GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל קוטיק: צריך לבדוק על סמך מה באמת התקבלה התלונה, האם יש פה מניעים טהורים של מי שהתלונן, או שיש פה סיבות אחרות.
יעל קוטיק: אנחנו נצטרך לעשות בדיקה אם יש לנו פילוח נתונים לפי מי שמטופל כחסוי.
ישראל אייכלר: את יודעת על תלונות?
ישראל אייכלר: יש בכלל תלונות?
יעל קוטיק: יש בהחלט.
יעל קוטיק: בהחלט.
יעל קוטיק: אנחנו נתנו ייצוג משפטי גם נגד אפוטרופוסים יחידים וכנראה שגם נגד עמותות.
יעל קוטיק: שם נכנס גם האלמנט של סיכוי משפטי ושל זכאות כלכלית, שבעצם אם הרכוש של אותו חסוי אינו בר מימוש אז אנחנו לא לוקחים בחשבון את הנושא של זכאות כלכלית.
ישראל אייכלר: ללא תשלום.
ישראל אייכלר: הגברת נחמה כץ.
נחמה כץ: שתי הערות: אני מסכימה עם יזהר, שאכן בתוך המוסדות יש עובדים סוציאליים.
נחמה כץ: אנחנו מדברים על הפיקוח של העובדים הסוציאליים בקהילה מרגע המינוי.
נחמה כץ: זאת אומרת, עובד סוציאלי בלשכה מסוימת יזם מינוי, הבעיה היא בהמשך הטיפול של הלשכה באיש הזה.
נחמה כץ: זו הבעיה.
נחמה כץ: בין אם האיש מאושפז ובין אם האיש נשאר בקהילה.
נחמה כץ: האפוטרופוס איננו בא במקומו של עובד סוציאלי, בין אם הוא בקהילה ובין אם הוא באשפוז, גם אם הוא בהכשרתו המקצועית עובד סוציאלי.
נחמה כץ: ולכן צריך לעשות הפרדה מאוד ברורה.
נחמה כץ: הצווים הם כלליים: גוף ורכוש.
נחמה כץ: ולכן, הצו הרכושי מפוקח על ידי האפוטרופוס הכללי, ואתו אנחנו מתכתבים, ומוסרים לו את הדו"חות.
נחמה כץ: הוא גם מקבל מאתנו את הדו"ח הגופני, בהיעדר גורם אחר.
נחמה כץ: אבל העובד הסוציאלי בקהילה, מהרגע שממונה אפוטרופוס, בחלק ניכר מהמקרים, אני לא אומרת בכל המקרים, אני לא רוצה להכתים ציבור שלם, אבל בחלק ניכר מהמקרים, איננו ממשיך בפעילות עם אותו פונה, שהוא עדיין זכאי לשירותים של מדינת ישראל.
קריאה: על אחת כמה וכמה אם את חותמת בתור עובד סוציאלי.
נחמה כץ: זו בעיה בחתימה.
נחמה כץ: ורק למען הסדר, אנשי המוסד לביטוח לאומי ציינו את המספרים שהקרן ממונה עליהם כמקבלי גמלה.
נחמה כץ: השכר כמקבלי גמלה הוא איננו השכר המופיע בטבלה.
נחמה כץ: השכר המופיע בטבלה הוא רק לגבי מינוי של אפוטרופסות.
נחמה כץ: השכר כמקבל גמלה מתחיל היום מ-16.5 שקלים לאדם, ובשכר הזה דואגים לו להוראות הקבע בבנק, ולביקורים, ולשיחות אתו וכולי.
נחמה כץ: השכר במינוי של מקבל גמלה של המוסד לביטוח לאומי תחילתו ב-16.5 ₪ לחודש.
ישראל אייכלר: כמה חסויים יש לכם, אלפים?
ישראל אייכלר: אני רוצה משפטי סיכום לגברת פרידמן.
איריס פרידמן: אני רוצה לסכם ממה שהתחלנו, ממה שבעצם היושב ראש התחיל.
איריס פרידמן: היושב ראש התחיל וסיפר שיש עשרים ושמונה אלף חסויים.
איריס פרידמן: נכון להיום יש שלושים אלף חסויים.
איריס פרידמן: כאשר אנחנו שומעים כאן מהמוסד לביטוח לאומי שיש עוד שלושים אלף מקבלי קצבה.
איריס פרידמן: עוד שלושים אלף.
איריס פרידמן: זאת אומרת, שיש שישים אלף חסויים, נקרא לזה, היום במדינת ישראל.
איריס פרידמן: כי אותם אנשים שיש להם מינוי של מקבל גמלה בעצם צריך שיהיה להם מינוי של אפוטרופסות.
איריס פרידמן: אנחנו ישבנו עם המוסד לביטוח לאומי.
יעקב מרגי: מה שהיא אמרה מקבל גמלה, יכול להיות שהוא לא בהכרח מחוץ למעגלים שדיברנו עליהם.
קריאה: זה שני מעגלים נפרדים.
שולה מיטבסקי: אני רוצה להסביר משהו.
שולה מיטבסקי: מקבל הגמלה יש לו מחויבות.
שולה מיטבסקי: אנחנו מחתימים אותו על כתב הסכמה.
שולה מיטבסקי: ההתחייבות שלו היא רק לניהול כספי הגמלה.
