GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: אם שנתיים או שלוש זה יהיה המצב בקו תל-אביב קריית-שמונה, משנים את סדר הנסיעות של האוטובוסים.
משה גפני: אם פעם אחת זה קורה, כולנו מוחלים על זה.
משה גפני: אם זה קורה פעמיים-שלוש, שנה אחרי שנה, מישהו יעמוד לדין.
משה גפני: לא פתרתם את הבעיה.
זאב הורן: אנחנו לא פתרנו?
זאב הורן: רק אנחנו?
משה גפני: לא, יש לנו עוד אנשים, אתה לא היחיד שלא בסדר.
זאב הורן: אנחנו לא פתרנו את הבעיה?
משה גפני: לא, אתה לא היחיד הלא בסדר, יש עוד כמה.
ישראל אייכלר: בוא נאמר ככה - החברה בסדר גמור.
ישראל אייכלר: מי שלא בסדר פה זה מדינה שנותנת מונופול למישהו.
ישראל אייכלר: למשל – יש עומס בחגים?
ישראל אייכלר: תיתנו רשות לכל מי שיש לו טנדר להוביל אנשים.
קריאה: וזה יותר טוב מתחבורה ציבורית?
ישראל אייכלר: למה לעמוד בתחנות?
ישראל אייכלר: זה הרבה יותר הגיוני מאדר לעמוד עם ילדים קטנים שעתיים בשמש.
ישראל אייכלר: אני רוצה אותך לשמוע אם יש לך פתרונות.
ישראל אייכלר: כי הבעיות עלו מפה ועד לשם.
קריאה: אני חיכיתי היום לאוטובוס בתחנה ראשונה, היום ואתמול ושלשום איחור של אוטובוס אחרי אוטובוס.
שלום זיידה: אני גר ליד תחנה ראשונה, ואוטובוסים לא מגיעים.
שלום זיידה: התקשרתי בטלפון לחברה.
שלום זיידה: קודם כל – חיכיתי עשרים דקות עד שהוא ענה לי, ולא פעם אחת ולא פעמיים.
שלום זיידה: הייתה לי אחת הפעמים שרציתי לנסוע מביתר-עילית לתל אביב.
שלום זיידה: חשבתי לנסוע דרך הרכבת שיוצאת מבית-שמש, הרמתי טלפון לרכבת ישראל.
שלום זיידה: רציתי לוח זמנים, ממתי יוצאות רכבות מבית שמש לתל-אביב, כדי שאני אוכל אחר כך להתקשר ולבדוק אצל אותו האיש.
שלום זיידה: התקשרתי לרכבת ישראל – לא חיכיתי דקה.
שלום זיידה: התקשרתי פעם אחת – לא חיכיתי, התקשרתי פעם אחרת, חיכיתי דקה.
שלום זיידה: התקשרתי אחר כך לביתר-תור, לקחתי את הזמנים שקיבלתי מרכבת ישראל והתקשרתי לביתר-תור, רציתי לתאם.
שלום זיידה: חיכיתי עשרים דקות על הקו.
שלום זיידה: אחר כך ענה לי בן-אדם.
שלום זיידה: שאלתי אותו – תגיד, אתה עושה מדגמים של מענה?
שלום זיידה: אז הוא אומר לי – כן.
שלום זיידה: אז אמרתי לו – מה המדגמים?
שלום זיידה: אז הוא אמר – בין ארבע לחמש פעמים עד שהבן אדם מתקשר.
שלום זיידה: ככה הוא אומר לי.
שלום זיידה: אמרתי לו – תגיד לי, אתה נורמאלי?
שלום זיידה: יש לי פה שעון על הטלפון, ואני מחכה כבר עשרים וחמש דקות.
שלום זיידה: אז הוא אומר לי – אדוני, תתקשר לביטוח לאומי, תראה כמה זמן תחכה.
ישראל אייכלר: בואו נשמע פתרונות.
חגי שווייצר: אני רק אציין כמה עובדות קטנות כדי לסדר את הדברים בעיקר לגבי מה שנאמר פה בשולחן, ואנחנו ניגע גם בפתרונות.
חגי שווייצר: קודם כל – לגבי גברת רובינשטיין.
חגי שווייצר: אני חושב שהדקלום שדיקלמת היה באמת יפה מאוד, באמת מרגש.
חגי שווייצר: אני רוצה להגיד שזה נשמע, שכאילו כל היום, אוטובוסים לא נוסעים לביתר.
חגי שווייצר: אני יכול להגיד לכם וגם לפקסס לכם, אם תיתן לי את הפקס שלך – סקר של כמות הנסיעות שאני אישית ערכתי, הצוות שלי ערך, ואני אראה לך גם שאוטובוסים יוצאים עם עשרה איש בישיבה, חמישה עשר איש בישיבה, זאת אומרת שאם אוטובוס עוזב את ביתר-עילית עם חמישה עשר איש בישיבה, אף אחד לא נשאר בתחנה.
קריאה: מדובר על שעות העומס.
חגי שווייצר: גם בשעות העומס אני אראה לכם אוטובוסים שנוסעים – לא בצפיפות ולא בעמידה, לא כמו עיזים כמו שאת אומרת.
ישראל אייכלר: יכול להיות שבאחת-עשרה, שתים עשרה לפני הצהריים.
חגי שווייצר: גם בשעות השיא האוטובוסים יוצאים מלאים בכל הארץ.
