GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי שווינגר: פתאום הפקחים נחמדים, פתאום יש אדיבות יוצאת דופן, ופתאום אם מישהו בטעות מנסה לעמוד, אומרים לו "שב".
יוסי שווינגר: אסור כבר לעמוד, שזה באמת ימי משיח.
יוסי שווינגר: אנשים לא מאמינים שהם באגד.
ישראל אייכלר: יש עוד שני פונים שהזמנו.
ישראל אייכלר: קבלנו המון פניות מאנשים, אבל לא יכולנו להזמין את כולם.
ישראל אייכלר: נשמין עכשיו את הרב משה שלום רדג'ימינסקי מאשדוד, שיפרט את הדברים בעניין הצפיפות באוטובוסים.
ישראל אייכלר: הצעות מעשיות.
רון רטנר: מה תפקידו, למה הוא מומחה?
רון רטנר: איש ציבור שמשתמש בתחבורה הציבורית ורוצה לבטא את דעתו האישית?
ישראל אייכלר: הוא פונה, מביע את דעתו של הציבור.
רון רטנר: מה תפקידו של האיש?
רון רטנר: אני יודע שיש פה נציג משרד התחבורה, נציג דן, נציג משטרת ישראל.
ישראל אייכלר: הוא פונה.
ישראל אייכלר: זו ועדה לפניות הציבור, כל מי שרוצה פונה.
ישראל אייכלר: הוא מבטא את דעתו ואת דעת כל מי שחושב כמוהו.
ישראל אייכלר: אני לא מבין מה זה צריך להיות, כבודו רוצה להיות יו"ר הוועדה?
רון רטנר: אני רוצה להבין מה הוא עושה פה, עם מי הוא מדבר, למי הוא מקשיב.
רון רטנר: מותר לי?
משה שלום רדז'ימינסקי: באשדוד יש שיתוף פעולה גם של מר רטנר וגם של מזכירות אגד באשדוד, וזה התבטא בעיתונות החרדים בשלושה שבועות האחרונים אחרי הפיגוע.
משה שלום רדז'ימינסקי: אשדוד היא דוגמה איך הציבור החרדי והקואופרטיב הסתדרו בצורה יוצאת מן הכלל.
משה שלום רדז'ימינסקי: עם הרבנים, לא בכוח אלא במוח.
משה שלום רדז'ימינסקי: לא הכניסו אוטובוסים לאיזושהי שכונה בניגוד לרצונם של חלק מהציבור.
משה שלום רדז'ימינסקי: ישבו עם הרבנים, מה שמפריע הכי הרבה לחלק מהציבור עשו.
משה שלום רדז'ימינסקי: עשו קווי מהדרין באשדוד, קו 350, 85, 450, עכשיו עשו גם 970 ו-972 בחיפה.
משה שלום רדז'ימינסקי: פחדו שלו תהיה היענות, הציבור קיבל את זה.
משה שלום רדז'ימינסקי: לא רואים מכתב אחד בכל ארבע השנים נגד קווים 350, 450 אפילו שיש צפיפות, ויש צפיפות באוטובוסים.
משה שלום רדז'ימינסקי: הציבור החרדי אמונים על התורה והמצוות.
משה שלום רדז'ימינסקי: בתורה כתוב "כי השם אלוקיך מתהלך בקרב מחנך להצילך ולתת אויביך לפניך ולא יראה בך ערוות דבר ושב מאחוריך".
משה שלום רדז'ימינסקי: מבחינת הציבור החרדי, כשמצטופפים גברים ונשים ביחד באוטובוס, זה נקרא ,ערוות דבר", והקדוש ברוך הוא, שכתוב שהוא שומר עמו ישראל לעד, תמיד שומר על עם ישראל.
משה שלום רדז'ימינסקי: החפץ חיים אומר שבדבר אחד הקדוש ברוך הוא מסיר את השמירה, וזה כשצפופים.
משה שלום רדז'ימינסקי: המצב הוא בלתי נסבל בקווים לכותל.
משה שלום רדז'ימינסקי: אפילו ביום שישי צלצלו אליי יהודים מהאוטובוס.
משה שלום רדז'ימינסקי: אמרו שיש 30 נוסעים בעמידה גברים, נשים.
משה שלום רדז'ימינסקי: זה אחרי הפיגוע.
משה שלום רדז'ימינסקי: נכון שיום אחרי הפיגוע היו אוטובוסים, אבל ביום שישי שוב היו 30 בעמידה.
ישראל אייכלר: יש לך כמה הצעות מעשיות?
משה שלום רדז'ימינסקי: אני מציע, ואפשר להפעיל את זה כמו באשדוד גם בירושלים תוך יומיים, זה אותו ציבור שמורכב, יש נטורי קרטא יש אגודת ישראל יש ש"ס – אותו ציבור נמצא באשדוד, ואם שם היו מרוצים גם פה.
משה שלום רדז'ימינסקי: לעשות קווי מהדרין כמו באשדוד.
משה שלום רדז'ימינסקי: עולים מהדלת האחורית, נשים עולות מאחור, גברים מקדימה.
משה שלום רדז'ימינסקי: אם היא צריכה לקנות כרטיסייה היא קונה.
משה שלום רדז'ימינסקי: כשיוצאים לעיר הנהג עושה ביקורת אם כולם שילמו.
משה שלום רדז'ימינסקי: זה עובד יפה מאוד.
משה שלום רדז'ימינסקי: אז אפילו כשיש שעות שיא, אז 70%, 80% מהבעיה לא אכפת לו כל כך שהוא מצטופף, אם הוא לא נתקל בבעיות רוחניות.