שולה מיטבסקי: אם לאיש יש כספים נוספים, רנטה מגרמניה, או פנסיה – אז מישהו צריך לנהל אותם.
שולה מיטבסקי: היא צודקת.
איריס פרידמן: זאת אומרת שיש לנו שני מעגלים.
איריס פרידמן: אנחנו מדברים על אוכלוסייה של שישים אלף איש.
איריס פרידמן: אני חוזרת ואומרת כאחראית על הפיקוח, כממונה ארצית: אני רואה היום שתי בעיות עיקריות בנושא האפוטרופסות, ואני בטוחה שברגע שהבעיות האלה תיפתרנה אנחנו נצעד קדימה קומה אחת למעלה.
איריס פרידמן: הדבר הראשון – זה פיקוח על הגוף, והדבר השני זה מימון ממשלתי לחסויים חסרי אמצעים.
ישראל אייכלר: אז ההצעה של הרב מרגי, אני חושב שהיא ההצעה הכי הגיונית.
איריס פרידמן: אני קצת מפחדת עם העניין הזה של הנושא של העזבונות.
איריס פרידמן: כי הדברים האלה כבר נבדקו אלף ואחת פעמים, ואני לא חושבת שמשם תבוא הישועה.
יעקב מרגי: אני אומר לך, אמנם זה לא לפורום הזה.
יעקב מרגי: נכנסה הצעת חוק מעל חמישה מיליון ₪ צריך חמישים ואחד חמישים שיצביעו בעדה.
יעקב מרגי: ועדת השרים לחקיקה מורכבת קבועה משר המשפטים ועוד משרד האוצר.
יעקב מרגי: כל הצעת חוק שתעלה, כי כבר לא תעלה חמישה מיליון, גם תעלה מיליון ₪ היא נתקעת שם.
יעקב מרגי: במיוחד אם לא באה מהמפלגה הנכונה היא בכלל לא תעבור.
יעקב מרגי: לא תידון בכלל.
יעקב מרגי: לכן אני בא ואומר לך: אם אני באמת רוצה לטפל בבעיה, אז זה אצלי כמו מים שמחפשים מים איפה לצאת.
יעקב מרגי: לא בגלל שזה האופטימום הרצוי.
יעקב מרגי: בודאי שהמדינה, אם היא לא רוצה להתחבט בזה, תתחבט בקלון, ונמצא מקור אחר.
יעקב מרגי: ודאי שננסה גם את זה.
יעקב מרגי: אני אומר לך, לי נראה שאולי השופט בדימוס והוועדה הנכבדה היא יותר פתוחה מהאוצר בעניין זה.
איריס פרידמן: אני מאוד מכבדת את מה שאתה אומר.
איריס פרידמן: אבל שוב, הגברת שיושבת כאן אמרה שהיא ראתה אותי לפני חמש שנים, שש שנים, היא אפילו זוכרת בדיוק בוועדת העבודה והרווחה, פניות ציבור, היא זוכרת אפילו.
איריס פרידמן: אני בטוחה שדיברנו על אותו נושא.
איריס פרידמן: אני בטוחה.
איריס פרידמן: עוד שש שנים אנחנו נדבר גם כן על אותו נושא.
איריס פרידמן: אם אנחנו מחפשים את הדרך שם, אני לא מאמינה שנמצא את זה.
ישראל אייכלר: אני שואל שאלה שעלתה פה כמה פעמים.
ישראל אייכלר: לפי מה קובע התסקיר הזה, הממליץ לבית המשפט למנות אפוטרופוס, לפי מה נקבעים הקריטריונים איזו עמותה תקבל את החוסה?
ישראל אייכלר: כי זה יכול להיות ביזנס טוב, אני חושב.
ישראל אייכלר: והשאלה מי יכול לעמוד מאחורי הביזנסים האלה.
איריס פרידמן: אני חושבת שמי שצריך לענות לנושא הזה זה משרד העבודה והרווחה, כי הם ממנים.
איריס פרידמן: ואני לא צד למינוי, לכן אני לא יכולה לענות לך על השאלה.
ישראל אייכלר: אנחנו נציג את השאלה בדיון שיהיה פה גם עם אנשי הרווחה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להקריא את המלצות הוועדה, ברשות חבר הכנסת מרגי:
ישראל אייכלר: הוועדה פונה לאפוטרופוס הכללי בבקשה לבחון שנית את גובה שכר הטרחה שגובות העמותות עבור ניהול ענייני החוסה, בעיקר בכל הנוגע לשכר הטרחה הנגבה מחוסים חסרי אמצעים המתגוררים בקהילה.
ישראל אייכלר: הוועדה מודעת למצבת כוח האדם המצומצמת העומדת לרשות האפוטרופוס הכללי.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה למשרד המשפטים ולמשרד האוצר בבקשה להגדיל את כוח האדם במקום, דבר שיאפשר פיקוח יעיל יותר על תפקודם של האפוטרופוסים.
ישראל אייכלר: הוועדה תפנה למשרד האוצר המשפטים והרווחה בבקשה לפעול מיידית להקמת יחידה לפיקוח על האפוטרופוסים בענייני גוף, ולדאוג שעובדים סוציאליים ימשיכו לפקח על טיב הטיפול בחוסה, גם לאחר מינוי אפוטרופוס או אשפוז החוסה.
ישראל אייכלר: הוועדה תקיים ישיבה נוספת בנושא עם גורמי הרווחה השונים.