חגי שווייצר: אני הייתי בלונדון, הייתי צריך להחזיק בעמוד של הרכבת כדי להיכנס פנימה.
חגי שווייצר: מה לעשות?
חגי שווייצר: ככה זה בשעות השיא, ככה זה גם בניו-יורק.
חגי שווייצר: אין מה לעשות, ככה זה בשעות השיא, ככה זה בכל העולם.
חגי שווייצר: אז להגיד לך שאנחנו לא רוצים להוסיף אוטובוסים?
חגי שווייצר: תאמין לי שהיחיד שרוצה לראות עוד אוטובוסים ואת כל הנוסעים נוסעים בנוחות – זה אנחנו.
ישראל אייכלר: חבל שלא אתה מוכן להוסיף עוד אוטובוסים מבני-ברק ומבית שמש?
חגי שווייצר: אני הוספתי.
חגי שווייצר: סליחה, עובדים, בקווי בני-ברק עובדים קווים של קדים.
חגי שווייצר: אז חסר ממוגני ירי בשעות שבין שבין שבע בבוקר לתשע בבוקר.
חגי שווייצר: בשעה ארבע בצהריים לא חסרים ממוגני ירי.
קריאה: אני נסעתי באחת עשרה בלילה.
חגי שווייצר: אז טוב, אם נסעת באחת עשרה בלילה בממוגן ירי לביתר, אז אולי קרה משהו והאוטובוס התקלקל ונסעת בממוגן.
חגי שווייצר: לא שילמת על אוטובוס ממוגן ירי, שילמת רגיל.
חגי שווייצר: אין שום בעיה.
ישראל אייכלר: מה אפשר לעשות?
חגי שווייצר: מה שצריך לעשות זה דבר כזה.
חגי שווייצר: אם לא הייתה בעיה של ממוגני ירי – וזו בעיה, עוברים דרך המנהרות, רוצים לנסוע מהר.
חגי שווייצר: אין תשובה.
חגי שווייצר: אם מחר נחליט שלא נוסעים דרך המנהרות אלא נוסעים מהצד השני, אני מביא לך עוד עשרים אוטובוסים מחר בבוקר שנוסעים ולוקחים את כולם.
ישראל אייכלר: אז למה אתה לא אומר לנוסעים בשעות עומס, שמי שרוצה ...
זאב הורן: הם לא רוצים.
חגי שווייצר: כבוד הרב, הם לא עונים.
חגי שווייצר: בערב שמחת תורה שמתי אוטובוסים לא ממוגני ירי ואמרתי – אתם תסעו דרך נס-הרים מהצד השני.
חגי שווייצר: האוטובוסים עמדו לידם ונוסעים לא עלו.
חגי שווייצר: אני הזמנתי אוטובוסים שכבר גמרו את הנסיעה שלהם.
חגי שווייצר: בשעה שלוש – אני כבר החזרתי אותם.
חגי שווייצר: למה?
חגי שווייצר: כי אחרי שהפעלתי עוד עשרים וארבע מכונות ...
ישראל אייכלר: אני לא יכול לכפות על האנשים לנסוע.
חגי שווייצר: עוד דבר.
חגי שווייצר: אני רוצה לחזק את דבריו של זאב בנושא של מסוף תחבורה.
ישראל אייכלר: זה בעיה אחרת לפי דעתי, את זה אנחנו צריכים לפתור, כי צריך מסוף בביתר-עילית.
חגי שווייצר: כבוד הרב, היינו בישיבה מסודרת שאני יזמתי אותה אצל מר רובינשטיין.
חגי שווייצר: ואני ביקשתי ודרשתי שייתנו לנו פינה של מסוף שיהיה חמישה-שבעה אוטובוסים חונים.
חגי שווייצר: לא רוצה חניון לילה.
חגי שווייצר: אם זה קשה לעירייה וזה לא בטיחותי, ותושבים וילדים, לא רוצה.
חגי שווייצר: אני רוצה מקום לתפעול יומיומי, לא יותר מחמישה או עשרה אוטובוסים.
חגי שווייצר: שנהג יעצור שם, אפילו שהסדרן לא יישב בתלפיות.
חגי שווייצר: אני רוצה שהסדרן יישב ...
ישראל אייכלר: זו לא צריכה להיות בעיה.
ישראל אייכלר: זה יעזור לך בטיפול.
חגי שווייצר: זה יפתור לי שמונים אחוז מהבעיות של הטיפול.
חגי שווייצר: עכשיו, אני רוצה להגיד לך שאני פניתי מספר פעמים ולא נעניתי.
חגי שווייצר: אין.
נחום גבאי: אמרנו להם שמשרד התחבורה, אנחנו מוכנים להשתתף ולהכשיר את המסוף הזה.
חגי שווייצר: עוד משפט אחד ואני מסיים.
ישראל אייכלר: אם יש בו פתרון.
חגי שווייצר: חייב להיות לו פתרון.
חגי שווייצר: אני ביקשתי ממר רובינשטיין באופן אישי, אני אמרתי לו – תשמע מר רובינשטיין, אני מבקש שתיצור צוות מבחינת העירייה, ותגיד לי שאתה בראשו, תמנה אדם בשמך, תגיד לי – בוא נקים ועדת תחבורה.
חגי שווייצר: אני מוכן לשבת אתכם יום ולילה.