משה שלום רדז'ימינסקי: הוא נוסע לכותל להתפלל עם הרגשה טובה, חוזר עם הרגשה טובה.
משה שלום רדז'ימינסקי: בשנות ה-50 עשו לציבור הכללי, לציבור המהדרין שלא כל כך רוצים מהדרין, הם נוסעים לבר-אילן, אלה של החרדים נוסעים לבני-ברק מהשכונות החרדיות ועושים את המהדרין, פותחים שתי דלתות.
משה שלום רדז'ימינסקי: אותו דבר פה קו 1.
משה שלום רדז'ימינסקי: קו 1 יוצא מהתחנה המרכזית, הוא ייסע דרך רחוב יפו, והוא ייסע דרך השכונות הערביות.
משה שלום רדז'ימינסקי: מי שירצה לנסוע לא מהדרין – שייסע משם.
ישראל אייכלר: מה שאתה מציע לעניין הצפיפות שאנחנו דנים בו זה לעשות קווי מהדרין.
שלמה כץ: טיפול בצפיפות באמצעות הצניעות.
ישראל אייכלר: העניין של הצפיפות יש בו שתי בעיות.
ישראל אייכלר: קודם כל, הבעיה הביטחונית שדברנו עליה, ואחר כך יש את העניין של כבוד האדם וכבוד האישה.
ישראל אייכלר: אנשים שמצטופפים יחד – זה פוגע בכבוד האישה.
ישראל אייכלר: יש נשים שלא רוצות שגברים יצטופפו אתן, ויש גם גברים שלא רוצים.
ישראל אייכלר: לכן ההצעה של הרב רדז'ימינסקי, כפי שהבנתי אותה, זה שיעשו מהדרין ואז חצי מבעיית הצפיפות ירד.
שלמה כץ: קל לי נורא לענות להצעה הזאת, כי לאחרונה ניסינו במאמצים מרובים להכניס קו מהדרין בבית-שמש, ונחנו נתקלים שם בהתנגדות שמגיעה עד לאלימות בעניין הזה.
ישראל אייכלר: הבנתי שבבית-שמש הייתה בעיה אחרת.
שלמה כץ: לא, זה צניעות.
רון רטנר: למה לא הזמנתם גם את אנשי ירושלים לפה?
רון רטנר: יש שם מועצה מייעצת עם גדולי הרבנים.
משה שלום רדג'ימינסקי: המועצה המייעצת מקבלת משכורות מאגד.
מנחם קניג: גדולי הרבנים נמצאים במועצת גדולי התורה, לא בוועדה המייעצת לאגד.
שלמה כץ: מה שרציתי להגיד, זה שגם במקומות שאנחנו רוצים להכניס קו מהדרין לא מאפשרים.
ישראל אייכלר: תודה רבה לרב רדז'ימינסקי, רשמנו את ההצעה שלך.
ישראל אייכלר: אני רוצה להקריא לכם, בעיקר לאנשי אגד ולאנשי משטרת ירושלים פקס, דוגמה.
ישראל אייכלר: פניתי לאנשי אגד וגם למשטרה שיהיו קווים לאור החיים כי שם יש צפיפות, ואני חייב לומר שהם נענו ברצון גם מר צ'צ'קס וגם המשטרה.
ישראל אייכלר: אמרו לי מיד, בלי שום שאלות, שיסדרו את זה.
ישראל אייכלר: אבל כשזה הגיע לביצוע בשטח, הגיע אתמול פקס, ואני רוצה שתשמעו את העדות של אדם אמין.
ישראל אייכלר: הוא אומר: "ביום ט"ו תמוז, 15.07.03, סגרה המשטרה בפיקודו של שוטר בשם – יש לי את שם השוטר אני לא רוצה להעלות אותו בוועדה בפומבי אבל אמסור אותו למשטרה – הוא חסם את כביש הגישה באזור שער האריות, סיבוב הכותל בדרך יריחו בשעה 6:30 בבוקר, ולא נתן לרכבים פרטיים, לרבות מוניות, להגיע לאזור הקבר בנימוק שרק לאגד מותר לנוע בכביש הזה ביום הזה.
ישראל אייכלר: הבעיה היא שהאוטובוס הראשון של אגד התחיל לפעול רק בשעה 9:00, שעתיים וחצי האלה – זה אנשים שבאים מהכותל מתפילה – נאלצו אלפי מבקרים, כולל זקנים וזקנות שבאו ממנייני ותיקים בכותל המערבי, לשרך את רגליהם במרחק בדרך הקשה הזו.
ישראל אייכלר: קלטתי בדרך כמה קשישות אבל הקצין ציווה לפקודיו לא לתת בשום אופן לעבור לרכב פרטי.
ישראל אייכלר: השאלה היא אם באמת אי אפשר לתאם בין אגד ומשטרת ירושלים, האם אין מקום להעמיד קצין עם לב.
ישראל אייכלר: אולי כדאי להעיר לקצין על מעשיו.
ישראל אייכלר: בכבוד רב ובתקווה לתיקון המצב".
ישראל אייכלר: כשאשמע את אנשי אגד והמשטרה, אני רוצה לשמוע תשובה גם לעניין הזה.
ישראל אייכלר: תרשמו לפניכם את השאלות כדי שיהיו לכם את התשובות.
ישראל אייכלר: יש פה מקרה של חוסר התאמה.