ישראל אייכלר: תודה רבה לכל המשתתפים.
קריאה: יישר כוח!!
ישראל אייכלר: תודה, תודה רבה.
ישראל אייכלר: שלום לכולכם, אנחנו פותחים את הדיון בנושא שהוא במידה רבה לאזרחים רבים משהו מאד אבסטרקטי.
ישראל אייכלר: משהו שהם קרינות שיוצאות מספרי המדע הבדיוני, פשוט לא יודעים איך לאכול את זה, לא יודעים, פתאום מתחילים ללמוד מה זה קרינה מייננת, מה זה קרינה לא מייננת, דברים למדתי מפרופ' אפלבוים רק בשבוע שבעבר.
ישראל אייכלר: אבל זה נושא כנראה שנוגע לכלל הציבור, ויש לנו בעיות ספציפיות, היום שאנחנו דנים בהם בירושלים וברחובות, שהזמנו את האורחים הראשיים שלנו, כדאי שנעסוק בנושא יותר בהיבט, בהתחלה לפחות, הכללי, האם באמת עם ישראל בסכנה או האנושות בסכנה מהטלפונים הסלולריים, כל אחד מחזיק את זה ליד הלב או ליד הכליות, או גם מקבלת הקרינה וגרים באזורים כולם בקרינה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין חברות הסלולריות שאנחנו מציקים להם לא אחת טוענים שמצד אחד אנחנו טוענים שיש נדידות בקווים ואין קליטה בכל מקום וצריך יותר קליטה ויותר זמינות, מצד שני איפה שהם רוצים לעשות אנטנה אנחנו עושים להם צרות.
ישראל אייכלר: אז זו בעיה שלהם, כי אני לא שותף לרווחים שלהם אבל צריך להיות שותף לכאבי הבטן שלהם, כך שזה בעיה שלהם איך לעשות מצד אחד לשמור את האויר לשלוח את הקרינה, ומצד שני לשמור מקרינה, לשמור את היין ואת בריאות הציבור.
ישראל אייכלר: אני רוצה לעשות סבב נוכחים.
ישראל אייכלר: איתנו חברי הכנסת ומוזמנים.
ישראל אייכלר: שמתם לב שעיריית רחובות לא נמצאת, וזה לא באשמתנו, אני רוצה לציין שמנהלת הוועדה שלומית קאולמן, פנתה לעיריית רחובות, התחקירנית שלנו דיברה עם עיריית רחובות על כל הנושא קיבלנו תשובות מעיריית רחובות, העוזר שלי באופן אישי אתמול בלילה דיבר עם עיריית רחובות ואמרנו להם דבר פשוט מאד, שהם מבחינתנו ההפסד אם הם לא יהיו כולו שלהם, שלא יבוא ויגידו הנה, הבאתם את ההורים, הבאתם את תושבי השכונה הבאתם ביקורת ולא הבאתם את התגובה של העירייה.
ישראל אייכלר: אז אנחנו אפשרנו לעירייה להיות פה, אבל הבחירה היא שלהם.
ישראל אייכלר: ציינו זאת לצורך הפרוטוקול ואנחנו נפתח בדיון בדברי הפונים.
עקיבא אפלבוים: קודם כל ישנם מחקרים רבים שמראים שהקרינה עצמה פוגמת במערכות ביולוגיות גם בחי וגם בצומח.
עקיבא אפלבוים: והמחקרים רבים ואני לא אפרט אותם, למשל הסלולרי מאט את פעילות המח, הסלולרי גורם לנזקים גנטיים, מבלי להכנס לפרטים אבל הכל באופן כללי, הסלולרי העלה את מספר מקרי הסרטן באזורים שבהם ישנה קרינה וכו'.
עקיבא אפלבוים: דבר אחד ברור, הקרינה מזיקה.
עקיבא אפלבוים: השאלה הנשאלת היא מה הוא מינון, לגבי המינון ישנם חילוקי דעות.
עקיבא אפלבוים: אנחנו בתור תושבי השכונה, לא מוכנים להסתכן בכך וליפול במסגרת הסבירות, או הסטטיסטיקה, באם הוא פוגע ובאיזה מינון הוא פוגע.
עקיבא אפלבוים: אנחנו מתנגדים להקמת אנטנה סלולרית בשכנות כה צפופה למוסדות חינוך, אני מסרתי לועדה ואני מקווה שאולי אתם רואים ציור, תרשים, של האזור.
עקיבא אפלבוים: לדאבוני חשבתי יחלקו את תרשים האזור, אציג את זה כך, זה בית העם כאן ישנו בית ספר יסודי סמילנסקי, 550 - -
ישראל אייכלר: אבל קפצת מיד לבית העם ברחובות לפני שלמדנו האם בכלל יש סכנה באנטנה.
עקיבא אפלבוים: ובכן, אני אומר, הקרינה עצמה מסוכנת והוכחה כפוגעת במערכות - -
ישראל אייכלר: איפה היא הוכחה.
עקיבא אפלבוים: בהרבה מאד מחקרים.
עקיבא אפלבוים: יש פה אפילו מחקר שנערך באוניברסיטת תל אביב, שאומר בתרגום של למשל חשיפה של מערכות דם פריפריאליות לקרינה סלולרית, פוגעת ביציבות של הכרומוזומים שלמעשה כרוכים בחלוקת תאים והעברת האינפורמציה הגנית.
