GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה כץ: 4,5 דקות זה זמן שלוקח למלא אוטובוס.
שלמה כץ: זו המשמעות של זה.
יוסי צ'צ'קס: בפועל יש תופעה שברורה לכל מי שהיה בכותל.
יוסי צ'צ'קס: קולטים אוטובוסים בתחנות, שניים, שלושה עד ארבעה בשרוול שלפחות בין 20 ל-30 אוטובוסים עומד כמחסנית ומוכן לקלוט את הנוסעים.
יוסי צ'צ'קס: זאת התמונה בימים האלה.
יוסי צ'צ'קס: מעבר לזה, יש לי הצעה אופרטיבית.
יוסי צ'צ'קס: אני חושב שהקו לכותל זה לא עוד איזשהו קו במערכת הקווים של אגד.
יוסי צ'צ'קס: זה קו שמשרת את המקום הקדוש ביותר לעם ישראל, והוא משרת את כלל האוכלוסייה, מקריית שמונה עד אילת, חרדים כחילונים, מסורתיים וכיוצא בזה.
יוסי צ'צ'קס: אני חושב שזה צריך להיות קו ייחודי.
יוסי צ'צ'קס: אני חושב שאם יעזרו לנו לתכנון את קו הכותל כקו הכותל, ולא משכונה כזו ומשכונה אחרת, במסלול של שעה דרך, של חסימות כבישים - לפעמים בשל אירועים חיוביים כמו הוצאת ספר תורה בצאנז או לחילופין חפץ חשוד.
יוסי צ'צ'קס: לא חסר לנו בירושלים חסימות, עצירות, חשודים.
יוסי צ'צ'קס: בואו נעשה קו של כל דקה אוטו, יוצא מהכותל, מסתובב סביב העיר העתיקה, שער יפו, כיכר ספרא, וחוזר חלילה.
ישראל אייכלר: אבל מי ייסע אתך מכיכר ספרא, ראש העיר וסגניו?
יוסי צ'צ'קס: למה, משם תהיה תחבורה לשאר חלקי הארץ.
יוסי שווינגר: אני תומך בזה אם מר צ'צ'קס מרים את הכפפה ומוגיע פה באישורו של מר רטנר, שמעכשיו אגד מוכנה לצאת בחופשי שבועי, חופשי יומי, אז יכול להיות שהציבור יסכים.
יוסי שווינגר: אם מישהו צריך לשלם פעמיים, ארבע פעמים אוטובוס, בשביל לנסוע ולחזור – זה שיקול כלכלי.
יוסי צ'צ'קס: אני מבטיח דבר אחד, שההצעה היא לא על ההיבט הכלכלי.
ישראל אייכלר: אתה יכול לעשות את זה מעכשיו?
יוסי צ'צ'קס: רק בעצה אחת עם כל הגורמים.
שלמה כץ: אני מבטיח לך שתקרא לנו לדיון נוסף למה אין קו ישיר?
שלמה כץ: זה הרעת שירות.
יוסי שווינגר: הציבור לא ירצה את זה.
יוסי שווינגר: הציבור החרדי מגיע עכשיו בהמוניו, בלי קשר לאלול.
יוסי שווינגר: יש התעוררות בחודשים האחרונים.
יוסי שווינגר: אני שומע את זה מהמשטרה ואני שומע את זה מעובדים שלנו.
יוסי שווינגר: באחוזים כמעט הכפלנו את כמות המבקרים בכותל.
יוסי שווינגר: לא הייתה לזה תשובה תחבורתית.
יוסי שווינגר: אני מדבר עוד לפני הפיגוע ועוד לפני אלול.
יוסי שווינגר: היו מאות נוסעים שלא היה להם תשובות.
יוסי שווינגר: אני אומר את האמת, כשהייתי מרים טלפון למר צ'צ'קס או למר רונן חליפה קבלתי אותם מיד, שתיים, שלוש בדיחות והעניינים נפתרים.
ישראל אייכלר: מר צ'צ'קס, אפשר אולי לשלב את הרעיון שלך עכשיו בנוסף לקווים הקיימים.
ישראל אייכלר: זה יוריד את העומס.
יוסי שווינגר: הציבור רוצה לנסוע מהבית.
ישראל אייכלר: יש שתי אפשרויות.
ישראל אייכלר: קו 1 וקו 2 יישארו ובנוסף לכך קו מהיר.
שלמה כץ: כבוד הרב, אני שואל אותך.
שלמה כץ: את אותו אוטובוס שעכשיו הוא צריך להוסיף בקו המהיר הזה, אתה מעדיף שיעשה אותו בקו המהיר או שיוסיף תדירות בקו לאחת השכונות?
ישראל אייכלר: אני יוצא מתוך הנחה שיש מספיק אוטובוסים.
שלמה כץ: זה בדיוק העניין, לא.
יוסי צ'צ'קס: יש כמות אוטובוסים שיכולים פיזית להיכנס למתחם הזה של הכותל.
יוסי צ'צ'קס: אני אומר שנעשה את המקום הזה כמו שמגיע לו.
יוסי צ'צ'קס: נוציא קו מיוחד לכותל ממקום מרכזי.
יוסי שווינגר: מה זה מקום מרכזי?
יוסי צ'צ'קס: מקום מרכזי שמי שיורד ממנו עולה לכל אוטובוס לכל מקום.
