GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומית אבינוח-קואולמן: פרסמתם אותם?
<משה דגן: לא, עוד לא.
<משה דגן: זה עוד לא סגור, זה בתהליך.
<קרן אורן עמר: אנחנו בתהליכים סופיים.
<קרן אורן עמר: העברנו תאריכים.
ישראל אייכלר: איזה תאריכם קבעתם?
<משה דגן: בגדול, בגדול זה אדר וחשוון או תשרי, אנחנו עוד לא סגורים על זה.
ישראל אייכלר: הפעם עשיתם תשרי?
<משה דגן: הפעם זה היה תשרי, זה היה בעצם בין כסה לעשור ובארבעת ימים האלה להכין ולתת מענה - - -
<קרן אורן עמר: שלושה.
<קרן אורן עמר: זה היה - - -
<משה דגן: להכין 2,500 מבחנים זה היה מאד קשה.
<משה דגן: אנחנו עושים את הבחינות האלו בבית הארחה בבית וגן - - -
ישראל אייכלר: אם תעשו את זה בשבוע שאחרי סוכות, מה אתם אומרים?
<משה דגן: אדרבא, אני פשוט קיבלתי - - -
ישראל אייכלר: זה הכי הגיוני.
<משה דגן: אני פשוט קיבלתי הרבה פניות מאברכים שהם רוצים את סוכות בראש שקט, שהם לא צריכים לשבת וללמוד בסוכות.
ישראל אייכלר: זה היה - - -
<משה דגן: לכן עשינו את זה בין כסה לעשור, שיהיה להם סוכות עם ראש נקי אבל אתם צודקים.
<משה דגן: האמת היא שהכי הגיוני שזה יהיה בחשוון.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה עוד לפני בין הזמנים.
<משה דגן: אין בין הזמנים.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה עוד לפני - - -
<קרן אורן עמר: זה לא הגיוני באמת לעשות את זה בין ראש השנה ליום כיפור.
<משה דגן: זה מאד צפוף, מאד דחוק.
<קרן אורן עמר: צפוף.
<קרן אורן עמר: גם להם.
<קרן אורן עמר: גם להכניס את כל ה-2,000 מבחנים האלה בשלושה ימי בחינה ואז הם לא מקבלים באמת את השרות - - -
ישראל אייכלר: זה נשמע לי מאד הגיוני כי אני יודע שבין לקחת את הילדים לכפרות ובין ללכת לסבתא לבקש מחילה, ללכת לעשות בחינה, זה לא נראה לי אבל אני לא נבחנתי אז אני לא יודע.
<אשר מלמד: יש גם בעיה נוספת - - -
ישראל אייכלר: אבל זה שהם רוצים ראש שקט בסוכות, זה טוב, מה יותר שקט מאשר לשבת וללמוד?
<קריאה: לטייל עם האישה והילדים.
<משה דגן: הלחץ הזה מוריד להם משמחת החג.
<אשר מלמד: זה שהם עושים מבחן אחד - - -
ישראל אייכלר: כבר אמרתי כמה פעמים, כשהגעתי - - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: יש להם תירוץ - - -
<משה דגן: למי, למי תירוץ?
<משה דגן: לנבחנים?
<משה דגן: הם צריכים ללמוד, פחות טיולים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך, אמרתי את זה כמה פעמים וגם לאנשים אחרים.
ישראל אייכלר: נכנסתי באחת הבחינות ולקחתי שאלון, חשבתי שאני יודע אז לקחתי את השאלון וראיתי את השאלות.
ישראל אייכלר: אמרתי לָך את זה נדמה לי, אני יכול לענות אחת אחת כך, כמעט ב'שלוף' אבל כשראיתי את האותיות הקטנות, להביא את הדעות לכאן והדעות לכאן והאוסרים והמתירים אמרתי, הו, זה כבר סיפור, זה צריך הרבה ימים ולילות לשבת ללמוד.
<משה דגן: אני יכול לומר לך שאנחנו מגיעים לימי הבחינות ואנחנו רואים את הנבחנים באיזה לחץ הם נמצאים.
<משה דגן: עד הדקה האחרונה עם הספרים ביד וכשאומרים להם: חבר'ה, צריך להתנתק, לשים את הספרים בקדמת הכיתה ולשבת רק עם כלי כתיבה, אתה מתרשם מהלחץ שהנבחנים נמצאים בו.
<משה דגן: זה אומר שהם נותנים למבחן הזה משמעות ומשקל מאד גדול.
ישראל אייכלר: זה נקרא עמלה של תורה וזו החשיבות של כל הלימוד, כי לדעת סתם, לחפש בגוגל מהי ההלכה לא זו החכמה.