ישראל אייכלר: המשטרה סוגרת ב-6:30 כי היא קבלה הוראה שרק אוטובוסים נכנסים היום, כדי למנוע בלגן בתנועה, ואגד מגיע רק בשעה 9:00.
ישראל אייכלר: נשמע עוד כמה נקודות מפי הפונה מנחם קניג.
מנחם קניג: רציתי להתמקד בנושא של הצפיפות, למרות שהארגון שאני עומד בו עוסק בנושא שהרב רדז'ימינסקי הזכיר.
מנחם קניג: הנושא של הצפיפות הוא חלק גדול מהבעיה, ולכן אני מעלה אותו.
מנחם קניג: שמענו מנציג משרד התחבורה על הבעיה של שעות גאות ושפל.
מנחם קניג: ברור ששעות השיא צריכות לסבסד את שעות השפל, השאלה היא באיזו מידה.
מנחם קניג: לא שמענו מנציג משרד התחבורה שאומר שבשעות השיא לא צריכים לקחת אנשים מתחנות כיוון שאוטובוסים עמוסים.
מנחם קניג: מזה מבינים שלמרות שהאוטובוסים עמוסים לא צריך להשאיר אנשים בתחנות.
מנחם קניג: אותו דבר, לא צריך לדחוס אנשים כבהמות.
מנחם קניג: מי בכל אופן אחראי לצפיפות.
מנחם קניג: כל חברה שעוסקת בדבר כזה שיש בו גיאות ושפל עושה ממוצע, ומחליטים אם יכולים להפעיל את הקו הזה או לא יכולים להפעיל את הקו הזה.
מנחם קניג: פה השאלה הגדולה היא מה הממוצע שהחברה דורשת כדי להפעיל את הקו.
מנחם קניג: אם בשעות השיא זה 100 איש ובשעות השפל זה שני אנשים, אז הממוצע הוא 51.
מנחם קניג: אם בשעות השיא זה 60 איש ובשעות השפל שני אנשים אז הממוצע הוא פחות.
מנחם קניג: לפי הידוע לנו, הקביעה באגד על הממוצע, היא הרבה מעל הקביעה בחברות הפרטיות האחרות.
מנחם קניג: אם אגד, כדי להפעיל קו, צריכה 45 איש בממוצע לאוטובוס, אז אין לה ברירה ובשעות השיא חייבים להיות 90, 100 איש, כי אם לא הממוצע יהיה נמוך יותר.
שלמה כץ: אני לא יודע מאיפה הנתונים האלה.
שלמה כץ: אלה מושגים שלא מוכרים לנו.
ישראל אייכלר: כמו שאמרתי לאנשי דן, המונח סטטיסטיקה באנשים לא רלוונטי.
ישראל אייכלר: מה ההצעה המעשית שלך?
מנחם קניג: היינו בקריית ספר, שם הוציאו קווי תחבורה לתחרות.
מנחם קניג: עד שלא דובר על תחרות היו זעם ותסכול בקריית ספר, השירות היה מתחת לכל ביקורת.
מנחם קניג: יש לי את קטעי העיתונות בבית.
יוסי שווינגר: לא נכון.
יוסי שווינגר: סלח לי, לא נעים לי שאני מגן על אגד.
יוסי שווינגר: יש מספיק צרות עם אגד גם בלי קריית ספר, האמן לי.
יוסי שווינגר: תפסת דוגמה לא טובה.
מנחם קניג: באותו רגע שדובר על הפרטה השירות השתפר.
יוסי שווינגר: המחיר ירד, השירות "די זעלבע זאך".
מנחם קניג: היות, שלצערנו, יש לה הסכם אומלל עם משרד האוצר, שמשרד האוצר נותן לה פיצוי על בריחה מהתחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: מה זה הפיצוי הזה?
מנחם קניג: הפיצוי הוא שעל כל שקל שאגד מפסידה מזה שלקוח עוזב את התחבורה, משרד האוצר משלם לה חצי שקל.
ישראל אייכלר: מה, כדאי לאגד שאנשים יעזבו אותה?
מנחם קניג: כן, בהחלט.
מנחם קניג: תפתח את הדף ששלחתי לך.
שלמה כץ: נניח שזה נכון התיאוריה הזו, אבל עדיין אגד משלם את החצי השני.
מנחם קניג: אתה צודק, אבל החצי השני מסתדרים.
מנחם קניג: באותו רגע שבו יובהר לאגד שאין לה וטו עד 2009 על ירושלים, וברגע שהשירות לא יהיה טוב, וייכנסו חברות אחרות, אז כבר לא צריך פיגוע, גם בלי פיגוע המצב יסתדר.
ישראל אייכלר: כלומר, הרעיון הוא הפרטה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לבקש מאגד להגיב.
דוד רוטנר: אני רוצה להעיר קודם.
דוד רוטנר: יש נושא מסוים שמעולם לא עלה לדיון אמיתי, לדעתי.
דוד רוטנר: יש בעיה לוגיסטית, שאין אפשרות לתת שירות לקהל המונים, כאשר יש רק שני רציפים של אוטובוסים.
ישראל אייכלר: תעשו שישה רציפים.
דוד רוטנר: זה לא שייך לאגד.
דוד רוטנר: אגד לא יכולה לעשות את זה, המשטרה מחליטה.
דוד רוטנר: המשטרה עושה מחשבה מה אפשר לעשות כדי שיהיו יותר רציפים.
דוד רוטנר: לתת אפשרות לקלוט יותר אנשים, בצורה נורמלית יותר.