יוסי שווינגר: תיקח את המשפחות, לא עלינו, שהיו בפיגוע.
יוסי שווינגר: היו משפחות עם עגלות עם ילדים.
יוסי שווינגר: אני אומר לך שזה לא ריאלי.
יוסי צ'צ'קס: אני רוצה להשלים את דבריי.
יוסי צ'צ'קס: אם היינו יודעים על הפתרון הכי טוב ונוח לכולם לא היינו פה.
יוסי צ'צ'קס: יש פה אילוצים ויש פה משוואה פשוטה.
יוסי צ'צ'קס: זה או להישאר במצב הקיים ולהוסיף תדירות של אוטובוסים עד המכסימום, ואז אני מודיע לכם שגם מחר ייסע משיהו בעמידה.
יוסי צ'צ'קס: כשהוא ייצא מהר נוף אין לנו נת"ץ לאורך הכל, עם עדיפות ברמזורים.
יוסי צ'צ'קס: זה יהיה פעם בעזרת השם.
אברהם גרוס: למה בקו 4 לא עומדים?
יוסי צ'צ'קס: גם בקו 4 עומדים.
יוסי צ'צ'קס: אני רוצה רק לשכנע בדבר אחד, שאגד עושה הכל, ומוכן להקשיב לכל הצעה, אבל ההצעות צריכות להיות במסגרת המציאות שלנו.
יוסי צ'צ'קס: הייתי מאוד רוצה לקבל כרטיסן למטה, כרטיסן למעלה, שני מאבטחים ונת"ץ מכל מקום לכל מקום.
יוסי צ'צ'קס: אין את זה, אולי נגיע לזה.
יוסי צ'צ'קס: במצב הקיים היום יש שתי אפשרויות.
יוסי צ'צ'קס: אחת – ואנחנו כבר עושים את זה – להוסיף תדירות של אוטובוסים.
יוסי צ'צ'קס: אני כבר אומר פה בצער, אני אעשה את המכסימום עם פקח בכותל ופקח לאורך הציר, אבל את המצב הקיים היום בירושלים, אם משיהו יורד רגע מהמשרד רואה צירים פקוקים בגלל התנועה ובגלל המצב הביטחוני.
יוסי צ'צ'קס: מה שקורה אוטובוס אחד עמוס – כמו שציין ידיד – שהיה בפיגוע, ואחריו נסע אוטובוס חצי ריק.
יוסי צ'צ'קס: אנחנו, כאגד, מתחייבים לעשות כך שנצבור אצל הציבור אמינות, שמי שמפספס או לא עולה לאוטובוס בכותל, לא יחכה יותר מכמה דקות לאוטובוס הבא.
ישראל אייכלר: אתם מוכנים לפרסם לוח זמנים על כל האוטובוסים?
יוסי צ'צ'קס: כן, זה יהיה.
ישראל אייכלר: זה נותן אמינות.
ישראל אייכלר: אם האדם מסתכל ורואה שבעוד חמש דקות יש אוטובוס, הוא רגוע.
ישראל אייכלר: תודה רבה לך מר יוסי צ'צ'קס.
ישראל אייכלר: אני רוצה להעביר אליך, לבקשת מנהלת הוועדה, את ההצעות שהרבה אנשים פיקססו לנו לקראת הדיון הזה.
ישראל אייכלר: נעביר לך את זה לעיון, כי זה לא לפורום הזה.
ישראל אייכלר: נעבור לדובר אגד, שידבר במישור הכללי יותר.
ישראל אייכלר: בבקשה, מר רטנר.
רון רטנר: אני מצר על העובדה שיש מספר גורמים שלוקחים נושא כל כך כאוב כמו טרור ופיגוע באוטובוסים - שדרך אגב אנחנו וציבור המשתמשים הם הקורבנות המרכזיים שלהם - במקום לנסות להתמודד עם אימת הטרור כפי שעושים במשטרת ישראל.
רון רטנר: אמנם אלה המלצות מאוד ראשוניות, ואני מבין שעדיין לא גובשו.
רון רטנר: לוקחים את הנושא הכאוב הזה, שמכה בנו בעיקר בשלוש השנים האחרונות בצורה ממש כואבת ונואשת.
רון רטנר: בטרם הפיגוע בקו 2, נהרגו 143 נוסעים באוטובוסים של אגד.
רון רטנר: דרך אגב, באוטובוסים קטנים, צפופים.
רון רטנר: נהרגו בהם "רק" 17 אנשים, 16 אנשים בכל פיגוע, כולל בירושלים.
רון רטנר: זה לא 22, אבל זה מספר מעורר פלצות.
רון רטנר: היות ופעם ראשונה הפיגוע הוא במקום כל כך רגיש, לפחות מבחינת אלה שלא כל כך הורגלו לפיגועים באוטובוסים שבהם הם נוסעים, אז יש תחושה עכשיו כאילו נודע לנו שהטרור החל רק לפני שבועיים.
רון רטנר: אני אומר את זה בצער רב וביגון.
ישראל אייכלר: מי זה ה"גורמים"?
אברהם גרוס: נפגעו כבר חרדים.
אברהם גרוס: זה משפט לא לעניין.
אברהם גרוס: אנחנו חיים במדינה, אנחנו מודעים.