<אשר מלמד: לגבי בין כסה לעשור נדגיש, אנחנו מדברים על המועד שיהיה - - - ברגע שעושים בין כסה לעשור אנחנו לא מאפשרים בחול המועד לעשות את - - - כמעט חודש ימים הלך לאיבוד והנבחנים רוצים תשעים יום מיום הבחינה אז נכנסים עוד פעם לסחרור הזה.
ישראל אייכלר: טוב, כל החלטה שתקבלו תהיה מקובלת עלינו אבל שזה יהיה בזמן ובמועד.
ישראל אייכלר: את רצית להוסיף משהו?
<קרן אורן עמר: לא.
ישראל אייכלר: אתם לא?
ישראל אייכלר: הכול בסדר?
ישראל אייכלר: חבר הכנסת מלכיאל, אתה יודע, אין חבר כנסת בין המאה ועשרים שיושב עד סוף הדיון ושותק.
מיכאל מלכיאלי: אתה לא צריך להוכיח שאני הראשון, זה בסדר.
ישראל אייכלר: בבקשה, בכבוד.
מיכאל מלכיאלי: קודם כל להגיד לך, הרב אייכלר, שאני מכיר את אלה כשהם נכנסים ל"מרמנת", שהכרתי במשרד הדתות, זה פתר הרבה הרבה בעיות, פעם ראשונה - - - ברכה בדבר הזה.
מיכאל מלכיאלי: לך, הרב דגן, אגיד לך כמה דברים שאני שמעתי מאנשים שלדעתי, אם זה מעשי ותוכל ליישם אותם זה יפתור הרבה עגמת נפש לאנשים.
מיכאל מלכיאלי: רישום.
מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, דיברו אתי בטלפון כמה פעמים אנשים שנתקעו ברישום, אתה אומר, תשמע, זמן זה זמן, נתתי להם תשעים יום, מה כולם נזכרים ברגע האחרון.
מיכאל מלכיאלי: אם יהיה אפשר לעשות רישום מרוכז ב'כוללים' הגדולים - - -
<קרן אורן עמר: אין שום בעיה, סליחה שאני קוטעת אותך, אדוני, אין שום בעיה שמזכירת ה'כולל' - - -
<אשר מלמד: זה מה שהם עושים בפועל.
<קרן אורן עמר: אנחנו פונים אליהם, אגב, באופן מרוכז כי אנחנו כבר מכירים את ה'כוללים' - - -
מיכאל מלכיאלי: דרך המזכירות של ה'כולל'?
<קרן אורן עמר: בוודאי.
<אשר מלמד: אפשר גם לשלם, הכול.
<קרן אורן עמר: אפשר הכול לעשות.
<אשר מלמד: הם יכולים לרשום את עצמם.
מיכאל מלכיאלי: הנושא של קבלת המבחנים חזרה, שאנשים כן מחכים לזה בשביל הערר, היום אדם יכול לקבל את המבחן שלו חזרה?
<משה דגן: היום, לצורך העניין, מי שמבקש מקבל.
<משה דגן: מה שאנחנו עשינו ושיפרנו זה שהבודקים - - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: אמרתם שלא נותנים פיזית לראות - - -
<משה דגן: לא, אם הוא רוצה להגיש ערעור הוא יכול בהחלט.
<משה דגן: מה שכן עשינו הוא שהבודקים כותבים גם את ההערות שלהם על כל תשובה ותשובה כדי שלנבחן תהיה האופציה להגיש ערעור יותר ממוקד, יותר מפוקס ולא משהו כללי.
מיכאל מלכיאלי: איך הם מקבלים את המבחן?
<משה דגן: אנחנו שוב, כשניכנס להליך הערעור אז זה יהיה יותר פשוט.
<שלומית אבינוח-קואולמן: כרגע הוא לא מקבל - - -
<משה דגן: אז אני אומר, ברגע שאנחנו ניכנס להליך הערעור ונמסד אותו אז זה כבר יהיה מאד פשוט הנושא הזה.
מיכאל מלכיאלי: דבר אחרון, לגבי מועד ב', בוא ניכנס כרגע - - - ה'כולל' מתחיל בחורף "שבת" ובחורף הבא הוא מתחיל "איסור והיתר".
מיכאל מלכיאלי: אם הוא נכשל עכשיו, הוא צריך שנה שלמה לחכות או לפחות כמה חודשים, כשב'כולל' כבר התחילו את הנושא החדש.
מיכאל מלכיאלי: הוא צריך גם ללמוד את הנושא החדש וגם לשמור בראש שלו את הנושא הישן.
מיכאל מלכיאלי: השאלה היא אם כן נכון לקיים מועד ב' לאדם שהוא כבר שבועיים שלושה מהמבחן הקודם, כי אז אתה נותן לו את האופציה לתכנן את הזמן בצורה נכונה עם נושא הלימוד החדש ולא כשגם ה'כולל' התחיל דבר אחר והוא בעצם גם לא פה וגם לא פה.