מנחם קניג: אגד בקשה פעם מהמשטרה?
מנחם קניג: יש לכם את זה בכתב?
ישראל אייכלר: בואו נשמע מהמשטרה.
ישראל אייכלר: האם תוכלו לאפשר בכותל המערבי ששישה אוטובוסים יקבלו בשעות שיא בבת אחת כניסה.
אלי ארוסי: אני לא נציג מחוז ירושלים שיכול להגיד לך אם אפשר.
אלי ארוסי: זה לא רק משטרה, יש פה עניין תכנוני, רשויות.
אלי ארוסי: אתייחס לנושא משני טעמים מעטם האבטחה באוטובוסים ומטעם הבטיחות בתנועה באוטובוסים.
אלי ארוסי: אני לא מתייחס לסטטיסטיקות, לכלכלה, ומה שהחברים מייצגים פה כל אחד את עמדתו.
אלי ארוסי: יכול להיות שאגיד דברים שעל פניו נראה שיעלו מיליוני שקלים וישנו סדרי עולם.
אלי ארוסי: צריך להבין, כשאנחנו עוסקים עם חברות ציבוריות, אגד, דן, הרכבת, בשורה התחתונה מגיע כמה זה עולה לי, כלומר לצרכן.
אלי ארוסי: יש המון פתרונות למנוע פיגועים מבחינה בטיחותית ואבטחה.
אלי ארוסי: אבל אני מאמין שידידי הדובר ואנשי משרד התחבורה יגידו שאני צודק, אבל זה עולה כך וכך.
אלי ארוסי: נתחיל עם שני דברים.
אלי ארוסי: הדבר היותר קל הוא נושא התנועה.
אלי ארוסי: יש בפקודת התעבורה תקנה שאומרת לחברות הפרטיות מגבילים ל-50 פלוס 20 - - -
שלמה כץ: לא בקווי שירות.
שלמה כץ: אי אפשר לערבב מין בשאינו מינו.
ישראל אייכלר: אני מבקש ממשרד התחבורה לכבד את נציג המשטרה.
ישראל אייכלר: הוא לא נכנס לדבריך, תרשום לך.
אלי ארוסי: אני מדבר על תקנות לחברות הפרטיות.
אלי ארוסי: מדובר על 50 פלוס 20 , שלושה ילדים במושב וכו'.
אלי ארוסי: אני לא ראיתי שכתוב בחברה ציבורית המסיעה בקווים עירוניים לא יעלה על כך וכך, אלא לפי הוראות יצרן.
אלי ארוסי: אני לא יודע מה זה הוראות יצרן, לא ראיתי את זה.
ישראל אייכלר: לפי משקל.
אלי ארוסי: יכול להיות.
אלי ארוסי: אעבור לנושא האבטחה.
אלי ארוסי: זה לא חדש שבשנים האחרונות נושא האבטחה באוטובוסים עולה, לצערי, כל יום דרגה.
אלי ארוסי: יש המון דיונים בין שר התחבורה, השר לביטחון הפנים והמפכ"ל, ובין קב"ט אגד וקב"ט משרד התחבורה.
אלי ארוסי: יש המלצות שלנו, כרגע אנחנו יושבים על המדוכה ובונים קו מחשבה איך אפשר לצמצם.
אלי ארוסי: יש לנו כמה המלצות, אעבור עליהן ברפרוף.
אלי ארוסי: אנחנו ממליצים - -אני מבקש לא להגיב, כי אלה רק רעיונות שלא נשלחו ליישום – שאוטובוסים דו-מפרקיים לא ינועו בכלל במקומות מאוימים.
אלי ארוסי: אוטובוס דו-מפרקי שלוקח מעל 100 אנשים לא ינוע בערים מאוימות.
אלי ארוסי: מצדי, יכול לנוע בירוחם, מצפה רמון, אשדוד – אין לי בעיה.
אלי ארוסי: אוטובוס דו-מפרקי הוא גדול, הוא מכיל הרבה נושאים.
שלמה כץ: זה נמצא בדיונים בממשלה.
שלמה כץ: אין טעם לשים את זה בוועדה לפניות הציבור בטרם העניין סוכם בממשלה.
ישראל אייכלר: הסדר הוא שהוועדה לפניות הציבור מייצגת את הציבור, והממשלה צריכה לעשות מה שהוועדה לפניות הציבור והכנסת ממליצים.
שלמה כץ: זה נכון, אבל אין טעם שאת חילוקי הדעות אם יש או אין, בעבודת מטה שעוד לא הסתיימה יעלו - - -
ישראל אייכלר: מתי זה יסתיים?
ישראל אייכלר: האוטובוס הפך ליעד.
שלמה כץ: אני לא יודע, אבל הנושא הזה נדון רק לפני שלושה ימים בוועדת הפנים של הכנסת.
שלמה כץ: קבלנו שם שיעורי בית בוועדה, והדיון הזה שנערך עם השרים הוא כתוצאה מהדבר הזה.
שלמה כץ: אין טעם להעלות את כל הנושאים שדנים בהם בוועדות המקצועיות שוב.
ישראל אייכלר: חובתו של איש המשטרה להשמיע את הצעתו, אז אני מבקש לאפשר לנו לשמוע.
שלמה כץ: אין בעיה.
שלמה כץ: כבוד היו"ר, מאחר ומדובר פה בהמלצות מקצועיות, מן הראוי היה שמשרד התחבורה, אם היה יודע שזה הנושא, היה מביא את קב"ט משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: הוא ידע.