יוסי שווינגר: הרב אייכלר, אני רוצה להציע הצעה לסדר, עוד לפני שהוא עונה.
יוסי שווינגר: אני מציע למר רטנר - עיסוקי במרבית שנותיי היה גם תקשורת - הצעה חברית.
יוסי שווינגר: אף פעם אל תפנה לציבור הדתי והחרדי בהתנשאות.
יוסי שווינגר: למרות שאנחנו פרימיטיביים, אנחנו מרגישים מאוד מהר מי "מסתלבט" עלינו, מי מתנשא עלינו ומי מדבר ביהירות.
יוסי שווינגר: תשתדל, אם אתה יכול ואם לא נעזר לך בזה, לדבר בגובה העיניים.
רון רטנר: אני רוצה לומר שאנחנו מתמודדים עם טרור מאוד כואב ומאוד קשה.
רון רטנר: כמי שעוקב אחרי הדברים בתקופה האחרונה, אני רואה קומץ של גורמים במגזר החרדי, ואינני מדבר על כלל המגזר החרדי אלא על חלקים מאוד קטנים במגזר הזה, שלוקחים את הנושא הכואב הזה ובמקום להתמודד יחד אתנו, עם המשטרה ועם גורמים אחרים כדי לראות איך עומדים מול הגל הנורא הזה של הטרור, מתעסקים בנושאים שאולי בימים כתיקונם הם חשובים, אבל ודאי שלא על הרקע של הטרור הקשה הזה שפוקד אותנו בשלוש השנים האחרונות.
ישראל אייכלר: אולי זה מוכיח שיש להם תחושה שאתם כאגד חושבים שהציבור הזה הוא תת-אדם, אפשר לדחוס אותו 150 אנשים באוטובוס, מה שלא הייתם מעיז לעשות באוכלוסייה הערבית, ובשום אוכלוסייה אחרת.
ישראל אייכלר: לכן, אם כדובר אגד, אתה מוצא לנכון בוועדת כנסת לציין מגזר מסוים לעמת שאר הצרכנים שלך, תבדוק אולי הסיבה היא שאנשים מרגישים שלהם נותנים יחס שלילי יותר מאשר לכלל האוכלוסייה.
ישראל אייכלר: אחרת אין שום קשר בין העניינים.
רון רטנר: אני אומר בצורה חד-משמעית שבשנים האחרונות אנחנו מטפלים במגזרים בכלל, ובמגזר החרדי בצורה הרבה יותר מקצועית, הרבה יותר קשובים, הרבה יותר רציניים.
רון רטנר: אני חושב שבסך הכל רמת שביעות הרצון בציבור החרדי – ואני עוקב בסקרים מקצועיים שאנחנו עושים בחברת market watch.
רון רטנר: ישנה פעילות בארץ שקבלה עלית מדרגה של ממש בכל הנוגע לשירות שאנחנו מעניקים לציבור החרדי, דרך אגב, הרבה בזכות היהודי הזה מר רדז'ימינסקי, שעושה עבודה נפלאה באזור אשדוד ובאזור בני-ברק.
יוסי שווינגר: אני מרגיש כבר איזה מהפך בגישה.
יוסי שווינגר: זה יפה.
רון רטנר: יש שינוי ממש משמעותי ביחס שלנו לציבור בכלל והחרדי בפרט.
ישראל אייכלר: הנושא של הצפיפות שאנחנו דנים בו, הוא לא נושא שעלה בגלל הפיגוע.
ישראל אייכלר: לרב אוארבך הגיע פעם מישהו שהיד שלו נפל מהחלון מגובה כמה קומות.
ישראל אייכלר: הוא הלך אצל כל הרבנים לשאול מה הוא צריך לתקן שקרה לו דבר כזה מבחינת ההתנהגות שלו.
ישראל אייכלר: שאל את הרב אוארבוך, מה הדבר הראשון שאני צריך לתקן אחרי שקרה לי דבר כזה, ענה הרב, את הסורגים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אנחנו צריכים לעשות חשבון נפש עם הפיגוע אבל דבר ראשון את הצפיפות – שזה הסורגים – צריך להוריד.
ישראל אייכלר: אז מה זה גורמים מנצלים?
רון רטנר: אז אני מסביר.
רון רטנר: קודם כל לגבי עניין המסוים, אני חושב שמר צ'צ'קס ענה בצורה מאוד מהירה שהאוטובוסים תוגברו בצורה ממשית, והוא גם העלה רעיון נוסף שידונו בו.
רון רטנר: אני מדבר עכשיו ברמה כללית מה התחושה שלי לגבי העניין של הטרור הקשה הזה שמכה בנו.
רון רטנר: הטרור הזה הוא לא דבר חדש.
רון רטנר: זה כבר שלוש שנים שאנחנו סובלים.
ישראל אייכלר: דבר ראשון אפשר למנוע את הצפיפות.
ישראל אייכלר: זה מוריד 80% מהנפגעים.
רון רטנר: בשביל זה יוסי צ'צ'קס התייחס לעניין הירושלמים, אני לא נוגע בעניין הזה.
רון רטנר: לגבי הדברים האחרים.
רון רטנר: כמו שאנחנו עושים בשנים האחרונות מבצעים לציבור החילוני אנחנו עושים מבצעים לציבור הדתי חרדי.