<משה דגן: תראה, אני אגיד לך.
<משה דגן: כל מועד בחינה דורש מאתנו לוגיסטיקה מאד לא פשוטה ואני חשבתי שאם יש לנו שלושה מועדים אז השלושה מועדים האלה אמורים לתת מענה ופתרון.
<משה דגן: זה עבד טוב עד היום.
<משה דגן: לצורך העניין, בן אדם שחלילה נכשל, עשה בחינה בתשרי או באב וקיבל את התוצאות שלו בסביבות חשוון כסלו, אז יש לו חודש חודשיים להתכונן ואז - - -
<אשר מלמד: באדר יש לו.
<משה דגן: באדר יש לו, כן.
מיכאל מלכיאלי: אז כל - - -
<שלומית אבינוח-קואולמן: הוא נבחן בחשוון, הוא מקבל בכסלו.
<משה דגן: לצורך העניין, אם הוא ניגש באב או בתשרי והוא מקבל את התוצאות בחשון כסלו, יש לו עוד חודש למועד הבא.
<משה דגן: להכניס עכשיו עוד מועד, כל מועד כזה הוא אופרציה.
<שלומית אבינוח-קואולמן: זה הרב אייכלר ביקש, זה הישג של הוועדה, קודם היו שניים.
<משה דגן: אן לי בעיה, תיקחו את הקרדיט.
<משה דגן: בסדר גמור מבחינתי.
ישראל אייכלר: אם בזכות הרב דרעי כולם הולכים להיבחן - - -
<אשר מלמד: מסכן הרב דגן, נשאר בלי זכויות.
<משה דגן: אמצא, יש הרבה אבות הצלחה - - - לרב, זה בסדר גמור מבחינתי.
ישראל אייכלר: לפני שאני מסכם את הדיון, לראות כמה תשובות שאתה ענית לנו פה.
ישראל אייכלר: לגבי קו טלפון והמענה הקולי אמרת שזה יהיה בחודש הקרוב, זה גם מה שאמרו "מרמנת".
ישראל אייכלר: לגבי "נוהל בחינה בעל פה לרבנים עורכי הבחינות אשר נכנס לתוקף כבר במועד הבחינות האחרון".
ישראל אייכלר: למה אתה מתכוון?
<משה דגן: מה שקרה הוא שיש אנשים שהם דיסלקטיים, הם לא יכולים לכתוב.
<משה דגן: הם מביאים את האישורים המתאימים לכך והם מקבלים את הזכות להיבחן בעל פה.
<משה דגן: הדברים לא היו מספיק מסודרים.
<משה דגן: אנחנו מיסדנו את זה.
<משה דגן: כתבנו הנחיות ברורות.
ישראל אייכלר: גם אלה - - - נבחנו?
<משה דגן: כן, כן והייתה תופעה שהנבחן קיבל את התשובה שלו פרונטלית מול הבודק.
<משה דגן: זה לטעמי לא היה נכון.
<משה דגן: גם הדברים לא נכתבו על ידי הבודקים, מה בדיוק היו התשובות - - -
ישראל אייכלר: רק אם הבודק מכיר את הנבדק?
<משה דגן: זה לא ענין של "מכיר לא מכיר" אנחנו חושבים שזה בדיוק כמו 'טסטר', זה לא יתכן שהטסטר יגיד לנהג כשהוא עוד על הרכב: תשמע, עברת לא עברת.
<משה דגן: לא רוצים את הסיטואציות הלא נעימות האלו ולמדנו מהשטח איך הדברים צריכים להיעשות.
<משה דגן: אני חייב לומר לך שאנחנו הולכים ללמוד גם מאחרים.
<משה דגן: אנחנו קיימנו ישיבה מול הנציגים של האוניברסיטה הפתוחה כדי ללמוד איך הם מבצעים את מערך הבחינות שלהם כדי לראות ואם יש דברים שאנחנו יכולים ללמוד מאחרים – בשמחה רבה.
<משה דגן: זה מה שאנחנו עושים תמיד.
<משה דגן: אנחנו מחפשים איפה אפשר לשפר ולייעל.
ישראל אייכלר: יש פה גם התייחסות שלך ל"פתרון בית ספר", כדי לצמצם את פערי הציונים - - -
<משה דגן: זהו, אני, כשהגעתי ראיתי שיש לא מעט בודקים שהם נותנים ציונים שונים לאותו נבחן.
<משה דגן: לצורך העניין הפערים עולים לפעמים על עשרים נקודות וחשבתי שזה לא הגיוני.