ישראל אייכלר: מדובר על נושא הצפיפות, והוא מציע הצעה מאוד מעשית, ששמעתי מהרבה אזרחים, שהאוטובוסים הדו-מפרקיים במצב הקיים מסוכנים.
שלמה כץ: אבל זה דיון ברמה המבצעית, והיה מן הראוי שהמטה ללוחמה בטרור יהיה פה, נציג שירות הביטחון הכללי יהיה פה, וכל מי שמעורב בנושא ביטחון יהיה.
אלי ארוסי: כתוב בזימון "להגביר את האבטחה ולמנוע צפיפות".
אלי ארוסי: אני עכשיו נותן ליו"ר הוועדה את ההמלצות הכלליות, שלא יושמו.
ישראל אייכלר: יכולה לבוא הממשלה ולהגיד שאין לה כסף להוריד את האוטובוסים הדו-מפרקיים, אבל אני שומע עכשיו עמדת משטרה, שמבחינה ביטחונית צריך להוציא את האוטובוסים האלה מן הערים, וזה נשמע לי מאוד הגיוני להביא את זה לידיעת הציבור.
ישראל אייכלר: שכל הציבור יידע, שיכול להיות שכל אוטובוס דו-מפרקי הוא מלכודת מוות.
אלי ארוסי: האוטובוסים הדו-מפרקיים הם נושא אבטחתי בשל הכמות הגדולה של הנוסעים.
אלי ארוסי: יש גם תנועתי.
אלי ארוסי: אנחנו יודעים מניסיון שאוטובוסים דו-מפרקיים שנכנסים לדוגמה לגאולה, למלכי ישראל, עושים סיבובים ונתקעים, חוסמים זרימת התנועה באזורים בהם הם מסתובבים.
אלי ארוסי: דבר נוסף.
אלי ארוסי: לא ינוע אוטובוס, אלא כאשר כל נוסעיו יהיו במצב ישיבה.
אלי ארוסי: אני מדבר בתחום העירוני.
אלי ארוסי: זו המלצה שכחלק מהלקחים שלנו, לצערנו, מפיגועים, שרוב אלה שעמדו הם אלה שחטפו את המכה הגדולה.
ישראל אייכלר: בבין-עירוני אתה גם ממליץ לא לעמוד?
אלי ארוסי: לא, בבין-עירוני זה מנקודה לנקודה.
אלי ארוסי: מעמיסים בתל-אביב, נוסעים ישירות לחיפה.
ישראל אייכלר: אבל יש מאספים.
אלי ארוסי: במאספים זה יכול להיות, אבל פחות מטריד אותי, כי במאספים לא עולים בכמויות אדירות כמו שעולים בתחום העירוני.
ישראל אייכלר: הפיגוע בגליל היה במאסף שלקח בדיר-אל-אסד.
אלי ארוסי: נכון, אבל שם ישבו.
אלי ארוסי: בדרך כלל מאספים, מניסיון שלי, לא כל כך עומדים, חוץ מחג או נסיעה למירון או לאיזו הילולה.
אלי ארוסי: יש שתי משמעויות לישיבה.
אלי ארוסי: אל"ף, צמצום נפגעים בעת פיצוץ, בי"ת בטיחות יתר בעת תאונת דרכים.
אלי ארוסי: בלימת פתע באוטובוס – אנשים לא עפים קדימה ונפצעים.
אלי ארוסי: המלצה נוספת.
אלי ארוסי: לא יורשה להעלות לאוטובוס נוסעים מעל המקומות המאושרים לישיבה.
אלי ארוסי: בהנחה שמישהו יקבע תקנה שבאוטובוס מסוים יעלו רק 40 נוסעים, נהג האוטובוס לא יוכל להעלות.
ישראל אייכלר: אז יש לך גם בעיה ביטחונית, עם הקהל שנשאר בתחנה.
אלי ארוסי: זו אופרה מסוג אחר לגמרי, אדבר על זה מאוחר יותר.
אלי ארוסי: המשמעות מבחינת אגד או כל חברה אחרת, זו תוספת של אוטובוסים, והגברת עומד התנועה בשעות השיא.
אלי ארוסי: זאת אומרת, במקום שנראה, משל, 50 אוטובוסים בקו מסוים, נראה 70 אוטובוסים באותו קו.
אלי ארוסי: בקווים עמוסים, מיניבוסים של 25 עד 30 איש.
אלי ארוסי: יש כאלה אוטובוסים.
שלמה כץ: זה מתאים לתחבורה ציבורית?
שלמה כץ: אשמח אם תראה לי.
אלי ארוסי: יש את זה בעיר העתיקה, הם נכנסים לתוך הסמטאות.
אלי ארוסי: קו ירושלים עובר את העיר העתיקה של 24 יום-יום.
שלמה כץ: אז זה יגביר את הצפיפות או יקטין את הצפיפות?
אלי ארוסי: זה יכול גם להקטין.
ישראל אייכלר: אם נביא מספיק מיניבוסים, בתדירות גבוהה - - -
שלמה כץ: אבל עם פחות נוסעים.
רון רטנר: נחמד.
רון רטנר: יפתח את הכבישים.
אלי ארוסי: בקווים לא עמוסים יכול להיות אוטובוס של 50 אנשים.
אלי ארוסי: אז שלא ייסע אוטובוס עם ארבעה נוסעים, ייסע מיניבוס שמכיל 25 אנשים.
שלמה כץ: מה ההבדל במחיר בין מיניבוס לאוטובוס?