רון רטנר: מי שעובד אתנו זה גדולי האנשים בתחום המקצועי הזה, שמטפלים בנושא של פרסום ושיווק.
רון רטנר: אנחנו משקיעים בזה הרבה מאוד.
רון רטנר: אם היית קצת יותר נחשף, הרב שווינגר, אני מוכן להעביר לך את כל שורת המבצעים שעשינו למען הלקוחות שלנו במגזר החרדי בארבע חמש שנים האחרונות, והיית רואה שזה לא נופל כהוא זה מהכרטיסים שאתה רואה על האוטובוסים, שאנחנו מעניקים לציבור החילוני שמשתמש בשירותים שלנו.
רון רטנר: אם תרצה, אביא לך בצורה מדוקדקת, ברמה אישית אפילו, את הפעילות שלנו בחמש השנים האחרונות.
רון רטנר: ביחס לנושא הכרטוס, אני מזדהה אתך.
רון רטנר: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרדי הממשלה.
רון רטנר: אנחנו אמנם גוף פרטי, אבל אנחנו לא יכולים לעשות כל מה שעולה על דעתנו.
רון רטנר: כל אמצעי הכרטוס מחייבים אישורים מקדימים של כל הגורמים שאתם אנחנו צריכים לעבוד כל ימות השנה, קרי משרדי התחבורה והאוצר.
רון רטנר: לאחרונה התחלנו במספר ניסיונות משותפים, גם באשדוד, גם בכרמיאל גם במקומות נוספים ברמה של פיילוטים.
רון רטנר: באשדוד החל כטיס חופשי שבועי, והוא מאוד לא מצליח.
רון רטנר: הוא לא תפס, למרות שהמחיר שלו מאוד אטרקטיבי, יש לאזרחים ותיקים בחצי מחיר, וזה לא כל כך פועל.
יוסי שווינגר: ירושלים זו העיר הכי פגועה.
יוסי שווינגר: נמצא פה איש משרד התחבורה, תתנו את הפיילוט הזה לירושלמים.
רון רטנר: מה שאני רוצה לומר הוא שמי שמקבל בסופו של דבר את ההחלטות איפה, כמה, מתי ולמה זה הרגולטור, המשרדים הממשלתיים.
רון רטנר: מר כץ שיושב פה הוא חלק מצוות שלם שיושב שם, ואנחנו נמצאים אתם בקשר רציף.
רון רטנר: הם החליטו ללכת לפריפריות לעשות את הניסיונות האלה, בודקים את הדברים, רואים אם הם אפקטיביים, רואים אם הם מולידים שימוש בתחבורה הציבורית, אם באמת הם מקלים על הציבור.
יוסי שווינגר: גם בתל-אביב יש חופשי יומי.
יוסי שווינגר: אני אומר לך שמשפחות מסכנות, שהן עיקר המשתמשים באגד, זקוקים לזה.
יוסי שווינגר: דברתי גם עם ילדיי שאומרים לי שאם זה היה הם היו נוסעים יותר.
רון רטנר: הם נוסעים ב-50% הנחה נכון?
יוסי שווינגר: יש גם כאלה שהם מעל גיל 18, גם הם עדיין לומדים ונתמכים.
רון רטנר: אני חושב שצריך לעשות רביזיה בכל הנושא של אמצעי הכרטוס, ואנחנו נמצאים בתהליך ארוך, אבל לדעתי הוא ישתלב עם רכבות קלות, עם רכבות ועם מוניות שירות.
רון רטנר: זו רק שאלה של זמן.
רון רטנר: אני חושב שהעיר ירושלים עוברת עכשיו מהפיכה, אמנם ברמה תיכנונית, אבל לדעתי זה יקרום עור וגידים בשנים הקרובות, ולפי דעתי העיר הזאת, בסופו של דבר כמה שהיא צפופה וכמה שהיא מרובת אוכלוסין, וכמה שמשתמשים בהיקפים מאוד נרחבים בשירותי התחבורה הציבורית, היא הראשונה לזכות בשילוב שבין רכבות קלות, אוטובוסים ומוניות שירות.
רון רטנר: והבשורה לדעתי תהיה בעיר ירושלים.
רון רטנר: לסיכומו של דבר, הפיגוע הנורא והקשה הזה, שהוא עוד פיגוע בשורה של פיגועים - אני מאוד מקווה שאני טועה, אבל אני כלל ועיקר לא משוכנע שהוא האחרון – אולי שפך אור, יצא פוקוס מסוים על מקום מסוים עם בעייתיות מסוימת.
רון רטנר: אבל הצוות המצוי בירושלים במשך כל השנים מייחס חשיבות מכרעת לקווים העירוניים, ובעיקר לקווי הכותל.
רון רטנר: אני חושב שהאירוע הזה הוא קטליזטור מסוים שיגרום לכך שיהיה שינוי של ממש כבר בתקופה הקרובה, עד כמה שהתשתית תוכל לאפשר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת מילת סיכום לנציג משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: יש פה הרבה נושאים ששייכים אליכם.
ישראל אייכלר: אני רוצה שתתחילו אולי בנושא שסיים אתו הרב שווינגר, הנושא של כרטיסי שווים לכל הארץ.
ישראל אייכלר: האם ייתכן מבחינת משרד התחבורה שבתל-אביב כן יהיה כרטיס חופשי יומי ובירושלים לא, ומה אתם מתכוונים לעשות כדי לשנות את זה.