חגי שווייצר: בוא נשתף פעולה, תגידו לי את הצרכים האמיתיים, אני אשתף פעולה, אני אתן מה שאני יכול לתת, בוא.
חגי שווייצר: אמרו לי – תלכו אתם לחיות לבד, אנחנו לא רוצים לחיות אתכם.
חגי שווייצר: זו התשובה שקיבלתי.
חגי שווייצר: אם ככה תפעיל תחבורה ציבורית – תביא כל גוף שבעולם, לא יפעיל תחבורה ציבורית.
ישראל אייכלר: מה אתה אומר הרב רובינשטיין?
מאיר רובינשטיין: כן, אני אשיב.
מאיר רובינשטיין: יש לי פה – אני יש לי פה דבר קצר ממש.
מאיר רובינשטיין: אמנם רשות הדיבור שלי ניתנה לאשתי שתחיה, אבל אני רואה פה דברים טכניים שעובדים, ואליהם אני אתייחס אחד לאחד.
מאיר רובינשטיין: דבר ראשון למכובדי זאב הורן, יש לי פה חמש הערות שרשמתי לך, תכף אני אגיע אליך מכובדי חגי.
חגי שווייצר: אולי תתחיל מהסוף?
מאיר רובינשטיין: אני אגיע לכל.
ישראל אייכלר: צריך לקצר.
מאיר רובינשטיין: אני כבר מוריד שני סעיפים.
מאיר רובינשטיין: אל"ף – זאב הורן דיבר שמאז שהתחילו הממוגנים התחילו הבעיות.
מאיר רובינשטיין: התשובה שלי רשמית ביותר, שלפניי היה יושב ראש ועדת התחבורה ידידי הטוב עקיבא הורביץ.
מאיר רובינשטיין: מערכת הבחירות בביתר-עילית הסתובבה על ציר התחבורה מכיוון שהתחבורה אז גם כן הייתה כושלת.
מאיר רובינשטיין: סעיף בי"ת – פיקוד העורף, הזכירו פה את פיקוד העורף שלא עמדו בציפיות וכולי.
מאיר רובינשטיין: אני קיימתי הבוקר שיחת טלפון עם איריס, הקצינה של מכובדי שיושב כאן אחריו, והיא אמרה לי את הדברים הבאים, והיא אמרה שהיא מוכנה לאמת את הנתונים:
מאיר רובינשטיין: אלף – שלא הביאו לה מעולם תוכנית עבודה רב שנתית לגבי הדרישה של האוטובוסים ממוגני הירי, אלא מאז הועדה הקודמת שהתחילו להפציר בה.
מאיר רובינשטיין: כן, בקשות כן.
מאיר רובינשטיין: אבל תוכנית רב שנתית לבקשת אוטובוסים ממוגני ירי – לא.
מאיר רובינשטיין: דבר שני – התקיים סיור בביתר-עילית - - -
ישראל אייכלר: רגע, אבל מאז כבר נכנסו שלושה אוטובוסים.
מאיר רובינשטיין: כן, מאז ספטמבר נכנסו שלושה אוטובוסים לא חדשים, אלא אוטובוסים משומשים במצב טוב.
מאיר רובינשטיין: והם מיגנו אותה והביאו אותה לעיר ביתר-עילית, זו עיר ששם בכלל אנשים משומשים, אז טוב שמגיעים ככה אוטובוסים כאלה.
מאיר רובינשטיין: אז אני רוצה לפרק את הקביעה הזו במעמד זה.
מאיר רובינשטיין: עכשיו, איריס הוסיפה לי עוד משהו על זה – שהיה סיור לפני כמה שבועות בעיר ביתר-עילית, מי יזם את הסיור הזה?
מאיר רובינשטיין: איריס, ולא מישהו אחר.
מאיר רובינשטיין: לגבי חניון – אני מושה שיש לנו בעיה לגבי החניון, מסוף, ואני אומר מדוע.
מאיר רובינשטיין: יושב כאן נחום גבאי מולי.
מאיר רובינשטיין: כמה פעמים ישבנו במשרדך, משרדי המנהל האזרחי בבית-אל בסמיכות לחדרך אצל אדון יוסי סגל, והתחננו אליו שיאשר לנו איפה שרק יאשר, כי אנחנו חייבים לעבוד חוקית, והוא לא אישר לנו, אבל ראש העיר נתן אישור, וזה מופיע בכתוב.
מאיר רובינשטיין: רחוב שלם – רחוב רוז'ין, להחנות את כל האוטובוסים שלך, זה לא תקין.
מאיר רובינשטיין: יש לנו בעיה, ואני כאן אומר – מי שיכול להפעיל קצת קשרים אצל אדון סגל, הוא לא אישר לנו עד היום אישור חורג של מסוף.
ישראל אייכלר: בסדר גמור, אנחנו נפנה אליו.
מאיר רובינשטיין: פנינו כבר לכל הגורמים האפשריים.
ישראל אייכלר: במודיעין סידרנו את הדבר הזה בדיוק.
ישראל אייכלר: הייתה פה העירייה ונתנו מסוף, והזמינו אותי אפילו לפתיחת המסוף.
משה גפני: תראה, דקה אחת הרב רובינשטיין.
משה גפני: אנחנו ועדת כנסת.
משה גפני: אנחנו לא הולכים להפעיל שום קשרים.
משה גפני: יש לנו חובה, למדינת ישראל, חובה.
