GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עפרה קלינגר: הכוונה שלנו הייתה לקחת את בית סוהר נווה תרצה שנמצא פה ולהפוך אותו לסוג של בית אבות לכלואים.
<עפרה קלינגר: לצערנו ברגע האחרון נשארנו עם חומה בלי בית סוהר, כי את הכספים לבינוי בית הסוהר, לצערי, לא קיבלנו ולכן בית האבות שלנו יחכה.
<עפרה קלינגר: אבל יש לנו אגף קשישים בבית סוהר מעשיהו, שאני אשמח אם בהזדמנות תבואו לראות אותו, שבו הקשישים מוחזקים בצורה לפי דעתי מעוררת כבוד.
זוהיר בהלול: צריך למות בכבוד גם.
<עפרה קלינגר: ואנחנו היינו אחראים לפנייה לתיקון החקיקה בהקשר לאסירים שאינם יודעים איפה הם נמצאים, בגלל מחלת האלצהיימר, אנחנו היינו מאחורי הדבר הזה, כי אפשר להגיד עלינו הרבה דברים, אבל יש מעט מאוד גופים שהם מיינדד לאסירים כפי שאנחנו.
ישראל אייכלר: יש מקרה של קשיש שאמור להשתחרר ואין לו אף אדם בעולם והוא פוחד לצאת מפה.
ישראל אייכלר: הוא פנה אליי שאני אעשה משהו שישאיר אותו פה, כי הוא כבר התרגל כל כך.
<עפרה קלינגר: אני מוכרחה להגיד לך שאנחנו מעלים בעיות מהסוג הזה, של אנשים שאין להם משפחה ואין אף אחד שייקח אותם, בפני משרד המשפטים, ואף אחד לא יכול לעזור לנו.
<עפרה קלינגר: אם אין מוסד קולט הם לא יכולים להשתחרר ואז אנחנו מחזיקים אותם אצלנו.
ישראל אייכלר: חברת הכנסת שרן, בבקשה.
שרן השכל: בעניין הזה, שמעתי מקרה של אסירה, לא מבוגרת, יחסית צעירה, שפשוט טיפלו בה ועזרו לה ונהיו לה חיים מאוד מוגנים וטובים בכלא וכשהיא השתחררה היא ביקשה להישאר, לא הרשו לה להישאר וכשהיא יצאה - - -
<עפרה קלינגר: כן, היא פנצ'רה את האוטו של המפקדת.
שרן השכל: בדיוק, של המפקדת של הכלא, בשביל לחזור לכלא.
שרן השכל: אני חושבת שזה גם מעיד על הכוונות ועל הצורה של היחס כלפי האסירים בבית הכלא.
שרן השכל: אישית אני שומעת על הסיפורים האלה לא מהתקשורת, הרבה סיפורים אני שומעת מחברות אישיות שלי שמשרתות בשב"ס ואני חושבת שהנושא הזה של התקציב, חבר הכנסת אייכלר, הוא משהו שאנחנו חייבים לגעת בו בתקציב שמגיע עכשיו.
שרן השכל: אני חושבת שבסך הכול מה שמעוניינים לתת פה, גם אם הם לוקחים מתקציבים אחרים, הם מפנים אותו לכיוון התחום הרפואי.
שרן השכל: דווקא אני רוצה לשמוע ממשרד הבריאות, מה הם עושים בנידון בגלל שנראה לי שדווקא משם צריכים להגיע משם יותר משאבים ויותר השקעה, קצת יותר רצון שלהם גם לעזור.
ישראל אייכלר: משרד הבריאות יכול לתקצב אתכם?
<עפרה קלינגר: לא, אבל הוא יכול לסייע לנו בנושא התרופות.
שרן השכל: בשירותים מסוימים.
שרן השכל: אחד הדברים שאני הייתי רוצה לשמוע זה, אם זה במשרד הביטחון, הרי נדמה לי שהם יכולים לקנות ישירות מהספקים, זאת אומרת משראל או מכל ספק שמספק את הכלים הרפואיים או התרופות או כל דבר כזה.
שרן השכל: איך זה יכול להיות שהשב"ס לא מורשה לקנות מהם?
שרן השכל: הוא צריך לקנות במחיר כזה.
שרן השכל: אולי אנחנו צריכים להוציא חוק שיחיל את הכללים שחלים על מערכת הביטחון, או על קופות החולים, שיוכלו גם על המערכת הרפואית בשב"ס.
שרן השכל: צריך לבחון את זה, איפה הכשל פה.
שרן השכל: נדמה לי ששתי המחלות ששמענו, שהן הכי נפוצות זה סוכרת וצהבת.
שרן השכל: האם הם מקבלים חיסון נגד צהבת כשהם נכנסים, איזה שהוא טיפול מניעתי, כדי למנוע את המצב הזה?
שרן השכל: או שהם מגיעים כבר עם המחלות עצמן לתוך בית הסוהר?
<עפרה קלינגר: הם מגיעים - - -
<ליאב גולדשטיין: בגלל כל השימוש בסמים וכל ה - - -
שרן השכל: אוקיי, האם האסירים האחרים מקבלים חיסונים?
שרן השכל: על מנת לא להידבק אחד מהשני, אם זה בקטטות או דברים כאלה, כדי למנוע הידבקות במחלה הזו?
ישראל אייכלר: שאלה מאוד חשובה.
ישראל אייכלר: לגבי המחלות הזיהומיות גם השאלה שלך עומדת.