ישראל אייכלר: הוא אמר מראש שיש דברים שכרוכים בעלות.
שלמה כץ: מיניבוס עולה כמו אוטובוס כמעט, אז עדיף לקנות אוטובוס.
שלמה כץ: ובתפעול אותו דבר בדיוק.
אלי ארוסי: יכול להיות שאני טועה, אבל אמרתי לכם שהנושא הכלכלי לא מעניין אותי.
אלי ארוסי: דבר נוסף, אנחנו ממליצים להציב מבקר/כרטיסן בפתח האוטובוס בקווים עמוסים ומאוימים.
אלי ארוסי: כל אוטובוס מאוים, לדוגמה בקו הכותל או גילה.
אלי ארוסי: כמו שהיה פעם.
אלי ארוסי: יכול להיות שזה לא יגרום לאותו מחבל לא להתפוצץ, אבל אם הוא יתפוצץ בפתח האוטובוס, מניסיון שלנו, אנחנו מצמצמים נפגעים.
ישראל אייכלר: בעצם הכרטיסן יהיה מאבטח.
אלי ארוסי: אני לא קורא לזה מאבטח, אני קורא לזה בודק/מבקר, שהוא יעשה את הזיהוי הראשוני בקווים עמוסים ומאוימים.
אלי ארוסי: לא קשור כרגע לביטחון.
אלי ארוסי: כל הפיגועים הגדולים שנמנעו עד היום נמנעו על ידי חבר'ה עם רמת הכשרה אפס, לא אנשי שב"כ ומוסד ושייטת 13.
אלי ארוסי: דחפו את המחבל, ירו עליו ועוד.
אלי ארוסי: אנחנו טוענים שאפשר לסגור תחנות אוטובוס לא רלוונטיות, עם תנועת נוסעים מעטה.
אלי ארוסי: יכול להיות שיש תחנות מסוימות, שבשביל נוסע אחד שאוספים לא כדאי לעצור בהן.
ישראל אייכלר: אבל אם יש נוסע שגר שם?
אלי ארוסי: אז הוא יזוז קדימה או אחורה.
אלי ארוסי: יש מקומות - אני מדבר על ירושלים – שכל 200 מטר יש תחנה.
אלי ארוסי: יש מקומות שאפשר להוריד תחנות.
אלי ארוסי: איסור מוחלט לעלות לאוטובוס בדלת האחורית – אלא אם כן יש שם כרטיסן - מכיוון שנהג האוטובוס לא יכול לראות.
יוסי שווינגר: 90% מאלה שעולים בדלת האחורית זה אימהות עם עגלות.
אלי ארוסי: עוד שתי הסתייגויות.
אלי ארוסי: דברתי עד עכשיו על אמצעי אבטחה פיזיים.
אלי ארוסי: לגבי טכנולוגיה, למחלקת הטכנולוגיה שלנו יש מספר רעיונות איך אפשר לצמצם את הנזק באוטובוס, אם אפשר בכלל.
אלי ארוסי: ההמלצות מותנות באישור הגורמים המקצועיים במשרד התחבורה וכל מקום.
אלי ארוסי: זו לא קביעה, אנחנו מציעים.
ישראל אייכלר: מר אבישי דרורי, בבקשה.
אבישי דרורי: אני לא אחזור על מה שמר כץ אמר, אחדד משהו שהוא הזכיר.
אבישי דרורי: כשאנחנו מדברים על לתת מערך שירות מיטבי, אמרו פה שלנהג לא נעים לא להכניס נוסעים.
אבישי דרורי: יצא לי במקרה להסתובב הרבה בכותל – כי זה מתפקידנו – לראות איך אגד נותן שם שירותי תחבורה ציבורית.
אבישי דרורי: צריך להבין שהנהג לא יכול לחסום את הדלת.
אבישי דרורי: העומס באוטובוס הוא מקרי, הוא קורה לעתים תכופות.
אבישי דרורי: הנהג לא יכול להשאיר את הנוסעים בחוץ, מפני שיש נטייה טבעית לציבור להיכנס לאוטובוס ולשבת.
אבישי דרורי: אנחנו רואים את זה גם אצל חיילים.
אבישי דרורי: והתדירות, ספציפית בקו 2 זה 87 נסיעות ביום, זה משהו כמו 10, 12 דקות עד 12:30 בלילה.
אבישי דרורי: אני חושב שמבחינת תכנון האוטובוסים זה סביר.
אברהם גרוס: אז אולי תסביר לי למה עוד עומדים.
אבישי דרורי: היו"ר רוצה שנהיה פרקטיים.
אבישי דרורי: בעיות נקודתיות אנחנו פותרים בצורה נקודתית.
אבישי דרורי: אנחנו עובדים מאוד צמוד עם אגד ועיריית ירושלים, הזכירו פה מספר רציפים שצריך לשים בכותל – ניתן לבדוק את זה, או לוחות זמנים וכו'.
אבישי דרורי: ניתן לפנות אלינו בבעיות נקודתיות אז אנחנו נפתור את זה בצורה נקודתית.
אבישי דרורי: אתם מוזמנים, האדונים מכובדים, הרב קניג ועוד אנשים פה, מכירים אותנו ויודעים איך לפנות אלינו.
אבישי דרורי: אנחנו בקשר אינטנסיבי, והאוזן שלנו קשבת לשמוע כל הצעה נקודתית, עקרונית.
ישראל אייכלר: אני מניח שרשמת גם את ההצעות הנקודתיות.