ישראל אייכלר: וכן כל שאר השאלות שהועלו פה.
חני מונין: עוד שאלה אחת.
חני מונין: דברו פה על פתיחת המונופולים, יש לכם לוחות זמנים שהציבור יוכל לדעת מתי הם נכנסים לערים הגדולות?
שלמה כץ: לעניין בכרטוס.
שלמה כץ: בכרטוס כזה גלומה הנחה שמישהו צריך לממן אותה בסופו של יום.
ישראל אייכלר: ירושלים תממן את תל-אביב.
שלמה כץ: לא, אבל כאשתה נותן הנחה, מישהו צריך לשלם את ההנחה הזאת.
שלמה כץ: כשנותנים הנחה בעפולה למשל, ויש שם X משתמשים, הכסף שצריך להעמיד לרשות העניין הזה הוא X.
שלמה כץ: בירושלים יש פי 30 מאשר שם, צריך לשלםX30.
שלמה כץ: אם יש לך את ה-X30 זה דבר נחמד, פשוט אי אפשר לעשות את זה ממגבלות תקציביות.
שלמה כץ: מה לעשות, לנו אין הפריבילגיה שיש לדוברים אחרים פה לא להתייחס לתקציב.
שלמה כץ: תחת ההנחה שאין בעיה תקציבית כל הפתרונות ראויים, אפשר לעשות את אלה ועוד כאלה שלא חשבתם עליהם.
ישראל אייכלר: אסור לכם בכלל לעשות את זה.
ישראל אייכלר: אני כאזרח ירושלים לא מוכן שאזרח תל-אביב יקבל משהו שאני לא מקבל.
שלמה כץ: אני מבין.
שלמה כץ: נכון שתמיד יש את החלופה הזאת, שעד שאין לך בשביל כולם אל תיתן לאף אחד.
ישראל אייכלר: אלא אם כן, במקום כמו שאמרת עפולה, שהצרכים הכלכליים של החברה שם לא כל כך כדאי.
ישראל אייכלר: אבל למה תל-אביב ולא ירושלים?
יוסי שווינגר: ירושלים זו העיר העניה ביותר בישראל, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
יוסי שווינגר: אז אני אומר על גאוני משרד התחבורה, איפה הגישה לציבור הזה, שחושף לפיגועים כמעט יום-יומיים, ציבור קשה יום שבקושי מביא לחם הביתה.
שלמה כץ: אז עוד פעם אתה קושר מין בשאינו מינו.
שלמה כץ: זה שירושלים היא עיר שהפיגועים בה רבים זה ידוע.
שלמה כץ: גם אני תושב ירושלים.
יוסי שווינגר: אז תעודדו אותנו.
שלמה כץ: אני מוכן לעודד אותך אם זה לא יעלה לי כסף, אני לא רוצה שאני אעודד אותך, אתה רוצה שאשלם.
שלמה כץ: תחת ההנחה שאין לי כסף, שהתקציב הוא מוגבל, גם אם אני מאוד רוצה לתת לך את ההנחה הזו אני לא מסוגל כי אין לי מקורות תקציביים לעניין הזה.
שלמה כץ: כדאי בכל דיון כזה, שלא נשכח את העניין של המקורות.
שלמה כץ: לנושא כניסת המפעילים החדשים למטרופולינים, זה לא בטווח הקצר מאוד, זה הולך להיות בטווח הבינוני.
ישראל אייכלר: מי החליט שעד 2009 נותנים מונופול לאגד?
ישראל אייכלר: אין עוד חברה בארץ שיש לה זיכיון לכל כך הרבה שנים, חוץ אולי מבתי הזיקוק.
שלמה כץ: לא מדובר במונופול, מדובר בסדרי עדיפויות.
שלמה כץ: כשמדינה עושה הסכמים, 2009 זה מחר מבחינת תחרות.
מנחם קניג: את ההסכם חתמו בשנת 2000 עד 2009, 9 שנים.
חני מונין: אני לא מבינה למה בירושלים אין מוניות שירות כמו בתל-אביב ובמקומות אחרים.
שלמה כץ: למה את רוצה מוניות שירות, שתם כי זה נראה לך דבר טוב?
שלמה כץ: אני מסביר שוב, תעשי חשבון ש-2,300 מוניות - - -
חני מונין: אבל מדובר באזורים הצפופים.
חני מונין: החישוב שלך לא נכון כי הוא מדבר על מיליון וחצי נוסעים בכל המדינה, אני מדברת על אזורים בעייתיים.
שלמה כץ: אני מדבר על 2,300 מוניות בעל המדינה.
שלמה כץ: לפי איזה נתונים את אומרת שזה מוריד מהעומס?
שלמה כץ: את אומרת לי להקטין אוטובוס דו-מפרקי, ולפתור את הבעיה במונית של עשרה מקומות.
שלמה כץ: באמת.
אבישי דרורי: רשמתי את כל ההצעות הנקודתיות, הנושא של קו 2, הרציפים, כמה אוטובוסים.
אבישי דרורי: אנחנו נעשה עבודה עם הגורמים המתאימים, שמוזמנים לפנות למשרדי.
אבישי דרורי: נעשה בדיקה מחודשת את התדירות, המסלול, כמו שאנחנו עושים בשוטף.