ישראל אייכלר: אם יש פה מחלות זיהומיות אולי צריך לחסן - - -
שרן השכל: צריך מניעה, עוד מלפני כן, כדי שאחר כך זה לא ייפול על המערכת.
שרן השכל: או כשהם נכנסים, ישר לתת להם את החיסון בכל מקרה.
<שלומית אבינח: בגלל זה שאלתי אם עושים בדיקות דם.
<ליאב גולדשטיין: קודם כל הם - - -
שרן השכל: בדיוק, אבל מה עם אלה שלא?
שרן השכל: זאת אומרת שאם זה כל כך נפוץ בכלא, מספיק קטטה אחת קטנה, או שימוש במזרק אחד מהשני והופה, הנה עוד מקרה של צהבת.
<עפרה קלינגר: אבל אסירים בבתי הסוהר לא כל כך משתמשים במזרקים.
<עפרה קלינגר: בניגוד למה שמקובל בקהילה בשירות בתי הסוהר מזרקים זה לא עניין נפוץ.
שרן השכל: אנחנו יודעים שאולי בעבר זו הייתה בעיה יותר גדולה, יכול להיות שטיפלתם בזה, אבל קטטה, מספיק שהם נכנסים לקטטה ויש קצת דם או משהו כזה, זה כבר סיכון, האם אחר כך אנחנו צריכים ללכת לרופא וטיפולים ותרופות.
<ליאב גולדשטיין: אסירים מקבלים פה את כל מה שצריך לקבל בהתאם להכרעת משרד הבריאות, בדיוק כפי שזה מקובל ב - - -
שרן השכל: אבל ההנחיה כשהוא נכנס לתוך הכלא היא לא לתת חיסון, אני מבינה שזו לא הנחיה.
<עפרה קלינגר: לא בכל דבר יש חיסון.
שרן השכל: לא, אבל בצהבת, ספציפית אמרתם שזה נפוץ.
<עפרה קלינגר: לא אמרנו שזה נפוץ.
<ליאב גולדשטיין: יש סוגים שונים של צהבת.
ישראל אייכלר: מחלות זיהומיות.
<עפרה קלינגר: אמרנו שמחלות זיהומיות הן נפוצות.
ישראל אייכלר: אפשר למנוע את זה?
<עפרה קלינגר: מה שקרה עם צהבת זה שהטיפול הוכנס לסל הבריאות ואנחנו עוד לא יכולנו לתת אותו.
<עפרה קלינגר: בזה עזר לנו שר הבריאות.
<עפרה קלינגר: בגלל שזאת תרופה חדשה, שרק עכשיו עשו את ההסכמים שר הבריאות השתמש בהשפעתו והכניס אותנו שנוכל לרכוש במחירים שמקובלים לגבי מוסדות הבריאות האחרים.
<עפרה קלינגר: לגבי התרופות האחרות, הוא שלח אותנו לחשבת הכללית ואכן ישבנו איתה והיא התחייבה לעזור לנו, אבל, אתה יודע, בירוקרטיה זה עניין בעייתי.
שרן השכל: אני חושבת שצריך לשים דגש גם על טיפול מניעתי, לראות איפה זה עומד.
שרן השכל: בנושא של הסוכרת, היום דווקא מאוד קל, יש מכשירים שהם אפילו לא חודרניים שאפשר לטפל, למה אין - - -
<מנשה גניש: חולי סוכרת מקבלים טיפול במרפאה, זאת אומרת הוא מגיע למרפאה, מקבל זריקות, נעשות לו בדיקות דם לפני זה לבדוק את רמות הסוכר והוא מקבל טיפול זריקה, או שהוא מקבל בכדורים.
<מנשה גניש: זה טוב לשני הטיפולים, גם על ידי הזרקה - - -
<שלומית אבינח: והמזון?
<מנשה גניש: מקבלים דל סוכר.
<עפרה קלינגר: אצלנו, ראשית, סל המזון שמקבלים האסירים אושר על ידי דיאטנים והוא תפריט בריאותי.
<עפרה קלינגר: מי שצריך תפריט מיוחד לדיאטה מקבל אותו אצלנו וגם התפריט הרגיל שלנו עבר תהליכי התאמה מאוד גדולים בשנים האחרונות.
שרן השכל: אז הנושא הזה שאסירים לא מקבלים את הבדיקות בזמן, את התרופות בזמן, יש לזה איזה שהוא בסיס?
<עפרה קלינגר: אנחנו לא חושבים שיש בזה שום בסיס.
<עפרה קלינגר: להיפך, הרפואה זמינה - - -
ישראל אייכלר: זאת אומרת חולה סוכרת מטריד אתכם לפחות כמה פעמים בשבוע.
<מנשה גניש: חולי סוכרת, יש בכל בית סוהר מספר חולי סוכרת, הם מטופלים באופן ישיר על ידי המרפאה.
<מנשה גניש: אם זה זריקות, הם מגיעים, אם זה פעמיים, הוא מגיע למרפאה, נבדק ב - - -
<עפרה קלינגר: הרפואה אצלנו זמינה הרבה יותר מאשר היא הייתה זמינה להם בקהילה.
<מנשה גניש: המקום הנכון שיקרה, הבדיקות האלה, זה לא בתא שלו - - -
ישראל אייכלר: אין בעיה, אבל אם מביאים אותו, הוא לא צריך לחכות שעות שיבואו.