עקיבא אפלבוים: המחקרים הם רבים, ואני יכול להכנס ולפרט, אני לא חושב שפה המקום, כגון פגיעה במח, היתה בזמנו מחשבה, היות והסלולרי גם מקרין עורקי גל של מיקרוגל, הרי שברור שאם אנחנו מתקרבים לאנטנה כזאת, יכולה לגרום לחימום ועל ידי כך לפגיעה כמו שאנחנו לתנורי מיקרוגל גורמים לקרישת חלבון ביצה, או כל חלבון אחר.
עקיבא אפלבוים: אבל מסתבר שהיום, לא חייב להיות חימום של הרקמה הנפגעת או המח או רקמה אחרת, אלא שמספיקה הקרינה עצמה הבלתי מייננת, בכדי לגרום להפרעות שתהיינה גם לדור השני והשלישי.
עקיבא אפלבוים: זאת אומרת, כמו במקרים של אסבסט גם כן, לא ידענו שום דבר בזמנו, ולאחר מכן נתגלה שאסבסט הוא בעל פוטנציאל כזה גדול להחמרת סרטן הריאה למשל.
עקיבא אפלבוים: וכן גם במקומות אחרים.
עקיבא אפלבוים: זאת אומרת, אנחנו פה נחשפים לאנרגיה באורכי גל שונים שהפוטנציאל שלהם לפגוע במערכות ביולוגיות הוא כה גדול וכה מסוכן שהוא מאפיל על הויכוח באשר למינון של הפגיעה, האם הוא צריך להיות במינון כזה או אחר, הפגיעים ביותר הם ילדים וזקנים.
עקיבא אפלבוים: ילדים שבהם ההתפתחות של מח וכל המערכות היא מועטת מאד, ואז כל שינוי גנטי בא לידי ביטוי, מה גם באברי הרביה, תאי זרע, ביציות, וכו', וקשישים גם כן מאד רגישים מאחר וחסרה אצלם, פגומה אצלם מערכת ההתחדשות של התאים.
עקיבא אפלבוים: הטיפול, ישנה מערכת שמתקנת נזקים, שקיימים נזקים בכל מקום אצל קשישים המערכת הזו רגישה יותר וכך הם נזוקים יותר.
עקיבא אפלבוים: מה שכן, אנשים עם קוצב לב, בהחלט חשופים להפרעה מידית, של התיפקוד של קוצב הלב.
ישראל אייכלר: אולי בנקודה הזאת תעזור לך הגנטיקאית מהדסה, גב' ריטה רם, רק בנקודה הזאת.
ריטה רם: בנקודה הזאת אני יכולה להוסיף שיש לנו כבר מינון ויש לנו כבר דברים יותר ספציפיים באוסף של מחקרים שעשו בחוץ לארץ, במינון פחות משלנו גורם לרשימה כזאת של מחלות.
ישראל אייכלר: אולי תקריאי לנו כמה מהם.
קריאה: מדובר באנטנה בהר חומה.
ישראל אייכלר: את מדברת על אנטנה ספציפית, לא, אני רציתי באופן כללי.
ריטה רם: אנחנו קראנו מאמר בעתון מאד מכובד שעשו נסיון ולא בחו"ל, עשו באוניברסיטת תל אביב שבשעה דוקטורים ופרופסורים, שמו דם של בן אדם מול קרינה, מול מקור של קרינה אלקטרומגנטית אחרי זמן קצר מצאו שינוי בכרומוזום 17.
ריטה רם: אני גנטיקאית אני יודעת מזה שינוי.
ריטה רם: למה זה גורם.
ריטה רם: אז למעשה לסרטן.
ישראל אייכלר: סרטן בדם.
ריטה רם: כן, לסרטן.
ריטה רם: אז מי שרוצה, זה באנגלית וזה תקציר בעברית.
ריטה רם: ממש אפשר לקרוא את זה.
ישראל אייכלר: אולי משפט תמציתי ממה שכתוב.
ריטה רם: תקרא את זה.
ריטה רם: אני רוצה להגיד שאנשים מדברים שאין להם אנטנה, לנו כבר יש אנטנה.
ריטה רם: אני רוצה להראות אנטנה, זה מהמרפסת שלי.
ריטה רם: את זה ראית.
ריטה רם: אז אני רוצה להסביר, ששבוע לפני שנכנסו לדירה, קנינו דירה בגלל המרפסת, יש לנו מרפסת של כ-60 מטר מרובע, יפה יפה.
ריטה רם: ונוף יפה מאד.
ריטה רם: שבוע לפני שנכנסנו ראינו אנטנה, התחלנו לשאול מה מטרת האנטנה, מה זה, הרבה זמן היתה שמועה שזה אזעקה, פניתי לפיקוד העורף אמרו לי שאין להם, פניתי לעיריית ירושלים, ושאלתי מה זה מוזה, לא הייתי קונה אם הייתי יודעת, ואחרי חודשיים וחצי, תשימו לב, חודשיים וחצי קבלתי מכתב שלאנטנה זאת יש אישור, אני בטוחה שיש אישור, דבר כזה אפשר להסתיר, דבר כזה אי אפשר להסתיר.
ריטה רם: התחלנו, מה שהתחלנו צריך הרבה זמן על מנת לספר, שנתיים.
ישראל אייכלר: נעשה סדר בין רחובות לירושלים.
ישראל אייכלר: הביולוג והגנטיקאית יספרו לנו מה הנזק.