משה גפני: גם אתם כרשות מקומית שיכונית, וגם משרד התחבורה, גם בהגדרה של איו"ש.
משה גפני: אנחנו – היושב ראש כנראה ידרוש את זה בסוף הישיבה.
משה גפני: אנחנו דורשים מכם יחד עם עיריית ביתר-עילית, אנחנו דורשים מכם לדעת מתי יהיה מסוף בביתר-עילית.
משה גפני: אנחנו לא יכולים לבוא אליו בטענות עכשיו.
משה גפני: אחרי המסוף אנחנו נוכל לבוא בטענות.
נחום גבאי: קודם כל – מדובר בהקצאת קרקע.
נחום גבאי: אין הקצאת קרקעות.
משה גפני: מי לא מקצה?
נחום גבאי: העירייה.
משה גפני: העירייה?!
נחום גבאי: אנחנו כמשרד התחבורה הודענו שזה ברגע שתוקצה קרקע, אנחנו נפריש כספים לטובת המסוף.
נחום גבאי: אני יחד עם רובינשטיין, אני לא מבין למה הוא לא מוכן לתת לנו.
משה גפני: אני רוצה לדעת תוך שלושה עד ארבעה ימים, מהי הבירוקרטיה הזאת של הקצאת השטח, ולהביא אותם פה אלינו.
משה גפני: הועדה תשב על זה.
משה גפני: להקצות מסוף –ריבונו של עולם, מדינת ישראל לא יכולה לעשות מסוף.
מאיר רובינשטיין: או.
מאיר רובינשטיין: קי.
מאיר רובינשטיין: , הזכירו כאן לגבי האוטובוס האחרון.
מאיר רובינשטיין: הוא עכשיו ריגש אותי מאוד .
מאיר רובינשטיין: מר חגי שווייצר ישב אצלי בחדר.
מאיר רובינשטיין: יש לנו פרוטוקולים.
מאיר רובינשטיין: כמה וכמה פרוטוקולים, שאני ביקשתי שבשעה האחרונה של ערבי חגים ושבתות שיביאו אוטובוסים לא ממוגנים, ואני אגיע לתחנות יחד עם הנציג של ביתר-תור ואני אגיד – אין אוטובוסים ממוגנים.
חגי שווייצר: הוא היה איתי ערב חג, הוא ראה את האוטובוסים הלא ממוגנים, והוא לא אמר להם לעלות על האוטובוסים.
חגי שווייצר: סליחה ידידי, אתה היית איתי בערב שמחת תורה והראיתי לך את האוטובוסים הלא ממוגנים?
מאיר רובינשטיין: אתה תיאמת את זה איתי?
ישראל אייכלר: האנשים לא רצו לעלות על האוטובוס?
בצלאל יעקובזון: השעה הייתה רבע לשתיים.
בצלאל יעקובזון: הוא אמר לי – תראה את האוטובוסים כאן .
מאיר רובינשטיין: משפט מסכם אחד.
מאיר רובינשטיין: אני רוצה משפט אחד.
מאיר רובינשטיין: אלף – אני אתן דוגמא קטנה.
מאיר רובינשטיין: היית ועדת משמעת לגבי נהגים אינם מתנהגים יפה לתושבים.
זאב הורן: פוטרו עשרים נהגים.
מאיר רובינשטיין: סליחה רגע.
מאיר רובינשטיין: לפרוטוקול – כתב אותו משרד התחבורה, היו שם החלטות כתובות שנותנים פיצוי לזה, ולזה כרטיסיה, ומפטרים את זה, וזה כן וזה לא.
מאיר רובינשטיין: עד היום – כל הפיצויים שהוחלטו, עד היום משרד התחבורה, נציג העירייה ונציג החברה – מנהל הסניף – לא מומש סעיף אחד מבין חמש עשרה הסעיפים במשך שנה.
חגי שווייצר: זה לא נכון.
מאיר רובינשטיין: עכשיו דבר שני – ההתייחסות – יוזמה של איזה מנהל - - -
זאב הורן: מה עם מסוף?
מאיר רובינשטיין: מסוף, מסוף – מצאת איזה מסוף.
מאיר רובינשטיין: בסדר, אתה יודע מה?
מאיר רובינשטיין: שיאחרו ...
ישראל אייכלר: המסוף יסודר בסוף.
מאיר רובינשטיין: אני לא אמרתי עוד על מה שחגי אמר שאני לא רוצה לעבוד איתו.
מאיר רובינשטיין: חגי הגיע אליי.
מאיר רובינשטיין: זה המנהל החמישי שמגיע אליי, מזמין פגישה, אומר לי – תקשיב טוב, עד היום היה מחנה יהודה, מהיום אני יעשה סדר.
מאיר רובינשטיין: אני אמרתי לו – תקשיב טוב, לי נמאס מכל השטויות שלכם.
מאיר רובינשטיין: אין לי שום קשר עם ביתר-תור.
מאיר רובינשטיין: אני מאמץ בחום רב את המלצת משרד התחבורה מר אלבז ומר גבאי, אני לא מתעסק יותר עם התחבורה עם החברה המפעילה.
מאיר רובינשטיין: אני מתעסק עם מדינת ישראל, בתי משפט, וועדות הכנסת, משרד התחבורה.
מאיר רובינשטיין: לא רוצה להכיר את ביתר-תור.
מאיר רובינשטיין: עכשיו, הוא מבקש ממני צוות מהעיר שיטפל בבעיות התחבורה.