<ליאב גולדשטיין: מביאים, לא רק אותו, כל החולים הכרוניים שציינת, יש רשימות מעקב, כולם - - -
ישראל אייכלר: אתם מכירים אותם.
<עפרה קלינגר: אנחנו מסמנים אותם במערכת הכליאה אפילו, לא רק במערכת ה - - -
ישראל אייכלר: מה אתם אומרים על הרעיון של קופת חולים עצמאית שתקימו לכם?
<עפרה קלינגר: אנחנו רוצים להיות מוכרים כקופת חולים, זה פרוצדורה.
ישראל אייכלר: לא סתם להגדיל את התקציב של הנציבות, אלא פשוט שתהיה לכם קופת חולים.
ישראל אייכלר: כמו שקופות החולים מתחשבנות עם משרד הבריאות תוכלו אתם להתחשבן איתו.
<עפרה קלינגר: זה מה שאנחנו רוצים, זו בדיוק הבקשה שלנו.
ישראל אייכלר: מה אומרים במשרד הבריאות על הרעיון הזה?
<עידית סגל סוכר: אני רוצה להגיד כמה דברים.
<עידית סגל סוכר: אל"ף, בגדול, אני חושבת שכולנו פה מסכימים, הכול עניין של תקציבים ואם יהיו התקציבים המתאימים לנושאים הנכונים, אז אנחנו כולנו מסכימים.
<עידית סגל סוכר: אני גם מאוד מגבה, אני חושבת שהשירות הרפואי שניתן פה הוא טוב.
<עידית סגל סוכר: אנחנו, כמשרד הבריאות, יש לנו שני כובעים, יש לנו כובע של רגולטור ויש לנו כובע של נותן שירותים בתחום בריאות הנפש.
<עידית סגל סוכר: כרגולטור, אין לנו כיום שום סמכות ושום יכולת לבוא להיכנס לעשות בקרות.
<עידית סגל סוכר: כי זה לא הוגדר בעולם כך ולא הוחלט - - -
ישראל אייכלר: צריך חוק לזה?
<עידית סגל סוכר: לא, דווקא בדוח ועדת ברלוביץ' כן הייתה התייחסות לנושא הבקרות והבקרה הרפואית ואנחנו מסכימים.
<עידית סגל סוכר: שוב פעם, אנחנו מוכנים לקחת את זה על עצמנו, את נושא הבקרה הרפואית - - -
<שלומית אבינח: - - - התקינה הנוספת.
<שלומית אבינח: בכל הדיונים הקודמים זה לא עלה.
<עידית סגל סוכר: אני חדשה בתפקיד, ראיתי בפירוש תכתובות קודמות לגבי תקינה.
<עידית סגל סוכר: אנחנו חושבים ומוכנים לקחת את זה על עצמנו, אבל ברור שצריך להקים יחידת בקרה שהיא גדולה ולבקר שירות רפואי של 20,000 איש זאת יחידה שלמה, זה לא אדם אחד שיכול על הדרך לעשות.
<עידית סגל סוכר: זה שוב פעם יחזור לנושא התקציבים, אנחנו לחלוטין מוכנים ומחויבים לתהליך, אבל יידרשו גם תקנים לנושא הזה.
<עידית סגל סוכר: מוכנים ורוצים.
<עידית סגל סוכר: כרגע אנחנו ניזונים מתלונות, כי אין לנו את הדרך להיכנס ולעשות בקרות, אנחנו ניזונים מתלונות של אסירים.
<עידית סגל סוכר: אני גם מסכימה שבסך הכול - - -
<עפרה קלינגר: אנחנו אגב הזמנו את משרד הבריאות לעשות בקרות אצלנו הרבה פעמים.
<שלומית אבינח: אני מלווה גם יושבי ראש קודמים ותמיד הרעיון היה לא יחידה גדולה - - -
<עידית סגל סוכר: חמישה-שישה תקנים, אני מצטטת את - - -
<שלומית אבינח: הנושא של חקירות מוות, היה - - -
<עפרה קלינגר: זה שני דברים נפרדים.
<עידית סגל סוכר: זה משהו אחר.
<עידית סגל סוכר: כרגע, היות שאין לנו יחידת בקרה ואנחנו לא עושים בקרות יזומות אנחנו ניזונים מתלונות ואני חייבת לומר שהתלונות הן אנקדוטליות, אני לא חושבת שיש איזה שהיא בעיה גורפת, אנחנו לא עדים לבעיה גורפת, יש כן בעיה בתחום הסוכרת, בנושא התזונתי, אנחנו כן נמצאים באיזה שהוא תהליך מול השב"ס כי יש התאמה תזונתית, אבל היא גורפת וכללית ולא מותאמת פרטנית ואנחנו חושבים שצריך לעשות את זה קצת אחרת.
<עידית סגל סוכר: אבל שוב פעם, אני חושבת שזה ברמה האנקדוטלית, אני חושבת שבסך הכול אנחנו לא מקבלים הרבה תלונות על בעיות בזמינות או באיכות הטיפול.
ישראל אייכלר: אני רוצה לחזור לפרוטוקול, מה שאמרת לגבי התקנים שאתם צריכים שיוקם פה מרכז שמפקח על השירות הרפואי.
<עידית סגל סוכר: לא יוקם פה, יוקם אצלנו.
ישראל אייכלר: אצלכם.
ישראל אייכלר: את זה אתם מקבלים?