<משה דגן: לא יתכן שבודק אחד יעריך את הנבחן הזה בצורה איקס והשני יעריך אותו בצורה וויי בפער כזה משמעותי.
<משה דגן: באנו ואמרנו שכל עורך בחינה גם נותן "פתרון בית ספר" שזה בעצם נותן איזושהי מסגרת מחייבת - - -
ישראל אייכלר: זה יקבל בעצם - - -
<משה דגן: לא, העורך מצרף.
ישראל אייכלר: העורך, לא הבודק.
<משה דגן: העורך.
<משה דגן: ואז הבודק, כשהוא בא לבדוק, הוא מקבל את הפתרון בית ספר והוא רואה מה בעצם העורך התכוון.
ישראל אייכלר: חשוב מאד.
ישראל אייכלר: ישבתי בשתי ועדות לגבי דיינים.
ישראל אייכלר: לא בבחירת דיינים אלא בציונים וראיתי שיש הבדלים עצומים בין ועדה אחת לוועדה אחרת.
ישראל אייכלר: מי שפנה לוועדה הזו - - -
<משה דגן: זו כבר התרשמות שהיא פרונטאלית, זה קצת שונה.
ישראל אייכלר: ממש ראיתי שיש הבדלים.
<משה דגן: עוד נקודה שרציתי להתייחס אליה.
<משה דגן: אנחנו גם רוצים לרענן את צורת כתיבת השאלונים.
<משה דגן: אנחנו מתכוונים לקיים פגישה יחד עם כל עורכי השאלות ועם הרב הראשי.
<משה דגן: הישיבות האלו יתקיימו בשבועיים הקרובים, כדי לשפר ולייעל איפה שאפשר.
<משה דגן: הגיעו אלינו לא מעט טענות, סתם, לצורך העניין, אני אתן לך את הבחינות של השו"בים – שוחטים ובודקי סכינים, בודקי חוץ ובודקי פנים, שם היו טענות שהשאלות שם הן לא מעשיות, הן יותר תיאורטיות ופחות מעשיות אז אנחנו רוצים לבוא ולמקד יותר את עורכי השאלות, שהם ידעו להעביר את השאלונים האלה בצורה נכונה ויותר ייעודית למקצועות הרלבנטיים.
ישראל אייכלר: יש בעיה כזאת גם בבחינה כמו חשמל.
ישראל אייכלר: אנשים שלמדו חשמל, שבבחינות התחילו לשאול אותם כל מיני שאלות לגבי כמויות של אמפר, כל מיני דברים שלא נוגעים לחשמלאי, הוא בחיים שלו לא יגיע לזה, רק מהנדסי החשמל יצטרכו לשבת ולחשב מהו המשקל של דבר מול דבר.
<קריאה: כמו מבחן תיאוריה של רכב, אם מתחילים לשאול איך המנוע עובד.
<קריאה: אפשר להיות נהג ארבעים שנה ולא להתעסק עם זה אפילו.
ישראל אייכלר: רוב הנהגים לא יעברו את התיאוריה.
ישראל אייכלר: יש בעיה כזו.
ישראל אייכלר: אתה צודק שפה גם צריך למקד את הדברים ל'מעשה'.
ישראל אייכלר: לגבי החזר תשלום אמרת "כל נבחן שנרשם ושילם ולא ניגש למבחן יקבל החזר כספי - - - תנאי התשלום שיתבצע דרך חברת "מרמנת".
<משה דגן: שוב, אנחנו מול "מרמנת", יש לנו התקשרות בשלושה נושאים.
<משה דגן: המוקד הטלפוני, החזר אגרות וערעורים.
<משה דגן: הנושא של החזר אגרות בשלבים כמעט סופיים.
<משה דגן: תהיה אופציה לנבחן שנרשם ושילם ולא הגיע לבחינה, תהיה לו אופציה לקבל חזרה את האגרה.
<משה דגן: יהיו שני מסלולים.
<משה דגן: יהיה מסלול של כאלה שבהתאם לתקנות הם זכאים להחזר מלא ומי שלא יהיה זכאי להחזר מלא יקבל החזר חלקי שזה בהתאם לנוהל.
<משה דגן: יש לצורך העניין, אם נבחן אושפז אז הוא זכאי להחזר מלא, לידה של ילד, יום לוויה, רפואה - - -
<קריאה: אישור רופא משפחה לא מקנה.
<קריאה: יש נוהל שנקבע על ידי הרבנות שאומר מי זכאי ומתי ולכמה.
ישראל אייכלר: למה אין מישהו שראה שהוא לא מוכן?
<קריאה: מקבל 50%.
<משה דגן: אז הוא מקבל חצי.
ישראל אייכלר: אם הוא מודיע את זה חודש מראש?
<משה דגן: לא משנה מתי הוא מודיע.