אבישי דרורי: רשמתי.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת למנהל אגד מר יוסי צ'צ'קס להציע הצעות מעשיות, והגיב על כל הדברים שנאמרו פה.
יוסי צ'צ'קס: אני מברך על הדיון הזה.
יוסי צ'צ'קס: אני חושב שהמטרה של כולנו היא אחת, לשרת את ציבור הנוסעים ולעודד שימוש בתחבורה הציבורית.
יוסי צ'צ'קס: דבר אחד שיהיה ברור, לפני שמתחילים להיכנס לאיך פותרים את הבעיות.
יוסי צ'צ'קס: בניגוד למה שחשבו חלק מהנוכחים, אגד עד עכשיו פועל על פי חוק, תקנות התעבורה, התחבורה, הבטיחות וכל מה שקשור בזה.
יוסי צ'צ'קס: עם כל הרצון לא לדבוק בנוהל ובחוקים – למרות שאנחנו מדינת חוק – ולהיות יותר הוגנים, ולשרת לקוחות בצורה שהיא מעבר למילה הכתובה, וזאת מטרתנו.
יוסי צ'צ'קס: בכלל, בשירות לציבור מנסים – תמיד אפשר לעשות יותר, ותמיד אלה שעושים גם טועים – לתת את השירות הטוב ביותר שאנחנו יכולים להעמיד לציבור, ואני חושב שאגד היא אחת החברות שמסוגלת לעשות את זה טוב יותר.
יוסי צ'צ'קס: התחרות – אם נשים את הדברים על השולחן – רק מועילה לנו ומוסיפה לנו, כדי שכולם יבינו שמדובר פה ברמת מקצועיות מהטובות ביותר.
יוסי צ'צ'קס: זה לא 40 שנה, זה 70 שנה שאנחנו מפעילים תחבורה ציבורית.
יוסי צ'צ'קס: לעצם העניין.
יוסי צ'צ'קס: כדי לדעת מה הציבור רוצה, זה לא חוכמה שיקום מנהל באגד ויחליט מה הציבור רוצה, צריך לשמוע את הציבור.
יוסי צ'צ'קס: נכנסתי לתפקיד לפני כארבע שנים, וכדי להבין מה הציבור רוצה, ובמיוחד הציבור החרדי שהוא פלח חשוב מאוד ונתח עצום כלכלית – מעבר לשיקולים האחרים – עשינו מעשה.
יוסי צ'צ'קס: ביקשנו את עזרת הציבור החרדי לגייס לנו את טובי אנשי התקשורת שלהם, כדי שיבינו מה הציבור רוצה מהתחבורה הציבורית.
יוסי צ'צ'קס: גייסנו לעזרתו, יש כאלה שהיום קרויים בכל מיני שמות גנאי, ואומרים שמאגד משלמים להם, אבל לגופו של עניין יש מטרה אחת, לשמוע את הציבור ולפעול בהתאם לצרכים שלו.
יוסי צ'צ'קס: גם מהמטרות של שירות וגם מהמטרה הכלכלית, אף אחד לא מכחיש את העניין הזה.
יוסי צ'צ'קס: פחות מהראייה של החור של הגרוש, יותר מהקטע של שירות לציבור.
יוסי צ'צ'קס: עשינו כמה מהלכים לטובת הציבור בכלל, ולטובת הציבור החרדי בפרט.
יוסי צ'צ'קס: היום לא כל כך פופולרי להגיד את זה, אבל יש גם כמה דברים טובים שאגד יכול לעשות בקטע של תחבורה ציבורית לצד דברים שאנחנו עדיין צריכים לתקן.
יוסי צ'צ'קס: אני רואה אסון מחריד שקרה.
יוסי צ'צ'קס: כל אחד מאתנו צריך לעשות את החושבים איך למנוע וגם לעשות הכל כדי להוריד את הסיכונים שזה יקרה עוד פעם.
יוסי צ'צ'קס: אבל לצערי יש כמה גורמים שרואים את העניין מההיבט האינטרסנטי החיובי שלהם, כדי למשוך אותנו לכיוונים אחרים.
יוסי צ'צ'קס: אני מדבר פה רק על דבר אחד, שכבר אנחנו במחלוקת – עלייה מדלת אחורית.
יוסי צ'צ'קס: שמענו את נציג המשטרה, שמענו את משרד התחבורה, שומעים את השליטה של הנהג, שימו את זה מול ביטחון – איפה אנחנו עומדים, איך אנחנו עושים.
ישראל אייכלר: מה הבעיה מהבחינה הביטחונית לעלות בדלת האחורית, יש בעיה בזה?
אלי ארוסי: אם לנהג אין פיקוח מי עולה לו בדלת האחורית אין לך ביטחון.
ישראל אייכלר: יש לנהג כלים בדלת הקדמית למנוע ממישהו לעלות?
אלי ארוסי: הוא מסתכל, הוא רואה מי עולה.
אלי ארוסי: הוא יכול לדחוף אותו, הוא יכול לירטות בו, הוא יכול לסגור את הדלת עליו.
אלי ארוסי: לכן שמרו את המקומות הראשונים לכוחות הביטחון, על סמך פיגועים.
משה שלום רדג'ימינסקי: אבל באירוע האחרון לא עלו מהדלת האחורית, והוא עלה מהדלת האחורית.
אלי ארוסי: אני לא יודע.
שלמה כץ: למה כוחות הביטחון לא יושבים בשני המקומות שנשמרו להם?
אלי ארוסי: כי התקנה מדברת רק על בין-עירוני ולא על עירוני.