מאיר רובינשטיין: אני התחננתי בפני זאב הורן שיושב כאן לידי שנתיים, שייקח מישהו מהעיר שיעבוד איתו וירכז לו את העבודה.
מאיר רובינשטיין: אחרי שנה מאמצים הוא לקח אותו ובתנאים לא תנאים.
מאיר רובינשטיין: בבקשה – תסתדר לבד.
ישראל אייכלר: בועדה הקודמת קבענו שצריך לקבוע רמת תפוסה של שישים אחוז לכל היותר בכל אוטובוס, כי שבערבי חג, בערבי מועדים ופקקים, יהיו מספיק אוטובוסים.
ישראל אייכלר: עוד קבענו שצריך ששה אוטובוסים למגן, שישה, לא שלושה.
חגי שווייצר: שלושה כרגע נמצאים בבקשה.
ישראל אייכלר: השאלה שלי אליך, האם באמת עשו שישים אחוז תפוסה ולא יותר, ודבר שני – למה חתמתם מהסכם עם חברה מבלי לשאול את העירייה, בלי מכרז, זה נראה לנו כמעין מחטף לשש שנים מונופול.
עתניאל שנלר: לגבי הנושא של המכרז, אני לא רוצה להתייחס לזה, אני רוצה להתייחס לשתי נקודות אופרטיביות.
עתניאל שנלר: אני רוצה לבקש ממך הרב רובינשטיין, משום שבפעם שעברה בפורום הזה פגעתי בך, אני רוצה בפורום הזה לבקש סליחה.
מאיר רובינשטיין: אני מקבל את זה.
מאיר רובינשטיין: אתה עדיין יכול בחודש תשרי.
עתניאל שנלר: לגבי עצם העניין עצמו.
עתניאל שנלר: שני דברים: יש את הבעיה התפעולית ויש את הבעיה של היחסים בין העירייה לתושבים ולחברה.
עתניאל שנלר: ואלו שתי בעיות שונות שהן במיקס אחד גדול, והם מעיבים על הכל.
עתניאל שנלר: לגבי הפתרונות התפעוליים, אין ספק שאפשר להגיע ובדרך הנכונה להגיע לתשובות טובות.
עתניאל שנלר: למשל – באופן אופרטיבי, דברים שנעשו כבר, שלושת הממוגנים החדשים זה טיפה בים שצריך להתמלא.
ישראל אייכלר: עד מתי זה יתמלא?
עתניאל שנלר: אנחנו מקווים שעד סוף השנה בעזרת השם יהיו עוד שלושה או ארבעה.
עתניאל שנלר: אני מקווה.
ישראל אייכלר: ניסית לקנות בצפון?
עתניאל שנלר: אני מקווה שעד סוף השנה יהיו עוד ממוגנים.
עתניאל שנלר: זו נקודה שניה.
ישראל אייכלר: כמה ממוגנים?
עתניאל שנלר: אני מקווה ששלושה או ארבעה.
עתניאל שנלר: נקודה שלישית – ישנו אישור כמעט בלתי מוגבל, כמעט לא מוגבל, ולמרות שאין תקציב לסחור אוטובוסים בשעות שיא, כתוב כאן בחוברת וזה אכן נעשה, שבשעות שיא, בימי שיא, סוחרים עוד שלושה או ארבעה בכפוף לצרכים רכבים ממוגנים, כאוטובוסים מוגנים ממקומות אחרים.
עתניאל שנלר: בישיבה האחרונה דובר על כך שייעשה מאמץ לרכוש אוטובוסים ממוגני ירי ממועצה אזורית גליל עליון, וזה לא בא לידי ביטוי.
עתניאל שנלר: אי אפשר, מבחינה משפטית, לרכוש את האוטובוסים האלה, יען כי הם רכוש ששייכים למועצות האזוריות, חברות לביטוח משרד, חינוך – זה לא עסק פרטי שאפשר לעשות את הדבר הזה.
עתניאל שנלר: כתוצאה מכך שאי אפשר לעשות את הדבר הזה, הייתה פניה למשרד האוצר לקבל פתרונות בשני אפיקים – אחד – לקבל פתרון שאולי משרד האוצר יעשה את הרכישה הזאת שאולי נוכל להעביר אותם הלאה.
עתניאל שנלר: פתרון שני – שיהיה תקציב נוסף לשכירת אוטובוסים בדוק.
עתניאל שנלר: ואם ברור לכולם ששעת השיא היא שעתיים בבוקר או בערבי שבתות וחגים, אז למה לראות את כל הדברים כבעייתיים?
עתניאל שנלר: כל הזמן יש בעיות, בואו נשכור אז עשרים אוטובוסים.
עתניאל שנלר: כאן יש לי בעיה תקציבית עכשיו שעוד לא אישרו תקציב, ולכן קשה גם לממש את זה כי זה עולה כסף, אולי למשרד, זה עולה כסף למישהו.
עתניאל שנלר: הדבר הנוסף שאני רוצה לומר – כל האוטובוסים הלא ממוגנים, אין לי שום תירוץ.
עתניאל שנלר: שום תירוץ שבעולם.
עתניאל שנלר: כל האוטובוסים העירוניים הם בתהליכי רכישה לפי התחייבות של המפעיל, כולל החוזה שלו, של החלפה הדרגתית של האוטובוסים העירוניים שיהיו חדשים.