<עידית סגל סוכר: אנחנו מקבלים שאנחנו מוכנים לקחת את זה על עצמנו, זה ידרוש תקינה, זה ידרוש תקנים שאנחנו צריכים לקבל, כרגע אין לנו אותם.
ישראל אייכלר: מי צריך לתת לכם?
ישראל אייכלר: אתם צריכים לקחת את זה.
<עידית סגל סוכר: האוצר צריך לתקצב אותנו.
ישראל אייכלר: על חמישה-שישה תקנים אתם צריכים את האוצר?
<עידית סגל סוכר: בוודאי, אצלנו רבים על חצי תקן של בקרה.
ישראל אייכלר: משרד עם 40 מיליארד שקל צריך לבקש חמישה או שישה תקנים?
<עידית סגל סוכר: אין לנו תקנים ל - - -
ישראל אייכלר: כי אני רואה פה בי"א טבת, שזה 23 בדצמבר 2015, אמרתם אצלנו בוועדה שאתם צריכים בסך הכול חמישה-שישה תקנים.
<עידית סגל סוכר: נכון.
ישראל אייכלר: אז חצי שנה זה מספיק לביצוע.
<עידית סגל סוכר: זה עוד לא קרה, אני חייבת להגיד.
<עידית סגל סוכר: לנושא ועדות בקרה של מקרי מוות, אנחנו חושבים שכחלק ממחלקת הבקרה גם ועדות הביקורת האלה ייכנסו, מתוך הבנה של המהות של עבודת השב"ס, ההיכרות עם המערכת, זה צריך להיות חלק מה - - -
ישראל אייכלר: ולגבי להכיר בשב"ס כקופת חולים לגבי קנייה מרוכזת של תרופות?
<עידית סגל סוכר: אני חושבת שזה נכון מאוד, זה לא משהו ש - - -
ישראל אייכלר: אתם תתמכו בזה?
<עידית סגל סוכר: יש עוד כמה גופים שיכולים להיכנס בדרך.
<עידית סגל סוכר: אתם נותנים שירות במתקן חולות, אז גם הם קונים בכסף מלא את התרופות.
<עידית סגל סוכר: זה לא רק בשב"ס עצמו.
ישראל אייכלר: אתם יכולים לרכז את הכול ולעשות - - -
<עידית סגל סוכר: יש עוד גופים שייהנו מפתיחת ההסכם הזה.
ישראל אייכלר: יש עוד מישהו?
<משה בירגר: אני ד"ר בירגר, מנהל מב"ן.
<משה בירגר: יש בעיה שהיא אולי קצת משנית לדברים הגדולים שהועלו כאן, זה הקושי בגיוס רופאים לא רק בתחום רפואה כללית, אלא בפסיכיאטריה.
<משה בירגר: פסיכיאטריה נחשבת למקצוע במצוקה, יש חוסר של פסיכיאטרים במדינת ישראל.
<משה בירגר: לשב"ס קשה לגייס רופאים וכדי להצליח לגייס רופאים הם באמת משלמים להם סכומים מאוד מאוד מכובדים.
<עפרה קלינגר: אלה השירותים שאנחנו קונים.
<משה בירגר: בשב"ס יש שתי מחלקות ששייכות למשרד הבריאות, אלה מחלקות מב"ן.
<משה בירגר: אני כמנהל מב"ן לא מצליח לגייס רופאים, מהסיבות שהעלה הקרפ"ר, שזה סך הכול מקום מעניין, אבל קשה ולא כל כך אטרקטיבי ואם כבר דנים על תוספות ייחודיות אני מבקש לשקול גם תוספות ייחודיות לרופאים שיעבדו למחלקות, בין אם הן תישארנה במשרד הבריאות ובין אם בשלב מסוים הן תעבורנה - - -
<עפרה קלינגר: לא, הן לא תעבורנה.
<עפרה קלינגר: הן תישארנה במשרד הבריאות.
<עפרה קלינגר: אשפוז זה אשפוז, אנחנו לא מדברים על אשפוז.
<ליאב גולדשטיין: אני רוצה לתת לכם רק הקדמה למה שאתם הולכים לראות, אם זה בסדר מבחינתך.
ישראל אייכלר: בבקשה, כן.
<ליאב גולדשטיין: נעשה את זה במהירות.
<עפרה קלינגר: לסקירה של הקרפ"ר, ברשותכם, אני אשאיר אתכם עם הקרפ"ר.
ישראל אייכלר: כן, השאלה אם את רוצה לשמוע את נציג בטחון פנים.
<עפרה קלינגר: בוודאי, בבקשה.
ישראל אייכלר: לפני שהנציבה הולכת.
<דב נתן: אני דב נתן, אני מרכז את תקציבי שב"ס במשרד לבטחון פנים.
<דב נתן: הנושא של רפואה בשב"ס הוא דווקא די מרכזי בדיונים שלנו עם האוצר, בכל מיני מענים, גם בבריאות הנפש וגם למציאת פתרונות לרופאים, למציאת פתרונות לליוויים וכדומה.
<דב נתן: הנושא הוא די מרכזי ואנחנו כל הזמן עובדים כדי לשפר את זה.
ישראל אייכלר: אבל יש לך רעיונות ששמעת פה, זה אתם כבט"פ צריכים לדרוש מהאוצר, להכיר בהם כקופת חולים קטנה, לגבי כל מיני שירותים שמקבלת קופת חולים, כדי שיוכלו להתחשבן כמו קופת חולים במשרד הבריאות.
ישראל אייכלר: שמעת פה על תקנים לפיקוח על המערך הרפואי למשרד הבריאות.