אלי ארוסי: בבין-עירוני, אם יש שוטר או חייל, חובתו של הנהג לתת לו לשבת שם.
אלי ארוסי: כדאי לחשוב לשנות את זה גם לעירוני.
יוסי צ'צ'קס: אני לא בויכוח עם אף אחד, אני רק רוצה להאיר את עיני אלה שמדברים על עובדות, שעד כמה שדעתי משגת עדיין לא ברורות.
יוסי צ'צ'קס: גם חקירת המשטרה עדיין לא העלתה את המסקנה הברורה איך המחבל עלה, איפה הוא עלה, דרך איזו דלת.
חני מונין: אבל זה כבר קרה בעבר.
יוסי צ'צ'קס: אבל יש פה אנשים שקובעים נחרצות.
יוסי צ'צ'קס: הנושא עדיין פתוח.
אלי ארוסי: אני מזכיר לך שבבר-אילן עלה לאוטובוס בדלת האחורית ונפל, וחשבו שזו תאונה.
אלי ארוסי: במקרה הוא נפל בגלל תאונה, אבל הוא היה עולה.
יוסי צ'צ'קס: לצערי, יש לי המון דוגמאות לתת מתחום הביטחון והתחבורה הציבורית, של אירועים שהצליחו לצערנו ואירועים שמנענו, אבל זה לא העניין.
יוסי צ'צ'קס: מדברים על הפיגוע בקו 2.
יוסי צ'צ'קס: יש פה דעה שהוא עלה מפה או שם, אז אני מעיר שעדיין לא ברור מאיפה הוא עלה.
יוסי צ'צ'קס: לגופו של עניין.
יוסי צ'צ'קס: בקו 2 אנחנו עובדים ביתר מרץ במיוחד בימים של חול המועד - - -
ישראל אייכלר: הנה עכשיו מגיעים לקראת החגים.
ישראל אייכלר: מה אתם הולכים לעשות?
יוסי צ'צ'קס: אנחנו עובדים בימי חול המועד, במיוחד ביום השיא, שהוא ברכת כוהנים, בראשי חודש, בתשעה באב, אנחנו עושים את לוחות הזמנים לפי הצפי שאנחנו מקבלים מהציבור, על סמך מסקנות של שנה קודמת.
יוסי צ'צ'קס: זה אומר – מישהו הציע להעמיס ארבעה או שישה אוטובוסים יחד – בימים האלה אנחנו נכנסים לתור לא משער האשפות, אלא מקבלים נת"ץ מהמשטרה למטה, ואנחנו מעמיסים ארבעה, חמישה ולפעמים אפילו שישה אוטובוסים בו-זמנית כדי לעמוד בקטע הזה של נהירת הציבור.
יוסי צ'צ'קס: הערה, לאותם אנשים שרוצים להפעיל את קו הכותל באמצעות חברה פרטית.
יוסי צ'צ'קס: באיזה הצטיידות הוא ינקוט, לפי יום ברכת הכוהנים?
יוסי צ'צ'קס: יצטייד באוטובוסים וישאיר אותם לפעמיים בשנה, חול המועד סוכות ופסח או בימים הרגילים.
יוסי צ'צ'קס: אני חושב שאגד היא חברה שאחד היתרונות שלה – ואת זה משרד התחבורה לא יאהב לשמוע – זה הגודל שלה.
יוסי צ'צ'קס: האפשרות לנייד את האוטובוסים מקו לקו, ואפילו מעיר לעיר ומאזור לאזור.
יוסי צ'צ'קס: גם הנושא של קו 1, שישבנו עם הרב למקומות הקדושים, כמו שהוא העיז ואמר שהיו כמה סיכומים טובים, גם בנושא הכותל.
יוסי צ'צ'קס: הייתה תקופה שהייתה תחבורה עד שעה 1:00 בלילה.
יוסי צ'צ'קס: אלא מאי, אנחנו בודקים את עצמנו, אום נוסעים בימים מסוימים עם ארבעה עד שבעה נוסעים בין 12:30 ל-1:00 – מורידים את זה.
יוסי צ'צ'קס: יכול להיות שטעינו, אבל זה מה שעשינו.
יוסי שווינגר: תגיד לי מתי זה היה, מעניין אותי.
יוסי שווינגר: אני שומע את זה פעם ראשונה.
יוסי צ'צ'קס: אראה לך.
יוסי צ'צ'קס: לגבי הכותל, הנסיעה היום היא עד 1:00 בלילה לא בגלל שקרה משהו, בגלל שהחודש אנחנו יודעים שהחל מה-19.9 עד מוצאי שמחת תורה תהיה תנועה ערה.
ישראל אייכלר: איך תמנעו צפיפות בחג הקרוב?
יוסי צ'צ'קס: מיד אענה.
יוסי צ'צ'קס: בנושא הכותל, לא תמיד עבדנו לי השעון.
יוסי צ'צ'קס: היו הרבה מרים של עצרות שהתכוונו לתת תחבורה עד 1:00 או עד 1:30 בלילה ועשינו זאת.
יוסי צ'צ'קס: לגבי החג הבא עלינו לטובה – כמו חגים אחרים בעבר - אנחנו מגברים את התדירות של האוטובוסים עד לרמה של 4 עד 5 דקות לאוטובוס.
ישראל אייכלר: זה לא מספיק בחגים.
יוסי צ'צ'קס: יותר מזה זה כבר יהיה רק על הנייר, גם אם אני אכתוב כל דקה אוטובוס.
ישראל אייכלר: רכבת תחבורתית.