אילן ליבוביץ: כדאי שנעשה סדר כדי להבין לאיפה אנחנו הולכים.
אילן ליבוביץ: רחובות עיר שנוסדה כמושבה על ידי חקלאים אי שם בסוף המאה ה-19.
אילן ליבוביץ: בזמנו החקלאים קנו את הקרקעות ואז נוצר מצב שלא היו קרקעות, שטחים ציבוריים למושבה.
אילן ליבוביץ: ומתי שהוא בסוף המאה ה-19 החקלאים תרמו למושבה, לאגודת רחובות שזה היה אז, קרקעות להקים את בית העם ואת מה שהיום נקרא ברחובות היום מגרש מכבי.
אילן ליבוביץ: ואת בית הכנסת זה אותו מגרש של בית העם, בית הכנסת הגדול ובית העם יושבים על אותו מגרש.
אילן ליבוביץ: בשנת 1934 כשהם הבינו שהם נתנו משהו בחינם לטובת הכלל הם קיבלו מועד המושב בחכירה ל-99 שנים גם את מגרש מכבי וגם את בית העם.
אילן ליבוביץ: בית העם הוא בעצם אגודה של משפחות החקלאים שיסדו את רחובות, אני לא רוצה להכנס האם עיריית רחובות היא חלק מזה, מה שאני יכול להגיד בוודאי, שראש עיריית רחובות משפחתו היא חלק מזה, כי משפחתו היא ממיסדי רחובות.
אילן ליבוביץ: והם שאלה שמנהלים את זה בחכירה שקיבלו את זה ללא תמורה בשנת 1934 ממה שהיה אז כמו מועצה מקומית, הרי אנחנו מדברים על תקופת המנדט הבריטי.
אילן ליבוביץ: המקום הזה נמצא במרכז העיר, בתוך הבנין עצמו היום, פעולת בימת הנוער העירונית שזה חוגי דרמה, זמרה, לבני נוער ברחובות.
אילן ליבוביץ: מסביב לזה שלושה בתי ספר, תלמוד תורה ושני בתי ספר חילוניים, מסביב לזה ארבעה גני ילדים וישיבה ובתי מגורים.
אילן ליבוביץ: אני בחודש פברואר כשביקשתי מעיריית רחובות לקבל את הפריסה של כל האנטנות הסלולריות ברחובות, כשהמשרד לאיכות הסביבה העלה את כל הנושא של הקרינה לאתר של המשרד לאיכות הסביבה.
אילן ליבוביץ: אני פותח את המפה, מסתבר שבאותו מקום יש אנטנה נוספת מוצבת היום של חברת פרטנר.
אילן ליבוביץ: בכל העיר מסומן אנטנות שעיריית רחובות קיבלה בקשה לכך וסרבה להם.
אילן ליבוביץ: כפי שמצוין סורבה, סורבה, וכאלה שיש וכאלה שחוברו, במקום הזה האנטנה של סלקום, 12 אנטנות סלולריות של סלקום לא צויין בפברואר השנה, אחרי שהעירייה סרבה לסלקום, באותו זמן מתקיים דיון בועדת ערר לא מצוין שום דבר, שהוגשה בקשה, שהיא סורבה, כלום.
אילן ליבוביץ: תושב שמקבל את זה, ואני תושב של העיר, ביקשתי את המפה מעיריית רחובות, לא יכול לדעת שיש סרוב, אני מניח שגם הם לא ידעו אם יש סרוב, אם זה נדון בבג"ץ, כי מהנתונים שעיריית רחובות מוסרת לך אתה לא יכול לדעת שום דבר.
אילן ליבוביץ: אף אחד לא ידע שמתקיים ערר, להערכתי לא ידע שקיים ערר בודאי לא התושבים, לפחות מהשיחות שלי עם התושבים.
ישראל אייכלר: זה לא פורסם כחוק.
אילן ליבוביץ: יכול להיות שזה פורסם אבל תושב לא רץ לחפש את המודעות.
אילן ליבוביץ: אני אזכיר לך בהמודיע למטה או באסינרה למטה.
אילן ליבוביץ: ככה מפרסמים את המודעות האלה, אנחנו צריכים לזכור גם את זה.
אילן ליבוביץ: זה לא מפורסם בעמוד הראשון של מעריב או ידיעות.
אילן ליבוביץ: מבחינתי אני אומר, זה 12 אנטנות סלולאריות.
ישראל אייכלר: דיברת עם ראש העיר על זה.
אילן ליבוביץ: ניסיתי לדבר עם ראש העיר על זה, אבל כרגע ראש העיר שיבוא לפה ויראה את התשובות, למה אני צריך לענות, אני במקום ראש העיר.
ישראל אייכלר: הוא לא פה, ראש העיר.
אילן ליבוביץ: אני אומר, מבחינתי, ואני מניח שגם מבחינת רוב התושבים, מקום שיש ספק אין ספק.
אילן ליבוביץ: מה שנקרא, אם יש ספק שיש קרינה סלולארית, אז אין ספק ולא צריכה להיות אנטנה במקום, מה גם שכמו שאפשר לראות במפה, זה שאין אנטנות ברחובות ואין כיסוי לחברת סלקום ברחובות.
