מ-42,000 חדשים.
יולי תמיר: לשכות התעסוקה לא אמורות להיות מקום לרישום, הן אמורות לחפש עבודה.
יולי תמיר: לצערי, אני מכירה את הנושא היטב, גם מכהונתי כשרה.
יולי תמיר: אין חיפוש, לפעמים אפילו אין איפה לחפש.
יולי תמיר: אין מה לחפש, יש מהלך רישום פאסיבי.
יולי תמיר: יש מהלך רישום פאסיבי, שהוא בעצם טרטור מתמשך של האזרח.
יולי תמיר: האמהות הבאות, מקבלות פתקים, הולכות, מקבלות כסף, חוזרות וחוזר חלילה.
יולי תמיר: אלה הם חייהן.
יולי תמיר: זה הרי מטורף.
יולי תמיר: הטענה היא לדרג הפוליטי, יושב כאן סגן השר; למה צריך לעשות את המהלך הזה של הרישום המיותר?
יולי תמיר: יש עבודות – תציעו אותן.
יולי תמיר: הרבה יותר קל להציע עבודה מאשר לחייב את האנשים להירשם.
יולי תמיר: והמצב הזה הולך ומתמשך, מעמיק את המצוקה בלשכות התעסוקה, ולא פותר שום דבר מבחינת עבודה.
מיכאל רצון: אני מצטער שקיבלתי את ההודעה על הפגישה הזאת רק אתמול בפגישה שהיתה לי עם ממלא מקום מנכ"ל שיקרות התעסוקה ויושב-ראש ועד העובדים, מר חוטובלי.
ישראל אייכלר: מנהלת הוועדה אומרת שקיבלת את ההודעה ביום רביעי.
מיכאל רצון: לא קיבלתי את הפנייה הזאת, ואני מציע לא להפוך את העניין הזה לנושא כרגע.
מיכאל רצון: מתוך המעט זמן שהספקתי להקדיש לנושא הזה, בשירות התעסוקה יש בעיה, והקשה ביותר היא בעיית תדמית.
מיכאל רצון: יש תדמית לא הכי טובה לשירות התעסוקה.
מיכאל רצון: זה הנושא הראשון שעלה אתמול בשיחה.
מיכאל רצון: חלק ממנה מוצדקת וחלק אינה מוצדקת.
מיכאל רצון: אם יש 11 לשכות שעדיין לא מוכנות לקלוט עובדים בצורה אנושית, זאת בהחלט בעיה.