<דב נתן: משרד הבריאות, אנחנו לא קשורים.
ישראל אייכלר: אבל זה אינטרס שלכם גם.
ישראל אייכלר: היו הדברים שהנציבה אמרה, שהוא יכול לעזור בדיונים מול האוצר.
<עפרה קלינגר: אנחנו עובדים איתם והם עוזרים לנו הרבה.
<דב נתן: אנחנו עובדים איתם כל הזמן.
ישראל אייכלר: אז בסדר, אנחנו רשמנו את זה וטוב שישבת ושמעת את הנציבה ואת כולם.
ישראל אייכלר: ובואו נראה מה אנחנו נראה עכשיו.
<עפרה קלינגר: אז תודה רבה.
ישראל אייכלר: שיהיה בהצלחה, תודה רבה לך.
<ליאב גולדשטיין: בקצרה.
<ליאב גולדשטיין: מר"ש, כפי שאמרת, הוורסיה הזאת, אני מקווה שאנחנו לא שייכים לאורוות של הטורקים כי המבנה שאתם הולכים לפגוש היום זה מבנה שהוקם בשנת 1990.
<ליאב גולדשטיין: המר"ש שייך, ואני מדגיש את המר"ש, כי הוועדה ביקשה לראות את המר"ש, זה נושא שעלה בהרבה מאוד דיונים, טענו שהמר"ש הוא לא ברמה הנדרשת וצריך להעביר אותו וכו' וכו', אתם מכירים את הטענות האלה.
<ליאב גולדשטיין: אתם תראו שם שלושה בניינים, קל להסתכל על זה כבניינים, בניין אחד זה בניין של בית מעצר ניצן, לידו יש בניין שנקרא מר"ש, שזה מרכז רפואי שב"ס, ולידו יש עוד בניין שנקרא מב"ן, שזה מרכז בריאות הנפש.
<ליאב גולדשטיין: על כל שלושת הבניינים האלה מפקד היום מפקד ניצן, שזה מפקד בית המעצר.
<ליאב גולדשטיין: אז יש מבנה אחד ששם העצירים, מבנה אחר שזה רפואה כללית, מבנה שלישי זה מבנה לרפואת הנפש וכך קל לזכור את זה.
<ליאב גולדשטיין: כשאנחנו מסתכלים רק על המבנה של הרפואה הכללית, שזה המר"ש, וזה המבנה שאתם תראו היום, בעצם אפשר להסתכל על זה כשלוש קוביות נפרדות, לפשט את זה.
<ליאב גולדשטיין: קובייה אחת זה מתקן אשפוז ואתם תראו, במר"ש נמצאים כל האסירים שלא ניתן לטפל בהם במסגרת בית כלא רגיל.
<ליאב גולדשטיין: כך צריך לזכור את זה.
<ליאב גולדשטיין: קובייה נוספת שהמר"ש מספק זה מרפאת מומחים.
<ליאב גולדשטיין: היא לא חייבת להיות במר"ש, אבל נכון יותר שהיא תהיה במר"ש כי במר"ש נמצאים אסירים יותר חולים ויותר - - - למרפאת המומחים אנחנו מביאים רופאים מומחים ממגוון דיסציפלינות, כרגע זה מבית חולים אסף הרופא, זה יכול להיות מכל בית חולים אחר שאנחנו איתו באיזה שהוא חוזה.
<ליאב גולדשטיין: והקובייה האחרונה זה מכונים נלווים.
<ליאב גולדשטיין: יש לנו היום ארבעה מכונים נלווים שהם בתוך המר"ש, אחד זה מכון דיאליזה, השני זה מכון פיזיותרפיה, שלישי זה מעבדה ומכון הדמיה שנותן צילומי רנטגן ובעתיד אנחנו נפתח אותו.
<ליאב גולדשטיין: מי נמצא שאתם תראו, חולים שזקוקים להשגחה 24 שעות ביממה, אסירים סיעודיים, דיברנו על בית אבות.
<ליאב גולדשטיין: הרבה מאוד מהאסירים בשב"ס הם אסירים סיעודיים, הם לא ממש חולים כבדים, הם אסירים סיעודיים שבמקום אחר בקהילה הם היו מוחזקים לא במתקן רפואי, הם היו מוחזקים או בבית או באיזה שהוא בית אבות כזה או אחר.
<ליאב גולדשטיין: אסירים שזקוקים לבדיקות רפואיות על ידי רופאים מומחים ואסירים בעלי מוגבלות פיזית שמקשה על השמתם בבתי כלא אחרים.
ישראל אייכלר: על כיסא גלגלים או משהו כזה?
<ליאב גולדשטיין: למשל יכול להיות אסיר כזה, שבסך הכול הוא בסדר, אבל קשה להתנייד איתו בתוך בית כלא.
<ליאב גולדשטיין: אנחנו הכנסנו הרבה מאוד משאבים למר"ש בתקופה האחרונה, אנחנו מסיימים 10 מיליון שקלים שהושקעו לאחרונה במר"ש, בשנתיים האחרונות, ואנחנו נמצאים לפני סיום השיפוץ.
<ליאב גולדשטיין: אתם תראו היום איך זה נראה, אני לא רוצה להכביר במילים, אתם תתרשמו בעצמכם, אבל בסיום השיפוץ אנחנו נימצא עם 144 מיטות במר"ש שמתוכן 115 מיטות אשפוז, זה לא כולל את מב"ן.