עתניאל שנלר: זה לא חשוב מה התהליך, צריך רק תהליך מהיר של רכישת האוטובוסים החדשים לעיר.
עתניאל שנלר: ולא יכול להיות שיחסרו אוטובוסים לבני ברק ולבית שמש, כי הם לא ממוגנים, ואין תירוץ כאן, זה לא שייך לכאן.
עתניאל שנלר: ולכן כאן לא צריכה להיות בעיה.
עתניאל שנלר: ואיפה הבעיה?
עתניאל שנלר: ופה אני מסיים יושב ראש הועדה.
עתניאל שנלר: הבעיה בעיניי היא אחת ויחידה אמיתית.
עתניאל שנלר: בגלל כל מיני סיבות, ולא חשוב מה הן, ישנו מתח גדול בין החברה לעירייה.
עתניאל שנלר: כתוצאה מכך אין הבנה, אולי גם אין אמון.
עתניאל שנלר: באמת לי הייתה זכות לעבוד איתך שנתיים יפה.
עתניאל שנלר: ולכן אני מציע.
עתניאל שנלר: כמו שעברנו תהליך, ואני שמח לשמוע על אלעד שזה עובד יפה, כי אני עשיתי את התהליך עם אלעד, עשינו את התהליך עם קריית-ספר.
עתניאל שנלר: מה שאני רוצה להציע, בואו נשים רגע בצד את הפרוטוקולים של ההיסטוריה.
עתניאל שנלר: לכן פתחתי גם בהתנצלות.
ישראל אייכלר: אז מה ההצעה?
עתניאל שנלר: ההצעה שלי, שצריך לעשות צוות מצומצם של משרד התחבורה, נציג המפעיל, כן נציג העירייה – זה חשוב, אין דבר כזה לשבת ואין נציג של העירייה.
עתניאל שנלר: אני כבר אומר בשמחה, וכבוד ייחשב לי.
עתניאל שנלר: אם אני אוכל לעזור לצוות הזה.
יצחק פינדרוס: אני אין לי שום בעיה עם הצוות הזה.
יצחק פינדרוס: אני אין לי אמון במשרד התחבורה, לא בביתר-תור, חד משמעית.
יצחק פינדרוס: אין לי בעיה עם ביתר-תור, אין לי איתם כלום.
יצחק פינדרוס: אין להם חוזה איתי.
עתניאל שנלר: אני כן רוצה להציע הצעה אופרטיבית של צאת עם משהו ביד.
עתניאל שנלר: כן לשות צוות משולש.
עתניאל שנלר: הצוות הזה הוא צוות שיצטרך לתת דיווח שוטף גם לועדה המכובדת הזאת מידי תקופה קבועה.
עתניאל שנלר: באופן מאוד ענייני, במתן תשובות ופתרונות לצדדים התפעוליים.
עתניאל שנלר: בלי קשר לזה בכלל, לנסות וללבן בפורום ראוי ומתאים את המתח שהעלה עכשיו ראש העיר, מול שאלת המכרז, וזו שאלה שלך למשרד התחבורה.
יצחק פינדרוס: לא, השאלה שלי לא בנושא המכרז.
יצחק פינדרוס: אני רוצה לבקש ...
ישראל אייכלר: אני מאוד מצטער, אנחנו צריכים לגמור.
ישראל אייכלר: היועץ המשפטי, יש לך משהו להוסיף?
עדה וייס: בטח שכן.
עדה וייס: מה שאני רוצה להוסיף, שאין חובת המכרזים.
עדה וייס: מה בכל המקרים לעשות מכרז?
עדה וייס: יש את המפקח על התעבורה שיש לו את שיקול הדעת לתת את הפתרון.
עדה וייס: בדרך כלל נותנים רישיון על פי מכרז.
קריאה: חברי מרכז הליכוד יודעים את זה?
ישראל אייכלר: סליחה רגע, מבלי לשאול את התושבים את זה?
נחום גבאי: אנחנו עובדי מדינה אדוני.
ישראל אייכלר: אפשר בלי לעשות מכרז, בלי לשאול את התושבים, בניגוד לדעת התושבים?
עדה וייס: את התושבים לא שואלים בשום מקרה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את החלטות חברי הועדה.
ישראל אייכלר: בהסכמת חברי הכנסת – הרב משה גפני והרב יעקב מרגי שהשתתפו בדיון.
ישראל אייכלר: הועדה פונה לעיריית ביתר-עילית בבקשה להכין תוכנית שבה יוגדרו צרכי התחבורה הציבורית בעיר, לביתר-עילית.
ישראל אייכלר: הועדה מבקשת להביא אוטובוסים של חברת קדים שבבעלות ביתר-תור, לשימוש בביתר-עילית.
ישראל אייכלר: הועדה פונה למשרד התחבורה ולעיריית ביתר-עילית לפעול על מנת להקצות לחברת ביתר-תור שטח למסוף תיפעולי תוך חודש ימים.
ישראל אייכלר: הועדה תבקש ממשרד התחבורה לבחון מחדש את ההסכם שנערך ללא מכרז ובניגוד לדעת העירייה להעניק מונופול לעוד שש שנים.
ישראל אייכלר: הועדה תקים ועדת משנה ברשות יושב ראש הועדה וחברי הכנסת מרגי וגפני, עם מציגי משרד התחבורה, פיקוד העורף והעירייה, למצוא פתרונות מעשיים לתחבורה הציבורית בביתר-עילית.