אילן ליבוביץ: אני חושב שיש פריסה מספיק טובה ואם אנחנו לוקחים ורוצים לסכן ילדים, ויש פה למעלה מ-1,500 ילדים שלומדים פה, שמגיעים לפה כל יום, אני חושב שהדבר הנכון ביותר היה או לצמצם את זה, במקום 12 שיהיה רק 1, בכדי להקטין, או שלא יהיה בכלל.
אילן ליבוביץ: מבחינתי עדיף שלא יהיה בכלל.
ישראל אייכלר: יש לך מושג כמה כסף הם מקבלים על זה.
אילן ליבוביץ: ממה שאני יודע זה משהו בסביבות ה-1000 דולר על כל אנטנה, תכפיל את זה ב-12 תבין.
ישראל אייכלר: 12,000 דולר לשנה.
אילן ליבוביץ: לחודש.
קריאה: קונים את הבריאות של הילדים בכסף.
אילן ליבוביץ: אבל שוב, אני לא רוצה להתחייב, לא אני צד לחוזה, לא אני מקבל את הכסף.
אילן ליבוביץ: אלה הסכומים שמדובר בהם.
ישראל אייכלר: יש לי תחושה שאם אדם פרטי ירצה להשכיר את הגג שלו העירייה לא תסכים, כי זה הכנסה טובה.
אילן ליבוביץ: פרטיים עושים את זה, זה נעשה בהרבה בתים פרטיים.
קריאה: השיקול הכספי לא ברור.
מרינה סולודקין: עסק פרטי הכי טוב.
ישראל אייכלר: אצל אנשים פרטיים?
אילן קמינצקי: הבעיה פה זה דווקא בגלל שזה בית ציבורי, בית העם זה - -
אילן ליבוביץ: מה גם שהמבנה עצמו מיועד לשימור.
אילן קמינצקי: רבותי, זה מבנה שהעירייה ישבה בו.
אילן ליבוביץ: יש לי פה כמה שאלות.
אילן ליבוביץ: קודם כל המשרד לאיכות הסביבה, האם יש אישור בכלל לאנטנות האלה, לכמות הזאת של אנטנות בהתחשב בכל הכמות הזו, האם נבדקה הקרינה, לא יכול להיות שמגישים בקשה לפני - -
עקיבא אפלבוים: הקרינה יכולה להבדק רק לאחר שהאנטנות נמצאות.
אילן ליבוביץ: יש תסקיר השפעה על הסביבה חייב להיות מוגש עם כל תכנית, המשרד לאיכות הסביבה צריך לבדוק, צריך לאשר, במשרד לאיכות הסביבה.
אילן ליבוביץ: קראתי את מה שהם אמרו, לא הצלחתי להבין אם אשרו או לא אשרו את האנטנות האלה ממה שהמשרד לאיכות הסביבה אומר.
קריאה: אישרו.
אילן ליבוביץ: ואם הם אישרו, איך זה מתישב, שוב, האם הובאו בפניהם כל הפרטים שזה באזור שבו לומדים ילדים, שזה בתוך אזור מגורים, וכל הדברים האלה.
אילן ליבוביץ: ובעיקר לעיריית רחובות איפה היא נמצאת בעניין הזה.
אילן ליבוביץ: יש בג"ץ שהוגש על ידי כמה עיריות נגד כל הנושא של תמ"א 36, עיריית הרצליה ועוד, איפה עיריית רחובות בענין הזה, האם היא מתכוונת להצטרף - -
קריאה: מתכוונת כן, עדיין לא הצטרפה.
אילן ליבוביץ: איפה עיריית רחובות בכל הנוגע להעלות את זה אולי לועדה הארצית לתכנון ובניה, כערר, את ההסכמה של הועדה המחוזית, איפה עיריית רחובות בכל הענין הזה.
אילן קמינצקי: רציתי רק להוסיף, לגבי מה שהוא אמר, אצלנו כשהתקינו את האנטנה בהר חומה, זה היה מקום ריק לגמרי, ולכן גם אין כל כך פלא שלא היתה כל כך התנגדות של תושבים כיוון שלא היה שם אף אחד להתנגד.
אילן קמינצקי: נכון להיום זה צמוד לבניני מגורים ולגני ילדים.
ריטה רם: 10 מטרים מהבית שלי.
ישראל אייכלר: אני חושב שאני אפריד את הדיון בין רחובות לירושלים.
ישראל אייכלר: היות ועל רחובות במידה רבה דובר גם חבר הכנסת ליבוביץ' וגם אתה, וגם חברים אחרים.
ישראל אייכלר: על ירושלים אין לנו הרבה נציגים פה, אז נאפשר לעו"ד אילן קמינצקי, מיד לכשנסיים את ירושלים אני עובר מיד לרחובות, חברת הכנסת סולודקין.
ריטה רם: כמו שאמרתי, אנחנו לא קבלנו תשובה מעיריית ירושלים מה מצב האנטנה הזאת.
מיכה בן נון: חוות הדעת הזאת שאת נתת מתיחס לקרינה מטלפונים סלולריים, לא מהאנטנות.
מיכה בן נון: רק תסברי את האוזן של האנשים שיושבים פה, על מה בעצם נעשתה בדיקה, הוא או היא נתקלו באיזה חוות דעת, אז תבואי ותאמרי - -
ישראל אייכלר: חוות הדעת זה על הקרינה - -
מיכה בן נון: ממכשיר הטלפון, יש גם עוד חוות דעת - -
קריאה: היא הרבה יותר נמוכה - -
ישראל אייכלר: הסדר פה הוא בועדה שאנחנו מביאים את הפונים ואחרי זה משרדי הממשלה משיבים לתלונות, כך שזה הסדר הרגיל.