<ליאב גולדשטיין: תיכף אני אראה לכם מה זה אומר.
<ליאב גולדשטיין: יש שם שלוש מחלקות.
<ליאב גולדשטיין: צריך לזכור שכל האסירים מגיעים למר"ש ולכן צריכה להיות הפרדה, יש מחלקה אחת של אסירים פליליים, יש מחלקה של אסירים ביטחוניים, אין כמובן מגע ביניהם, ויש גם הפרדה, אם נדרשת הפרדה, הפרדה יכולה להיות לאסירים שצריכים להיות לבד, זה יכול להיות עקב בעיות ביטחוניות או עקב בעיות רפואיות.
<ליאב גולדשטיין: תראו איפה אנחנו נמצאים כשאתם משווים את בתי החולים בארץ.
<ליאב גולדשטיין: אני שמתי בכוונה על שקף את בתי החולים שאתם מכירים מבחינת מיטות האשפוז.
<ליאב גולדשטיין: כשאתה לוקח את המר"ש יחד עם המב"ן, למר"ש יש 144 מיטות ועוד כ-144 מיטות של המב"ן, שחלקן זה שתי מחלקות שהן שייכות לבאר יעקב, זה מחלקה סגורה ופתוחה, ויש עוד מחלקה של טעוני פיקוח.
<ליאב גולדשטיין: אנחנו נמצאים במקום מאוד מכובד.
<ליאב גולדשטיין: להזכיר שוב, מר"ש זה לא בית חולים עדיין, אבל אנחנו לאט לאט משדרגים אותו והיכולות שלו עולות כל הזמן ואני מקווה שברבות הימים הוא יהפוך לרמה של בית חולים.
<ליאב גולדשטיין: הסוגיה המרכזית שתמיד תישאר, והיא עלתה פה בוועדה, זו סוגיית כוח האדם, כי תשתית מבנה וציוד תמיד אפשר לרכוש, כוח אדם מסובך מאוד להביא כוח אדם איכותי ברמה של בית חולים וצריך לזכור את זה.
ישראל אייכלר: בפרט בפסיכיאטריה.
<ליאב גולדשטיין: לא רק בפסיכיאטריה, בכל השטחים זה קשה.
ישראל אייכלר: פשוט רופאים לא רוצים לבוא?
<ליאב גולדשטיין: רופאים מעדיפים להיות במקומות אחרים.
<ליאב גולדשטיין: אני תמיד אומר, כששואלים אותי ולא משנה מי שואל אותי, אם זה יושב ראש כזה או אחר, אני אומר לו 'אם יש לך בן או בת שלומדים רפואה, תשאל את עצמך איפה היית רוצה לראות אותם עובדים' וכשהתשובה תהיה 'אני רוצה שהם יעבדו בשב"ס', פתרנו את הבעיה מבחינת הוועדה.
<ליאב גולדשטיין: אמרת קודם שלא רק שירות בתי הסוהר, חיברתי את זה בפתיח, כשדיברת על שירות בתי הסוהר ורפואה, שזה שני המקומות הכי פחות נעימים, אז החיבור של רפואה ושב"ס עושה את זה להרבה יותר אתגרי, נקרא לזה ככה.
<ליאב גולדשטיין: לגבי אשפוז דיברנו.
<ליאב גולדשטיין: מרפאת יועצים.
<ליאב גולדשטיין: אלה הדיסציפלינות השונות שמגיעות, אתם רואים, אף אוזן גרון, כירורגיה, נוירולוגיה, אורתופדיה, עיניים, אורולוגיה, מגוון רחב מאוד של מומחיויות וכמובן ככל שנדרשת איזה מומחיות מסוימת אז אנחנו מביאים אותה, חותמים על חוזה ומביאים אותה.
<ליאב גולדשטיין: אתם רואים, כ-3,000 אסירים נבדקים מדי שנה, זו כמות נכבדה, אנחנו היום נמצאים במאמץ לעשות מרפאת מומחים בכל אחד מהמחוזות כדי שלא יצטרכו לנייד אותם מכל הארץ.
<ליאב גולדשטיין: אז יש לנו היום במחוז הדרום מרפאת מומחים ברמה יפה מאוד, היא נמצאת ליד באר שבע.
ישראל אייכלר: גם בתי הסוהר שם יפים יותר מאשר ב - - -
<ליאב גולדשטיין: נכון, יש שם כמה בתי סוהר חדשים.
<קריאה: הדרים חדש, רימונים.
ישראל אייכלר: ברימונים הייתי, זה לא - - -
<קריאה: זה חדש, 2003.
ישראל אייכלר: אבל בבאר שבע הרגשתי יותר נוח, אני לא יודע למה.
<קריאה: אם אנחנו רבים על זה אז זה בסדר.
ישראל אייכלר: לא, כי ברימונים כזאת צפיפות בתוך ה - - -
<קריאה: רימונים חדש.
ישראל אייכלר: אתה מדבר על הנוער?
<קריאה: נוער גם חדש.
ישראל אייכלר: זה חדש, אבל הרימונים של המבוגרים זה - - -
<ליאב גולדשטיין: בכל אופן גם שם אנחנו מתכננים להקים - - -
ישראל אייכלר: זה לא כמו פה, כמובן, הרבה יותר טוב, אבל בכל זאת אנשים רוצים את האזור הזה, אני לא יודע למה.
<קריאה: מרכז.
ישראל אייכלר: בגלל המשפחות.