<משה דגן: אני קבעתי כלל אחיד.
<משה דגן: כל מי שלא עומד בקריטריונים - - -
ישראל אייכלר: אם הוא לא מוכן שלא יירשם.
<משה דגן: אם הוא נרשם אני צריך לעמוד בעוד הוצאות אחרות ולכן חצי האגרה הזו תממן את כל המנגנון שצריך כדי להחזיר את ההשקעה.
ישראל אייכלר: אם כך אני מסכם את הישיבה.
ישראל אייכלר: ברשותכם, אנחנו נסכם את הישיבה.
ישראל אייכלר: שמענו דין וחשבון של מנכ"ל הרבנות על מה שנעשה עד עכשיו.
ישראל אייכלר: לגבי מועד ניסן, נשארו רק חמישה אברכים שעדיין לא קיבלו תשובות בגלל שהכתב לא היה ברור והוא מטפל בזה.
ישראל אייכלר: לגבי הבודקים החדשים מסר המנכ"ל שבעזרת השם יוספו עוד ארבעים בוחנים, בודקים, שייכנסו למאגר ויהיו כשירים לבדוק את הבחינות כבר במועד מרץ-אפריל 2017.
ישראל אייכלר: לגבי זכות הערעור, נבחן שקיבל מעל 55% ברבנות ו-60% בדיינות, יוכל להגיש ערעור בתשלום של 120 שקל אם יהיה אישור של ועדת האגרות.
ישראל אייכלר: רשמנו את ההודעה של מנכ"ל הרבנות שעד חנוכה בע"ה כל הנבחנים של מועד אב יקבלו את התוצאות של הבחינה שלהם.
ישראל אייכלר: לגבי המענה הקולי שמענו שתוך מספר ימים יסתיים הליך ויהיה מענה קולי.
ישראל אייכלר: עד מתי אמרתם?
<קרן אורן עמר: מהרגע שיאושר שלושה שבועות.
<קריאה: שלושה שבועות מרגע האישור.
<משה דגן: תוך חודש מהיום, בעזרת השם.
ישראל אייכלר: עוד דבר.
ישראל אייכלר: פרסום המועדים, כדי שהנבחנים ידעו מתי המבחן יתקיים.
ישראל אייכלר: אנחנו רשמנו את המועדים שנקבעו לשנה הבאה, תשרי, ניסן ואב.
ישראל אייכלר: לא נכנסתי לשאלה אם זה לפני סוכות או אחרי סוכות.
ישראל אייכלר: דבר נוסף, תהיה אופציה להחזר אגרה למי שלא נבחן מסיבות מוצדקות ונכתב נוהל בעניין.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם על הטרחה שבאתם ודיווחתם.
ישראל אייכלר: אני מקווה שבע"ה לא נצטרך לעשות דיונים נוספים אלא נשמח לבוא לסיור בעזרת השם במבחן הבא, שיהיה בהצלחה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אנחנו לא מקבלים כלום, גם אתם לא תקבלו כלום.
יוסף ג'בארין: אני עדיין לא השתמשתי בנוהל הזה, למרות שנסעתי כמה פעמים.
אוסאמה סעדי: נראה לי, לפי הנוכחות של מי מחברי הכנסת פה, אז - - -
מנחם אליעזר מוזס: אתה מבין כבר.
יוסף ג'בארין: לגבי הדבר הראשון שאמרת, אז אנחנו כבר לא רואים שיש בכלל שום מכונות ביציאה, אז תיקים לא פותחים בשום נסיבה?
<שמואל זכאי: לא, אנחנו בודקים למטה, אנחנו נסביר למטה, רק מה שמתריע במכונה.
<שמואל זכאי: זה לא משנה אם זה המזוודה שלי או המזוודה שלך, שתיהן נכנסות למכונה.
אוסאמה סעדי: אם זה מתריע אז קוראים לנוסע.
<שמואל זכאי: לא, אנחנו בודקים ללא נוכחות הנוסע, באישור של היועץ המשפטי לממשלה, שמים פתק במזוודה שבגלל בדיקה ביטחונית פתחנו את המזוודה, הכול מצולם ומפוקח ונשמר קדימה, כדי שאם הנוסע מגיש תלונה שמשהו נעלם לו, או שהתיק שלו לא מסודר בחזרה, אנחנו יכולים לתחקר את זה.
<שמואל זכאי: וזה בהתאם לאישור שנתן היועץ המשפטי לממשלה, לפתוח תיקים ללא נוכחות הנוסעים.
<שמואל זכאי: הנוסעים בדיוטי פרי, שותים קפה, הם לא מודעים למה שאנחנו עושים מאחורה.