ריטה רם: אולי אני אגיד.
ריטה רם: נאלצתי לבקש מרופא של קופת חולים.
ריטה רם: אנטנה הוצבה על סניף של קופת חולים כללית, כי אומרים 20 מטרים מהבית, בטלויזיה אם ראיתם בערוץ הראשון את חיים יבין, הם התרשמו שזה 10 מטר מהבית.
ריטה רם: אנטנה סלולרית של סלקום ופלאפון, זאת אומרת זה לא סתם אנטנה, זה סופר אנטנה, החלק הזה שייך לסלקום, כך הסבירו לנו, וזה פלאפון.
ריטה רם: הזמנו בדיקות מהמומחים הכי מפורסמים, אליה ויסטר שנתן לנו גם חוות דעת, ואמר שאם קרינה פחות משלנו היא גורמת לכל המחלות האלה שביניהם נדודי שינה, וכאבי ראש, ואצל ילדים כל מיני הפרעות במצבי רוח, ואצלנו כבר היתה קרינה את זאת, שעכשיו הקרינה שלנו זה כבר עניין של מסר, זה כבר מגיע.
ריטה רם: זה היה לפני שנה.
ריטה רם: כל מה שאנחנו מדדנו זה היה לפני שנה.
ישראל אייכלר: איפה הוא בדק את זה.
ישראל אייכלר: על האנטנה או - -
ריטה רם: על המרפסת שלי.
ריטה רם: לא רק במרפסת, יש לנו במרפסת ובחדר ובכל המקומות.
ריטה רם: אז במרפסת שלנו זה היה הכי גבוה, זה מובן, זה ממש קרוב קרוב.
ריטה רם: בפנים זה גם היה מספיק גבוה.
ריטה רם: זה היה, כולם היו נכנסים למרפסת.
ריטה רם: אנחנו הזמנו אהוד מימן, שקודם עבד בעיריית ירושלים, במשרד הבריאות, באיכות הסביבה.
ריטה רם: הוא נתן אישור, נכון, עכשיו הוא אומר כי כנראה מערכת רקובה.
חיים מזר: מה הוא כתב.
ריטה רם: הוא כתב שיש לנו קרינה כמו בצורן, בפורת, שהורידו שם אנטנות.
חיים מזר: בצורן זה היה מזגנים בגלים קצרים ובינוניים.
ריטה רם: תשמעו, אני אתן לכם חוות הדעת של אהוד מימן.
אילן קמינצקי: אני רק רוצה להשלים עוד כמה דברים.
אילן קמינצקי: אנחנו פנינו לגבי האנטנה הזו לעיריית ירושלים, אני רק מוכרח לציין שלפני שבעצם היתה הפניה שלי פנו התושבים, לא היתה כל התיחסות של העירייה, עד בעצם לתקופה שפניתי בתור עורך דין, אז היתה ההתיחסות הראשונה לגבי הנושא של האנטנה.
אילן קמינצקי: בדקתי בשיחה עם מר גיל רייכמן, מנהל אגף איכות הסביבה, ובשיחה עצמה הוא אומר לי, האנטנה הזו, הוא לא הסכים לגבי הנזקים הבריאותיים אבל הוא אמר, האנטנה הזאת כפי שראיתי היא מכוערת, מסתירה את הנוף.
אילן קמינצקי: אם תעמוד שם ליד האנטנה, תראה על מה מדובר.
אילן קמינצקי: היא מסתירה לנו את כל הנוף, האנטנה הזאת בולטת בכל השכונה, מכל מקום בשכונה אפשר לראות.
ישראל אייכלר: אז מה אתה רוצה, שיורידו את האנטנה?
אילן קמינצקי: כמובן.
אילן קמינצקי: פניתי אל מר גיל רייכמן מנהל אגף איכות הסביבה, כמובן ליועץ המשפטי לעירייה, הובטח לי בפרוש, שעד סוף שנה זו, דהיינו 31.12, יש לי גם את המכתב, הוא כמובן גם לא יכחיש את זה, האנטנה הזו תוסר מכיוון שהיא מהווה גורם לאפקט חזותי.
אילן קמינצקי: בסדר, אמרנו לפחות יוסר עקב אפקט חזותי, כמובן שעל זה אין חולק כשמדובר באנטנה בגובה של 15 מטר, והיא מאד מאוד גדולה, והיא בסמיכות לבתי המגורים תוסר מטעמים שונים.
אילן קמינצקי: אין שום בעיה, כמובן גם את זה אמר היועץ המשפטי, אלא שפתאום אחר כך, החלטתי לא לסמוך על העירייה וללכת לוודא שאכן האנטנה תוסר, כדאי לסמוך על העירייה אומרים, תוסר, נוודא.
אילן קמינצקי: הלכתי לעירייה, בררתי.
אילן קמינצקי: אמרו לך תביא את התיק הזה, תחפש את התיק ההוא, לקח עוד כמה שבועות בררתי, לפתע אני מגלה ששם יש חברת פלאפון עם אותה אנטנה קיבל היתר עד 2007.
אילן קמינצקי: פניתי כמובן לעירייה, איך יכול להיות שבעצם חברת סלקום מסירה את האנטנה וחברת פלאפון משאירה.