אבישי דרורי: רשמתי לפניי את כל ההערות.
אבישי דרורי: אם יש עוד הערות, אקח את הפרוטוקול ואענה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות למר דרורי ולמר שלמה כץ.
ישראל אייכלר: נסכם את הישיבה בהחלטות הבאות.
ישראל אייכלר: א.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה לקבוע תקנה של מספר נוסעים בעמידה באוטובוסים, גם בקווים העירוניים וגם בקווים הבין-עירוניים, ואנחנו נפנה לשר התחבורה בנושא.
ישראל אייכלר: אם זה לא יתוקן תוך חצי שנה, נדון על הצעת חוק בנושא הזה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת להגדיל את מספר האוטובוסים, למנוע צפיפות בכל מחיר, בעיקר בעידן של סכנה ביטחונית.
ישראל אייכלר: המשטרה תומכת בהצעה לקבוע מספר נוסעים מכסימלי לאוטובוסים.
ישראל אייכלר: ג.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת להפריט קווים גם בירושלים, כמו בכל הארץ.
ישראל אייכלר: ד.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה לשכור חברה חיצונית שתפקח על הצפיפות באוטובוסים, ותחייב את התחבורה הציבורית לספק תחבורה בלי צפיפות.
ישראל אייכלר: ה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לחייב להציב לוח זמנים בכל תחנה בתחבורה הציבורית, כדי שהנוסעים יידעו מתי האוטובוס הבא, וכך יוכלו להמתין בסבלנות.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה לוועדת הכספית ולשר התחבורה כדי לקבוע את התקנה הזאת.
ישראל אייכלר: ו.
ישראל אייכלר: הוועדה מחזקת את ידי הנהגים העומדים בחזית העורף אל מול התנכלויות הטרור הרצחני.
ישראל אייכלר: ז.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת להנהיג שוויון בין תל-אביב לירושלים בעניין כרטיסי חופשי יומי, כרטיסי חופשי שבועי גם לילדים.
ישראל אייכלר: ח.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לדון בהמלצת המשטרה להוציא את האוטובוסים הדו-מפרקים מן הערים המאוימות.
ישראל אייכלר: ט.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לבדוק אפשרות להציב כרטיסן נוסף לנהג בקווים העירוניים העמוסים.
ישראל אייכלר: עד כאן ישיבת הוועדה לפניות הציבור.
ישראל אייכלר: אני מבקש להודות לכל המשתתפים.
ישראל אייכלר: אני מבקש לפתוח את ישיבת הוועדה שהיא ישיבת המשך, או אולי ישיבת סיכום, לגבי בעיה גדולה ואקוטית מאוד, שנוגעת אמנם למעט אנשים.
ישראל אייכלר: הבעיה היא קודם כל גובה האגרות של המכון הרפואי לבטיחות בדרכים, ואחר-כך הטלטולים של הנכים מכל רחבי הארץ למקום אחד באזור תל-אביב בשביל לקבוע את סוג הרכב שמגיע להם.
ישראל אייכלר: קיימנו ישיבה בעניין הזה, ישיבה מקיפה מאוד, והמלצנו על כמה דברים שאני אמנה אותם עכשיו.
ישראל אייכלר: לגבי חלקם קיבלנו תשובות, לגבי חלקם לא כל-כך קיבלנו תשובות מספקות.
ישראל אייכלר: אנחנו נדון עכשיו ונראה מה אפשר לעשות כדי לבצע את ההמלצות האלה, ואולי נציג המלצות נוספות, כפי שאתם תעלו, לטובת האזרחים ולטובת הציבור.
ישראל אייכלר: ההחלטה הראשונה היתה להקים ועדה משותפת לנציגי משרד האוצר, משרד הבריאות ומשרד התחבורה ונציגי ציבור שתבחן מחדש את גובה האגרות, כי המחיר שנקבע לחלק מן האגרות אינו הגיוני.
ישראל אייכלר: ההחלטה השנייה היתה לאפשר לשלם את האגרות בתשלומים.
ישראל אייכלר: זה דבר שמקובל מאוד בכל המשק ואילו פה אנשים צריכים לשלם במזומן, ומדובר בדרך כלל באנשים שאין להם די כסף לשלם במזומן או שזה מכביד עליהם.
ישראל אייכלר: ביקשנו גם שתוקם ועדת חריגים.
ישראל אייכלר: יש נכים במצב קשה מאוד, במשפחות קשות-יום, שוועדת החריגים תוכל לבטל או לתת להם הנחה באגרה.
ישראל אייכלר: ביקשנו דבר בסיסי מאוד, שהמכון הרפואי לבטיחות בדרכים יועבר למבנה עם מעלית ועם מקומות חניה שמתאימים לנכים כי הרי חלק גדול מהאנשים המגיעים לשם הם נכים.
ישראל אייכלר: ביקשנו דבר הרבה יותר מהפכני, שלדעתי חייבים לעשות אך אני לא יודע אם הוא יוכל להגיע לכלל מימוש.
ישראל אייכלר: היום נכים שנזקקים להתאמות רכב ומקבלים את המימון מהביטוח הלאומי, וכל הטיפול בהם הוא של הביטוח הלאומי, רק לגבי התאמת הרכב צריכים לנסוע למקום אחד בשעה שלמוסד לביטוח לאומי יש סניפים בכל הארץ.