ישראל אייכלר: הפרעתי לך, סליחה.
<ליאב גולדשטיין: לא, זה בסדר.
<ליאב גולדשטיין: נעבור הלאה.
<ליאב גולדשטיין: אתם רואים במכון הרנטגן אנחנו מבצעים בדיקות.
<ליאב גולדשטיין: צריך לזכור, מתוך כ-20,000 אסירים בשב"ס כרבע מהאסירים הם חולים כרוניים.
<ליאב גולדשטיין: חולה כרוני זה בא באופן שאנחנו יוזמים מרפאה, זה לא מעט, ואנחנו מטפלים בהם בדגש על המתקנים - - -
ישראל אייכלר: אם זה 1,250 טיפולי דיאליזה, כמה אנשים זה בערך?
ישראל אייכלר: 100 אנשים?
<ליאב גולדשטיין: קשה לי להגיד כמה אנשים.
ישראל אייכלר: כי כל אחד מקבל שלוש פעמים בשבוע?
<קריאה: מאושפזים במר"ש.
<ליאב גולדשטיין: אני יכול להגיד לך שמכון הדיאליזה שלנו עובד חמישה ימים בשבוע, לפעמים שתי משמרות בכל יום, שזה כמו מכון בקהילה.
<ליאב גולדשטיין: כולו על בסיס צוותים של אסף הרופא, כולל מנהל מחלקה נפרולוגית של אסף הרופא.
ישראל אייכלר: הם באים משם וחוזרים?
<קריאה: הציוד פה.
<ליאב גולדשטיין: האחיות, הכול דרך אסף הרופא.
ישראל אייכלר: הם לא עובדי שירות בתי הסוהר, אתם מביאים אותם והם עושים את ה - - -
<ליאב גולדשטיין: לא, מביאים, תמורת תשלום.
<ליאב גולדשטיין: גם הפיזיותרפיסטים שלנו ברובם אנחנו קונים את השירות הזה, הם לא אנשי שירות בתי הסוהר.
<ליאב גולדשטיין: המעבדה היא שלנו, מעבדה שהיא היחידה בארץ שנותנת גם בדיקות סמים, יש עוד אחת כמוה בתל השומר.
<ליאב גולדשטיין: אין הרבה מעבדות כאלה בארץ, מעבר למעבדה הקלינית.
<ליאב גולדשטיין: סך הכול מעט מאוד רופאים מפעילים את זה, אתם תראו, יש לנו רופאים 7.5, חצי תקן רנטגנאי.
ישראל אייכלר: 6.5 רופאים למי?
<ליאב גולדשטיין: לכל המתקן של מר"ש.
<ליאב גולדשטיין: אחיות, אתם רואים, הכנסנו, בעבר לא היו כמעט אחיות בשב"ס, היום אנחנו הכנסנו גם אחיות.
<ליאב גולדשטיין: זה כוח האדם שמפעיל את המר"ש ואתם תפגשו אותם.
ישראל אייכלר: 3 לבורנטיות יכולות להביא את כל בדיקות הדם שהאסירים צריכים?
<ליאב גולדשטיין: במר"ש יש לנו עוד מעבדה.
ישראל אייכלר: אבל אתה מביא את כולם למר"ש.
<ליאב גולדשטיין: לא, מה פתאום?
ישראל אייכלר: אתה הרי לא עושה במחלקות בדיקות דם.
<ליאב גולדשטיין: יש לנו עוד מעבדות, שנמצאות בדרום ובצפון ובמרכז עוד מעבדה אחת, בהדרים, יש לנו עוד שלוש מעבדות אזוריות.
<שלומית אבינח: 7.5 רופאים וכמה המצב האופטימלי?
<ליאב גולדשטיין: אני לא רוצה לדבר על מצב אופטימלי, את יכולה לבדוק איך מתוקנן משרד הבריאות למשל, מה התקינה.
<ליאב גולדשטיין: למשרד הבריאות יש מפתחות תקינה.
<שלומית אבינח: יש לכם תשובה לזה?
<ליאב גולדשטיין: תני לי רגע להשלים.
<ליאב גולדשטיין: למשרד הבריאות יש מפתחות תקינה, אני ממליץ לך להסתכל איך מתוקננת מחלקה במשרד הבריאות.
<ליאב גולדשטיין: מחלקה זה כ-36 מיטות, תבדקי איך התקינה למול 36 מיטות ותעשי את ההשלכות.
ישראל אייכלר: (סיור)
<ליאב גולדשטיין: במהירות אני אסביר לכם.
<ליאב גולדשטיין: זה מפקד בית סוהר איילון.
<ליאב גולדשטיין: בית סוהר איילון הוא בית סוהר ששם נמצאים שפוטים, יש פה חומה שמקיפה את כל המתחם הזה, הוא אחראי על כל מה שבתוך החומות.
<ליאב גולדשטיין: בתוך החומות יש עוד בית מעצר, על בית המעצר הזה מפקד סאלח.
<ליאב גולדשטיין: לבית המעצר הזה, כמו שראיתם, יש שלושה בניינים, בבניין אחד הוא מנהל את כל מסכת העצירים שנכנסים ויוצאים, אנחנו נמצאים בבניין של הרפואה הכללית, ויש עוד בניין אחד, שזה בריאות הנפש.
<ליאב גולדשטיין: על כל הבניינים האלה, שנמצאים בתוך המתחם, אחראי המפקד סאלח.