<שמואל זכאי: בנתב"ג יש שני טרמינלים, טרמינל 3 הוא הטרמינל העיקרי, מכאן יוצאות רוב הטיסות הבינלאומיות, וטרמינל 1, הטרמינל הישן, גם ממנו יוצאות טיסות בינלאומיות, ובמאי השנה, במאי 2017, תהיה אותה מערכת כמו שיש בטרמינל 3.
<שמואל זכאי: היום מה שאנחנו עושים, אנחנו לוקחים את המזוודות ומביאים אותן לכאן עם רכבים וזורקים אותן לתוך המערכת כאן.
<שמואל זכאי: במאי 2017 כבר שם תהיה מערכת ואנחנו נבדוק את כל המזוודות שם בדיוק כמו שאנחנו בודקים כאן ונשלח אותם למטוסים.
<שמואל זכאי: בעתירה רשות שדות התעופה התחייבה שבכל מתקני הרשות, המתקנים הגדולים, נמל התעופה רמון, שנפתח בשנה הבאה, נתב"ג טרמינל 3 ונתב"ג טרמינל 1, תהיה מערכת HBS שתאפשר בידוק עם נראות שוויונית לכלל אזרחי מדינת ישראל.
<שמואל זכאי: בשנה הבאה אנחנו מסיימים את כל התהליך ובכל הטרמינלים שלנו יהיו את המערכות האלה.
אוסאמה סעדי: לגבי הנראות, אני הייתי עורך דין כשפתחו פה את טרמינל 3 ואז לא היה שום שילוט בערבית, אגב הנושא של הנראות.
מנחם אליעזר מוזס: הם יודעים כולם אנגלית, לומדים ליבה.
אוסאמה סעדי: לא, אז אמרו נתב"ג 2000 ורוצים להביא הרבה תיירים מחו"ל לרגל שנות ה-2000 ואז אנחנו הגשנו עתירה ובאנו לפה ובאמת זכינו לשיתוף פעולה ובחלק מהמקומות יש כבר שפה ערבית, אבל לא בכל המקומות, אז מלכתחילה שכחו שיש שפה רשמית שקוראים לה ערבית.
אוסאמה סעדי: יש פה ושם, אבל לא מספיק.
<שמואל זכאי: קודם כל אני אשמח לכל הערה שלכם במהלך הסיור - - -
יוסף ג'בארין: נגיד הצהרת שירות, שאתם שמים את זה בכל מקום כמעט, זה באנגלית ועברית ולא בערבית.
אוסאמה סעדי: לא, היה מקום אחד שיש ערבית, שזה המכס.
מנחם אליעזר מוזס: במסלול הירוק או האדום?
יוסף ג'בארין: יש, אבל זה חלקי.
<שמואל זכאי: המטרה של השילוט, שנוסעים יידעו איך להתמצא.
<שמואל זכאי: זאת המטרה של השילוט ובכל מקום שצריך להוסיף שילוט אנחנו נוסיף שילוט.
<שמואל זכאי: זו ממש לא בעיה.
יוסף ג'בארין: שמוליק, סליחה, ברשותך, העניין הוא נקודה חשובה לנוסעים הערבים.
יוסף ג'בארין: השילוט הוא מאוד חלקי והייתה עתירה בנושא והוסף שילוט, בעיקר על הבניינים ועל כמה מקומות מרכזיים, אבל אפילו דברים ברמה של הצהרת שירות, אתה רואה את השילוט שם וכדומה, אני מבין ממך שיש כוונה אכן להוסיף את זה?
ישראל אייכלר: אני מציע, אדוני המנכ"ל, שעכשיו נעשה סיור.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שפעם שנייה שאני פה, פעם הייתי חבר בוועדת הכלכלה, עם כרמל שאמה הכהן, ואז הצהרתם שעומדים לבדוק את המזוודות למטה ואז עוד לא היה שום דבר מוכן.
<יעקב גנות: אז היינו עם חבר הכנסת טיבי.
יוסף ג'בארין: נכון, ואז גם עלתה שאלת השפה.
ישראל אייכלר: אני חייב לציין שהיום, כמו שציינת, לא רואים שום בידוק, כל הדברים האלה בוצעו.
ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו נראה איך זה מתבצע.
<שמואל זכאי: זוהר גפן הוא מנהל חטיבת הביטחון, הוא האחראי על כל האבטחה הקריטית של השדה ועל הבידוק הביטחוני של הנוסעים באמצעות חטיבת הביטחון.
<שמואל זכאי: יש לנו בטרמינל 3 חמישה מגזרים, ארבעה בקומה הזאת, מ-ה' עד D, אתם רואים, זה משולב, ולמטה יש לנו עוד מגזר בידוק אחד וביצוע צ'ק אין, מגזר G, ששם טסות חברות לופטהנזה, טורקיש איירליין, אוסטריאן ולוט.