ישראל אייכלר: הועדה תקיים ישיבה נוספת בנושא בעוד כחודש, ותעקוב כיצד משתנה המדיניות של החברה בהסעת הנוסעים.
נחום גבאי: יש לי הסתייגות לגבי הסעיף, העניין הזה של המסוף.
נחום גבאי: משרד התחבורה מוכן לתמוך ולעזור בכספים ובכל מה שאפשר לעזור.
נחום גבאי: אבל הוא לא יכול לעזור בכספים ...
ישראל אייכלר: לא, את זה אנחנו דורשים מהעירייה.
יצחק פינדרוס: אוסיף רק עוד משפט אחד, שמר גבאי ושירותו לעירייה הם באמת טובים.
מרינה סולודקין: שלום לכם, אני רוצה לפתוח את הישיבה של ועדת פניות הציבור.
מרינה סולודקין: אני חברת הכנסת סולודקין ממפלגת הליכוד עכשיו.
מרינה סולודקין: הרב אייכלר הסכים שתהיה ישיבה של בית הקברות ללא-יהודיים באשקלון וביקש ממני להיות יושבת הראש של הישיבה.
מרינה סולודקין: לפני שאתם פניתם לחברת הכנסת לשעבר סופיה לנדבר ואליי, הרבה אנשים מאשקלון , קריית גת ומקומות אחרים, היו תלונות על מצב של בית הקברות ללא-יהודיים באשקלון, שהוא מאוד לא בסדר.
מרינה סולודקין: ואנחנו קיימנו כאן בעזרת ולדימיר את הישיבה וגם סיור בבית הקברות גם באשקלון, גם היינו בקריית-גת אני חושבת וגם בבאר-שבע – במנוחה נכונה.
מרינה סולודקין: אחר כך היינו עם נציגים של משרדים שהיו בישיבה, החלטנו צעדים, איך לשפר את המצב, איך לשפר את מה שיש, במיוחד באשקלון שאני גם חושבת שהעיר הזאת גם מקבלת פניות יום יום מתושבי אשקלון והאיזור.
מרינה סולודקין: אחר- כך אתם יודעים שעברנו הרבה מאוד אבל חייבים שינויים גם בממשלה וגם במשרדים ולזמן מה אנחנו איבדנו את הכתובת בגלל ההתפרקות של משרד הדתות ואני עוד פעם התחלתי לקבל את פניות הציבור בשטח שהמצב לא השתפר.
מרינה סולודקין: והסיבה העיקרית לכינוס הועדה, הייתה פניה של חברת הכנסת סופיה לנדבר שהיא יושבת ראש של התאחדות ליוצאי ברית המועצות, שארגון שלה גם מקבל פניות אלה, ואי אפשר להסביר לאנשים אחרי שנתיים שהכנסת עשתה תשומת לב לכל המצב של בית הקברות ששיפרו בשטח מינימלי, ואין קו הגיוני שזו מצווה יהודית בין הראשונות במעלה בחלקה של לא יהודים באשקלון.
מרינה סולודקין: אז היום אנחנו בועדה שלנו מתכוונים לשמוע איזה שינויים יש.
מרינה סולודקין: דבר שני – איזה משרדים צריכים לעשות כל דבר כדי לגמור ולסיים את העניין בכבוד, כי אני חושבת – עבר זמן, וזה לא רק לא כבוד לציבור שמשפחות שלכם רואים את המצב.
מרינה סולודקין: זה גם לא כבוד למדינת ישראל, למשרדים וגם לעיר אשקלון וגם לכולנו.
מרינה סולודקין: אז אני רוצה עכשיו לשמוע את המשרדים.
יעקב מרגי: אולי את הפונה – הוא יוכל להסביר את הבעיה.
רעיה אדלשטיין: אתה יכול לדבר עברית?
ולדימיר לוייב: לא.
מרינה סולודקין: את תתרגמי את מה שהוא אומר.
ולדימיר לוייב: אני פה כנציג של אנשים שבנם קבור שם באשקלון.
ולדימיר לוייב: בשנת 2002 פניתי לחברת הכנסת סולודקין.
מרינה סולודקין: הוא לא היחיד שפנה .
ולדימיר לוייב: כתבתי לה מכתב עם כל הבעיה שקורה שם בבית הקברות באשקלון.
ולדימיר לוייב: העניין הועבר לוועדה לפניות הציבור שישב בה לנדאו.
מרינה סולודקין: והיתה תקשורת בשפה הרוסית ובכל ברית המועצות לשעבר הראו את מצב של בית הקברות באשקלון, עם המשפטים הנכונים איך זה נראה.
ולדימיר לוייב: אחרי שפירסמו את העניין בתקשורת, פנו אלי הרבה מאוד אנשים שהמשפחות שלהן קבורות באשקלון.
ולדימיר לוייב: חשוב מאוד שהדבר ייכנס לסדר היום כי הם לא יודעים את השפה ולא יודעים למי לפנות ולא יודעים מי יוכל לעזור להם.
מרינה סולודקין: אני מבקשת לדעת מה קורה שם היום.
ולדימיר לוייב: יש הזנחה בבית הקברות.
ולדימיר לוייב: עובדים מסביב לבית העלמין.
ולדימיר לוייב: אין גדר, יש כביש, עושים חלוקה בין הקבורה היהודית לקבורה הלא-יהודית.