אילן קמינצקי: רייכמן בשלב הראשון בטלפון אמר לי, לא יכול להיות שיש לחברת פלאפון היתר עד 2007, תבדוק עוד פעם, אז שלחתי לו את ההיתר לוודא.
אילן קמינצקי: שלחתי את ההיתר, פתאום אני מקבל תשובה מעמיקם רותם, תשובה מוזרה ביותר, כמובן ממנכ"ל העירייה, שאמנם האנטנה של חברת סלקום תוסר אבל של חברת פלאפון תשאר.
אילן קמינצקי: מאד מאד תמוה, אנחנו מדברים על אנטנה אחת, תבינו, אין פה שתי אנטנות.
אילן קמינצקי: איך אפשר מצד אחד להסיר - -
קריאה: צריך להבדיל בין מוטורולה לבין - -
אילן קמינצקי: אני רוצה להבהיר, בכל המכתבים שלי אני דיברתי על אנטנה סלולרית, בכל המכתבים, ואני יכול להראות פה את ההתכתבות.
אילן קמינצקי: אני אף פעם לא דיברתי לא סלקום ולא פלאפון וניתנה לי תשובה חד משמעית, עד סוף שנה האנטנה תוסר.
אילן קמינצקי: פתאום אני אחר כך מגלה שיש שם חלוקה.
אילן קמינצקי: איזה שהוא תורן צריך להיות מוסף של פלאפון אחר של סלקום, אין לי מושג איך ההליך הזה, מסירים מצד אחד את סלקום ופתאום חוזר פלאפון בדיוק לאותו גובה, אני מבין.
אילן קמינצקי: אני פניתי לענין אנטנה סלולרית, לא עניין אותי של מי האנטנה.
אילן קמינצקי: אני פניתי לגבי אנטנה סלולרית, קיבלתי תשובה גם מגיל רייכמן.
ישראל אייכלר: אתה רוצה עכשיו שיסירו את האנטנה.
ואילן קמינצקי: שבסוף שנה זו יסירו.
ריטה רם: לא, עכשיו.
ריטה רם: עכשיו.
ישראל אייכלר: במדינה הזאת, זה צריך להיות עכשיו.
ריטה רם: תראו מה קורה.
ישראל אייכלר: יש את הממוצע זה באמצע דצמבר.
ישראל אייכלר: אתם רוצים עכשיו.
אילן קמינצקי: אני רוצה את המכתב של גיל רייכמן, אקריא במילים שלו שהוא כתב אלינו, שהופנה לעו"ד יוסי חביבי היועץ המשפטי לעירייה, ולמנהל המחלקה לאיכות הסביבה.
אילן קמינצקי: בסוף, אני מצטט, לבסוף למרות האמור לעיל, השתכנענו לאחר ביקור במקום שהאנטנה האמורה גורמת לאפקט חזותי מכוער לתושבים במקום.
אילן קמינצקי: גם אנשי סלקום השתכנעו מכך, מסיבה זו וכן משום שההיתר ניתן בהליך שימוש חורג הם הסכימו לאלתר לאתר מקום חלופי בהקדם.
אילן קמינצקי: הוא מסכים לזה שזה גורם לאפקט חזותי.
קריאה: בתאריך 31.12.2004, בסוף הליך.
אילן קמינצקי: בוא נגיד שאין מחקרים מדויקים שאומרים שזה מזיק לבריאות, אבל הוא מסכים שזה גורם לאפקט חזותי, אני לא רוצה לסכן את הילדים שלי, לסכן את אשתי שהיא בהריון, גם אספקט לפני 50 שנה היה בסדר, והיה מותר לעבוד איתו, אבל היום, אני אגיד עוד דבר, אני רוצה לנקוט משנה זהירות ולהסיר את האנטנה הזאת, היא גורמת לנו לנדודי שינה, אנחנו לא יכולים להיות שמה, אשתי בהריון אם יקרה משהו מי יהיה פה אחראי, מי יהיה פה אחראי.
מרינה סולודקין: קודם כל אני תומכת במאבק של תושבי ירושלים ותושבי רחובות.
מרינה סולודקין: אבל אני לא יודעת למה אתם התעוררתם היום.
מרינה סולודקין: מפני שנתיים או שלוש שנים אני מקבלת פניות מפנסיונרים, גימלאים, עולים חדשים שגרים בהוסטלים בכל רחבי הארץ, ודבר ראשוני שעשו החברות הסלולריות בעזרת העיריות האדישות, שהם הכניסו על גגות ההוסטלים את האנטנות האלה.
מרינה סולודקין: ואני יכולה לומר לכם שהאנשים שלנו לא ידעו על נזקים אפשריים, אבל התחילו אחרי שנה, להרגיש, גם בגלל שזה גיל מאד רגיש, הם התחילו למות.
מרינה סולודקין: ואני הייתי במאבקים גם באשקלון, גם בערים אחרות, קודם כל אם יש החלטה להסיר את האנטנות האלה, לעשות את זה.
מרינה סולודקין: אבל אני חושבת שיש לנו בעיה יותר רחבה, אני לקחתי את החוק של אופיר פינס, שהיה בקדנציה הקודמת, שצריכים להיות תנאים לאן אפשר להכניס את האנטנות האלה ולאן אי אפשר.
מרינה סולודקין: אז בכנסת הזו אנחנו מקדמים ביחד את החוק הזה.