<שמואל זכאי: הנוסעים מגיעים בהתאם לדלפק ששם הם עושים צ'ק אין, נכנסים לתורים, אנחנו מכווינים אותם בתורים, בודקים שבאמת במגזר הזה מתבצע הרישום לטיסה שלהם ומכניסים אותם לתורים.
<שמואל זכאי: אני מדגיש, אנחנו לא מכניסים אותם לתורים לפי ערבים, יהודים וכך הלאה, ממש לא, מכניסים את הנוסעים הישראלים לתורים.
<שמואל זכאי: אתה יכול לראות נוסעים יהודים וערבים עומדים ביחד באותו תור, אין עם זה שום בעיה, והתחנה הראשונה שהם מגיעים זו תחנה של אפיון ומכאן זוהר יסביר.
<שמואל זכאי: ניגש לאפיון, נראה איך זה מתבצע בפועל ונמשיך.
<יעקב גנות: לא נספיק לעשות את הסיור, מפני שהדיון הוא יותר חשוב מהסיור.
<שמואל זכאי: אפשר להפוך את הסדר.
<יעקב גנות: איך שאתם רוצים, או שנתחיל את הדיון ואחר כך - - -
ישראל אייכלר: אנחנו נעשה את הסיור, נתחיל בסיור, את הסיור נעשה בקצרה בלי דיונים ואחר כך ישיבה.
<יעקב גנות: בסדר, איך שאתם רוצים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שהסיור כולל עוד משהו, לא רק העניין של הערבים והיהודים, זה גם העניין של בידוק דרכונים וכל העיכובים שאנשים מחכים בתורים שעות ארוכות.
<שמואל זכאי: ביקורת גבולות.
ישראל אייכלר: גם ביקורת גבולות וגם ביקורת של בידוק ביטחוני, שאורך שעות ארוכות, תורים ארוכים.
ישראל אייכלר: זה חלק לא פחות חשוב מאשר האפליה עצמה.
<זוהר גפן: אני אסביר על הבידוק הביטחוני.
ישראל אייכלר: אולי בסיור.
<זוהר גפן: רק אני אסביר מה הולכים לראות.
<זוהר גפן: כל נוסע מגיע, מדברים איתו, שואלים אותו כמה שאלות, לא מתשאלים כבר, לא שום דבר שהוא שאלות חודרניות, בסופו של דבר הנוסע מקבל ברקוד.
<זוהר גפן: זה תהליך שלוקח - - -
יוסף ג'בארין: התשאול אחיד היום?
<זוהר גפן: כבר לא קוראים לו תשאול, זה אפיון.
<זוהר גפן: מדברים עם הנוסע, רואים שזה נוסע אותנטי, שהוא לא מגיע עם דרכון מזויף, שהוא לא אדם מזויף, שהוא לא בעייתי בהתנהגות ובהופעה שלו.
<זוהר גפן: כל הנוסעים, מכל הסוגים.
<זוהר גפן: הוא מקבל ברקוד ושולחים את המזוודה ל-HBS.
<שמואל זכאי: חמש שאלות סטנדרטיות, מאיפה הגעת, מי ארז את הכבודה, האם הכבודה הייתה בהשגחה מהרגע שארזת אותה, האם מישהו נתן לך להעביר והאם יש לך חפץ שנראה כמו סכין, אולר או משהו כזה.
<שמואל זכאי: חמש שאלות סטנדרטיות ששואלים כל נוסע וגם מסבירים לו למה שואלים את השאלות.
<שמואל זכאי: אתם מכירים את זה, אירעו מקרים בעבר.
ישראל אייכלר: אבל למה יש למשל 10 בודקים ויש תור של מאות אנשים ולא 20 בודקים, שיהיה מהר?
<זוהר גפן: אני אסביר.
<זוהר גפן: אנחנו לקראת מדידות זמנים של המתנה של נוסע.
<זוהר גפן: בתחנה הזו אנחנו מטפלים בנוסע בפרק זמן קצר מאוד, פחות מדקה לנוסע.
<זוהר גפן: קיצרנו את הזמן, כשבעבר לא היו לנו עמדות לאימות הדרכונים של הנוסעים, ליותר מחצי.
<זוהר גפן: זה הזמן שלוקח.
<זוהר גפן: אנחנו מציבים, בוא נראה את המגזר, נוסעים שממתינים - - - למה?
<זוהר גפן: כי התהליך הזה הוא מאוד קצר, הוא התקצר והנוסעים ממתינים בתור לצ'ק אין ולביטחון.
<זוהר גפן: בכל המגזרים זה עובד ככה.
<זוהר גפן: אנחנו מהירים בערך פי שניים ופי שלושה מזמן הצ'ק אין.
ישראל אייכלר: זאת אומרת שם זה צוואר הבקבוק?