ישראל אייכלר: היה מקל מאוד על הנכים אם גם לצורך הבדיקה הזאת רופאי המוסד לביטוח לאומי היו יכולים לעשות את זה.
ישראל אייכלר: עד שזה יבוצע, לפחות שתוקמנה ועדות לקביעת גודל הרכב בערים גדולות נוספות, לא רק בתל-אביב.
ישראל אייכלר: שמענו כאן סיפורים על אנשים שמגיעים מפדויים בנגב ומהצפון הרחוק לתל-אביב.
ישראל אייכלר: אני יודע במקרה באופן אישי על נכה קטוע רגליים שהיו צריכים לסחוב אותו לתל-אביב ובגלל שלא היתה נגישות הרופא ירד אליו כדי להיווכח שאין לו רגליים.
ישראל אייכלר: קיבלנו תגובות על ההמלצות הקודמות.
ישראל אייכלר: משרד הבריאות היה מוכן להשתתף בוועדה המשותפת לבחינת גובה האגרות הנקבעות במכון מחדש אבל הוא התנגד להקמת ועדת חריגים.
ישראל אייכלר: משרד התחבורה טען שאין לו שום שייכות לעניין המחירים.
ישראל אייכלר: לעומת זה, משרד התחבורה לא מתנגד שהביטוח הלאומי יקבל את האנשים בסניפים שלו כדי להתאים להם את כלי הרכב.
ישראל אייכלר: גם משרד האוצר הביע נכונות להקמת ועדה משותפת עם משרד התחבורה ומשרד הבריאות.
ישראל אייכלר: המוסד לביטוח לאומי אמר שאין לרופאים שלו ידע מקצועי וסמכות חוקית לקבוע את התאמת הרכב.
ישראל אייכלר: אני נתתי קרדיט רחב יותר לרופאי הביטוח הלאומי שיודעים להחליט על גובה הנכות של האדם ועוד כל מיני דברים, שתהיה להם גם אפשרות להחליט על סוג הרכב.
דיצה נחמדי: אין להם סמכות משפטית.
ישראל אייכלר: משפטית זה בעיה אחרת שצריך לטפל בה אבל כאשר מדובר על ידע מקצועי – זה נשמע קצת מופרך.
ישראל אייכלר: אנשים שיכולים לקבוע מה גובה אחוזי הנכות שיש לאדם לא יכולים לקבוע אם הכיסא מספיק רחב או מספיק צר?
מיקי דור: הם לא מבינים בכיסאות.
ישראל אייכלר: נעביר אותם קורס בכיסאות.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להגיע לסיכומים אבל לא נקדים את המאוחר.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לשמוע אתכם לפני שנגיע לסיכומים שלנו.
ישראל אייכלר: נתחיל במשרד הבריאות.
מיכאל דור: אני אתחיל בהתנצלות.
מיכאל דור: מכיוון שלא הייתי בישיבה הקודמת יתכן שאני אחזור על דברים שנאמרו כבר.
מיכאל דור: אני מקווה שלא אסתור אף אחד מהם.
מיכאל דור: ד"ר וינר תשלים את דברי אם יהיה צורך.
מיכאל דור: המכון הרפואי לבטיחות בדרכים הוא שירות שמשרד הבריאות נותן למשרד התחבורה ולכל הגופים הזקוקים לו.
מיכאל דור: הוא גוף שמשרד הבריאות לא מתקצב ולא מתערב בפעילותו, בוודאי לא המקצועית.
מיכאל דור: המכון היום מאוזן תקציבית על-ידי אגרות.
מיכאל דור: זאת אומרת, מבחינת המשרד כל כיסוי תקציבי כדי להחזיק אותו מקובל ומבורך.
מיכאל דור: ד"ר וינר תשמח לא לדאוג לכל אגרה ולהימנע מאי- הנעימות הכרוכה בנושא כספים ותשלומים ובמגע עם נכים חסרי כסף.
מיכאל דור: רק דבר אחד, אם רוצים להחזיק את המכון האוצר צריך למצוא מקור תקציבי לפעילותו.
מיכאל דור: לא אגורה אחת מעבר לזה, אנחנו לא מחפשים שהמשרד ירוויח מזה אגורה אחת.
מיכאל דור: אנחנו לא מרוויחים היום ואין כוונה כזאת בעתיד.
מיכאל דור: בתנאי הזה אפשר יהיה לוותר על האגרות.
מיכאל דור: מהדברים האלה נובעת גם ההכרה שאם מישהו יחליט לוותר על האגרות ולהיות טוב-לב כלפי כל הקבוצות שזקוקות לזה, אם לא יהיה לזה תחליף אז למשרד אין אגורה אחת שיכולה לקיים את השירות הזה.
ישראל אייכלר: השאלה היא למה לא הוקמה הוועדה המשותפת למשרד האוצר, משרד הבריאות ומשרד התחבורה כדי לקבוע את גובה האגרות.
ישראל אייכלר: אני לא מדבר על ועדה שתקבע האם לבטל את האגרות או לא לבטלן אלא על קביעת גובה האגרות.
מיכאל דור: אולי מישהו ממשרד האוצר יוכל לענות בעניין הקמת הוועדה.
מיכאל דור: משרד הבריאות הרי לא התנגד להקמת הוועדה.