<ליאב גולדשטיין: על הבניין הזה, באופן ישיר, מפקדת ד"ר מרים מדר.
<ליאב גולדשטיין: הנה היא כאן מאחורה, היא מנהלת המתקן הרפואי שב"ס.
<ליאב גולדשטיין: אם הייתם מגיעים לפני שנתיים אז הייתי מכניס אתכם למתקן שהוא נראה קצת פחות טוב ממה שאתם נמצאים בו היום.
<ליאב גולדשטיין: פה אתם נכנסים, במיוחד בשבילכם, הוועדה, המקום שעבר שיפוץ זה בדיוק עכשיו עומד בפני גזירת סרט.
<ליאב גולדשטיין: אתם תראו מה הרמה שהגענו אליה ואתם תוכלו לשפוט בעיניכם.
<ליאב גולדשטיין: נתחיל אולי מצד ימין.
<ליאב גולדשטיין: את תובילי, מהדיאליזה.
<מרים מדר: בבקשה.
<מרים מדר: בינתיים זה עוד לא מאוכלס, אבל זה עבר שיפוץ.
<מרים מדר: לא רק תנאי המחיה של האסירים, גם תנאי המחיה שלנו השתנו, קיבלנו משרדים משופצים, מכון הדיאליזה שעבר שיפוץ ואנחנו בימים הקרובים צריכים לעבור בקרה של משרד הבריאות לאישור העבודה במקום הזה.
<מרים מדר: אתם יכולים להיכנס.
<ליאב גולדשטיין: אנחנו הכנסנו לפה אנשים מרפואת הקהילה, אני רק רוצה להגיד לכם שהם הסתכלו ואמרו שאם לא היה פה קצת סורגים הם בכלל לא היו יודעים שהם נמצאים בתוך מתקן כליאה.
<ליאב גולדשטיין: לא מוזכר לך שום דבר, בעבר גם השתמשו במונחים של 'אתה הולך לאגף מספר זה וזה', אצלנו יש משרדים, מחלקה רפואית, מחלקת שחפת, אין שום רמז לזה שאתה נמצא במתקן כליאה.
<ליאב גולדשטיין: זה על שמו של ד"ר זיגלבוים ז"ל שהיה קצין רפואה ראשי, קרפ"ר שב"ס.
<ליאב גולדשטיין: הוא נרצח, כן, לא יודעים על ידי מי.
<מרים מדר: מכונות דיאליזה.
<מרים מדר: ארבע עמדות, בפועל עובדות שלוש.
שרן השכל: היום יש מכון דיאליזה?
<מרים מדר: כן.
<ליאב גולדשטיין: אתם תראו אותו, אנחנו נמצאים בחדר חלופי.
<ליאב גולדשטיין: המכונים פה, מי שמנהל את כל הקומפלקס הזה זה מנהל מחלקת נפרולוגיה של אסף הרופא עם הצוות שלו.
<ליאב גולדשטיין: אני יכול להגיד לכם שהיו פה גם צוותים אחרים, מבתי חולים אחרים בארץ, התרשמו.
<מרים מדר: אנחנו מסונפים - - -
<ליאב גולדשטיין: עד שאין חותמת של משרד הבריאות, זו דוגמה, דרך אגב, לזה שבלי אישור של משרד הבריאות שום דבר לא מתחיל פה, אישור, חותמת של משרד הבריאות שזה עומד בכל התקנים ורק אז זה מתחיל לפעול.
<מרים מדר: זו מחלקה - - -
<קריאה: יהיה לנו כמה מיטות, דוקטור?
<מרים מדר: 34 חולים.
<ליאב גולדשטיין: הסטנדרט של הדלתות בכלא לא ברוחב הזה, זה מורחב כדי לאפשר - - -
<ליאב גולדשטיין: הקונספט הוא ככה.
<ליאב גולדשטיין: כל התאים שלנו מתוכננים להיות מסוגלים לאכלס חולים סיעודיים מבוגרים.
<ליאב גולדשטיין: זה מיטה תקנית, עולה הרבה כסף, של חולים סיעודיים.
<ליאב גולדשטיין: זה לא מיטה של חולה רגיל, זה מיטה של חולה סיעודי.
שרן השכל: את כל אלה קניתם במחיר מלא, או שקניתם את זה גם דרך - - -
<ליאב גולדשטיין: הכול במחיר מלא.
<ליאב גולדשטיין: הכול במכרזים, מתמודדים במכרזים, אין לנו הנחות, כפי שדובר על זה, דרך הקופות.
<ליאב גולדשטיין: אתם יכולים לראות את הרמה, מיטה, ארונית, מזגן, יש טלוויזיה, יש פה לחצני מצוקה.
<ליאב גולדשטיין: אתם תראו אחר כך, את השירותים אנחנו הרחבנו כך שעגלות יוכלו להיכנס, כולל לחצני מצוקה בפנים.
<ליאב גולדשטיין: זו מיטה שהיא שונה, למה היא שונה?
<ליאב גולדשטיין: כי בכל חדר כזה של חולים סיעודיים מבוגרים יש גם אסיר תומך.
<ליאב גולדשטיין: אסיר תומך זה אסיר שהוא בריא והוא מטפל בכל האחרים.
<ליאב גולדשטיין: מאחר שהוא ישן על מיטה רגילה, אנחנו לא יכולים לשים מיטת סומך על מיטה כזו סיעודית, אין כזה פטנט, אז פה יושב גם מישהו שהוא פחות חולה.