ולדימיר לוייב: יש כניסה נפרדת לבית הקברות, מסביב.
ולדימיר לוייב: אף אחד לא מתייחס למה שיש בפנים.
ולדימיר לוייב: חלק מהמצבות שיפצו.
ולדימיר לוייב: המשפחות - מי שהיתה להם יכולת כלכלית שיפצו לבד את המצבות.
ולדימיר לוייב: אנשים שמגיעים לא יכולים לראות את מה שקורה והחליטו לשפץ את זה בעצמם מי שיש לו יכולת כלכלית.
ולדימיר לוייב: המשפחה הזאת שיפצה את המצבה של בנם, עכשיו עשר שנים, אני פגוע מאוד.
ולדימיר לוייב: גידלתי זקן ואמרתי: כל עוד המצבה לא תשופץ לא אוריד את הזקן.
מרינה סולודקין: יש שאלות לחבר הכנסת מרגי.
יעקב מרגי: כללית החלקה היא לא יהודית?
שמעון נבון: בית העלמין באשקלון נפתח בשנת 6-1985 ונפתחה שם חלקה לא יהודים.
שמעון נבון: התיקצוב שלה היה בידי חברת איי.
שמעון נבון: אס.
שמעון נבון: מתל-אביב, והאחריות לקבורה.
מרינה סולודקין: שעכשיו בבית משפט, נכון?
מרינה סולודקין: גם אנחנו תרמנו לזה שהיא בבית משפט עכשיו.
שמעון נבון: אנחנו לא תרמנו בזה לכלום ...
מרינה סולודקין: אני אומרת, שזה מושחת לגמרי, שזה גם פלילי ואז גם פנינו לרשויות, למשטרה, ולכל מיני גורמים.
שמעון נבון: חברת איי.
שמעון נבון: טיפלה בכל הקבורה כשנתיים בערך או שנה וחצי, היום זה בבית המשפט בבאר שבע.
שמעון נבון: מה שקורה במשפט על מה שקורה באשקלון זה למעשה על עבירות פליליות של אנשים מועצה הדתית ועובדי החברה.
שמעון נבון: עכשיו, נכון שחלק משירותי הקבורה שניתנו על ידי המועצה הדתית "לילך" ואיי.
שמעון נבון: , גם זה נתון עכשיו בתביעה משפטית בבית המשפט.
מרינה סולודקין: זה היה ביולי 2002.
שמעון נבון: ואז התקבלו מספר תלונות.
שמעון נבון: תבינו – כל העניין של כניסת המצבות היא בעיה של ריכוז טוטאלי.
שמעון נבון: זה לא משנה אם אותם עשרים או שלושים מצבות היו שוקלים אותם היום והיום מבצעים אותם ועושים עבודות ניקוז בעשרות אלפי שקלים, זה לא היה פותר את הבעיה.
שמעון נבון: בגלל מיקומו של בית העלמין שנמצא במידרון הנמוך של בית העלמין.
שמעון נבון: יש לנו עכשיו שוב עבודות ניקוז די נרחבות.
שמעון נבון: צריך להרים אותן היום בשטח היות ולפני חודשיים אני ראיתי את התוכניות.
שמעון נבון: התוכניות יקרות מאוד, של מאות אלפי שקלים.
שמעון נבון: זה לא שיקול הצבא או אחד או שניים מאחר ותהיה בעיה נוספת, שתבינו, אם לא יעשו את עבודת התשתית מסביב, כבישים, שבילים, נקזים, כל מה שצריך כדי שיהיו תנאים נורמאלים של בית עלמין נורמאלי, אצל בית עלמין יהודי כמו אצל בית עלמין לא יהודי, לא עשינו שום דבר.
שמעון נבון: באשקלון יש מלא מצבות שקרסו.
שמעון נבון: בקרית-גת קרסו מאתיים מצבות.
שמעון נבון: זו לא הבעיה.
שמעון נבון: הבעיה היא בעיה כללית, בעיה של עבודה בנושא תשתיות בבתי עלמין.
שמעון נבון: ולכן, עד היום אני מבין שנותרו בסביבות שנים-עשרה מצבות פגועות בצורה קלה עם נטייה, מה שנקרא ותשעה במצב הרבה יותר קשה והרבה יותר מסובך.
מרינה סולודקין: את הנתונים האלה אנחנו ראינו.
מרינה סולודקין: יש לנו דו"ח טוב מאוד מהמצב הנוכחי.
מרינה סולודקין: עשרה מצבות כבר אותרו.
מרינה סולודקין: משפחות הנפטרים לשם שיוך המצבה.
מרינה סולודקין: שתים עשרה מצבות – משפחות הנפטרים טרם אותרו ולכן אמנם הן זקוקות לשיפוץ קל, כך שאף אם לא תאותרנה משפחות הנפטרים אין כל בעיה לשפץ.
מרינה סולודקין: ואתה אמרת, עשרה כבר נשארו?
שמעון נבון: תשעה.
מרינה סולודקין: תשעה.
מרינה סולודקין: תשעה מצבות?
מרינה סולודקין: משפחות הנפטרים טרם אותרו ומצב המצבות קשה ויש לפרקן.
מרינה סולודקין: יש לנו נקודה, אבל מה שאני אומרת, איתור של משפחות נעשה עם פרסומים בעיתונות.
שמעון נבון: עשינו פרסומים.