איתן בן-משה: מאז שנת 2000 פועלת ועדה שמתייחסת לפעילות של המכון.
איתן בן-משה: אחת הנקודות המרכזיות שהוועדה בודקת היא מה שד"ר דור הצביע עליו, את העובדה שהמכון צריך לממן את עצמו מהפעילות שלו.
איתן בן-משה: אנחנו בדקנו וראינו שהמכון מנפח את הפעילות שלו על-ידי משלוח של אנשים לבדיקות חוזרות, כי הוא ניזון מזה.
ישראל אייכלר: אז זה עוד יותר מחייב את הוועדה הזאת לפעול.
מיכאל דור: מבלי להתווכח על האמירה הפוגעת הזאת – עזוב, אנחנו לא באנו לכאן לריב – אם תמצאו תחליף אחר אז לא תהיה סיבה לנפח את הפעילות.
איתן בן-משה: זה בדיוק העניין, הדוח של הוועדה הזאת מציע, בין היתר, לבחון את הפעילות הכוללת של המכון ולהחליט באילו תחומים הוא מוסמך לעסוק ובאילו תחומים הוא לא מוסמך לעסוק.
איתן בן-משה: כמובן חלק מזה כרוך בשאלה איך המכון ימומן, שזאת שאלה לא פחות חשובה.
ישראל אייכלר: היא חשובה מאוד.
ישראל אייכלר: השאלה היא למה לא הוקמה הוועדה שאנחנו המלצנו על הקמתה או מה נוכל לעשות כדי להקים עכשיו את הוועדה.
חני מונין: היתה ועדה בשנת 2000 וכעת אנחנו בסוף שנת 2003.
חני מונין: השאלה היא מה עשו בשלוש השנים שחלפו מאז.
שלומית קואולמן: מה עשו בשלושת החודשים מאז הישיבה האחרונה של הוועדה?
עדה וינר: הסיכום בישיבה הקודמת אכן היה שמשרד האוצר יקים ועדה ושאנחנו ומשרד הבריאות נספק את הנתונים.
עדה וינר: אנחנו הכנו את הנתונים וחבר הכנסת אייכלר אפילו קיבל את המכתב שלנו, כמו גם את המכתב של שר הבריאות.
עדה וינר: אני מייצגת את המכון ואני הגוף שצריך להיבדק.
עדה וינר: אני מוכנה לבדיקה.
עדה וינר: בשלושה החודשים מאז ישיבת הוועדה הקודמת אף אחד לא בא לבדוק אותנו.
עדה וינר: לכן אני אפילו שאלתי מה אני עושה פה.
עדה וינר: אני באה ואומרת: לא בדקתם אותי.
ישראל אייכלר: אנחנו הרי לא חוזרים עכשיו על הדיון שהיה.
ישראל אייכלר: אנחנו מתקדמים ובודקים איך ניתן להתקדם ממה שהוחלט בסוף הדיון הקודם.
ישראל אייכלר: אולי האוצר יוכל לקחת בידיו את המשימה ולכנס את הוועדה?
שלומית קואולמן: זה בסמכות שר הבריאות.
שלומית קואולמן: אני רוצה להבהיר, הוועדה לפניות הציבור המליצה להקים ועדה נוספת.
ישראל אייכלר: לגבי גובה האגרות.
ישראל אייכלר: לא לגבי פעילות המכון כולו.
איתן בן-משה: למען הסדר הטוב אולי כדאי שהוועדה לפניות הציבור תקבע מי ימנה את הוועדה הזאת.
שלומית קואולמן: הסמכות היא של שר הבריאות.
שלומית קואולמן: אתמול שוחחתי בטלפון עם גברת מירי כהן, עוזרת מנכ"ל משרד הבריאות, והיא אמרה לי שמשרד התחבורה צריך להקים את הוועדה ושמשרד הבריאות ממתין עד שמשרד התחבורה יקים אותה.
שלומית קואולמן: היום בבוקר אמרה לי היועצת המשפטית של הוועדה, שלא נמצאת פה כעת, שהיות והמכון הוא יחידת-סמך של משרד הבריאות, שר הבריאות הוא שאחראי להקמת הוועדה.
עדה וינר: גובה האגרות נקבע על-ידי ועדה בין-משרדית בהובלת משרד האוצר.
עדה וינר: לפיכך לדעתנו משרד האוצר הוא שצריך לבדוק אם גובה האגרות הוא נכון או לא.
שלמה אליישר: אני יכול להעיד על העבר.
שלמה אליישר: אמנם הנושא לא נמצא באכסניה שלנו במשרד התחבורה אולם מכיוון שאנחנו צד, אנחנו גם היינו מעורבים - - -
ישראל אייכלר: אתם שולחים אנשים, מחייבים אנשים להיבדק.
שלמה אליישר: המכון הוא רפואי ואנחנו לא בקיאים בזה.
שלמה אליישר: קודם כול, מתמטית, אם המכון מאוזן אז הבדיקה תעלה שאין צורך לשנות את האגרות.
שלמה אליישר: אם האגרות אמורות לכסות את העלויות אז אנחנו נקבל תוצאה שהגובה של האגרות בממוצע הוא נכון.
שלמה אליישר: אני זוכר שבוועדת האגרות היו תעריפים גבוהים מאוד והיו תעריפים נמוכים יותר.