<זוהר גפן: כן, בדלפקי הצ'ק אין.
<שמואל זכאי: הרב, אני אסביר.
<שמואל זכאי: לנו יש מדדים שאנחנו קובעים אותם, המדדים שלנו אומרים שנוסע שממתין בתור לאפיון לא ימתין יותר מ-20 דקות ואנחנו מודדים את עצמנו כל הזמן.
<שמואל זכאי: מי שמודד אותנו גם זה חברות בינלאומיות שעושות השוואה בינינו לשדות תעופה אחרים.
<שמואל זכאי: 90% מהנוסעים לא עומדים בתור יותר מ-20 דקות לאפיון הביטחוני.
<שמואל זכאי: מתי יש לנו את אלה שעומדים יותר מ-20 דקות?
<שמואל זכאי: כשיש עומס גדול.
ישראל אייכלר: למשל בטיסות לניו יורק אפשר לראות מאות אנשים.
<שמואל זכאי: זה קורה במצבים שונים, אבל לפעמים אנחנו יוצרים את התור לבידוק הביטחוני, למה?
<שמואל זכאי: כי הנוסעים עומדים על הצ'ק אין והם גם עולים פה על זה, אז אנחנו לפעמים עוצרים קצת כדי לתת לדיילות של חברות התעופה טיפה לשחרר ואז קורה שהנוסעים עומדים אצלנו יותר.
<שמואל זכאי: אבל אין טעם להביא אותם לדלפקים כי ממילא הם לא יגיעו.
אוסאמה סעדי: אין לכם שליטה על הצ'ק אין?
<שמואל זכאי: אנחנו מנסים לעשות הרבה דברים כדי לייעל את זה.
<שמואל זכאי: למשל הקיוסקים האלה מאפשרים לנוסע לעשות צ'ק אין לבד, אנחנו הולכים לשים בחודשים הקרובים, קוראים לזה SDB, שבו נוסע שעשה לעצמו צ'ק אין בקיוסק לא צריך ללכת לדיילת.
<שמואל זכאי: הוא הולך לדלפק אוטומטי, שם את המזוודה, אם יש לו overweight מכניס כרטיס אשראי, משלם, ואם אין לו, המזוודה נשלחת לבד, לא יודע מי מכם שהיה בסכיפהול, זה עובד שם בצורה יוצאת מהכלל ואנחנו מכניסים יותר ויותר אמצעים כאלה.
<שמואל זכאי: צריך לדעת היום שיותר מ-60% מהנוסעים לא עושים צ'ק אין כבר אצל הדיילת, הם רק מוסרים כבודה אצל הדיילת, הם עושים צ'ק אין או באינטרנט או בקיוסק.
<זוהר גפן: אתם רואים למטה כתובות בערבית, הקפדנו גם פה, זה היה חשוב לשים פה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך, זוהר, זה כל כך משמח אותי לראות את זה.
<זוהר גפן: אני מאוד שמח.
<זוהר גפן: מה שאתם רואים פה, אתם רואים פה כמה דברים.
<זוהר גפן: קודם כל יש פה מסלול אחד שנקרא פאסט טרק, זה מסלול מהיר לנוסעים שהם צוותי אוויר, נוסעי ביזנס ופירסט, נוסעים מיוחדים ונעזרים, אנחנו מקבלים אותם פה, מסלול ייעודי, חברי כנסת גם נכנסים פה.
<זוהר גפן: יש לנו נוהל, דרך אגב אתם מוזמנים להשתמש בו, הוא נוהל מאוד יעיל וקל.
מנחם אליעזר מוזס: אבל בודקים אותנו מכף רגל ועד ראש.
<זוהר גפן: אתה סומך עליי.
<זוהר גפן: מה שאתם רואים עוד, אתם רואים שבמסלולים פה יש עמדה, אמר מנהל נתב"ג שרוב הנוסעים עושים צ'ק אין באינטרנט או בקיוסקים, נוסעים שיש להם רק תיק יד, הם לא צריכים לשלוח מזוודות, הם יכולים להגיע ישר לעמדה שנמצאת פה, ממש מתחת ל - - - תיכף אני אראה לכם את זה יותר מקרוב.
<זוהר גפן: בקיץ הבא אנחנו אפילו מרחיבים את זה לצד שני, לנוחות הנוסעים, שמי שעשה בבית צ'ק אין ואין לו מזוודה מגיע ישר.
<זוהר גפן: דרך אגב, יהודים, ערבים, נוצרים, צ'רקסים, דרוזים, הכול בפנים, אין שום הבדל בתהליכים האלה בין אף אחד.
<זוהר גפן: גם פה, בהתאם לצורך הביטחוני.
<זוהר גפן: אנחנו מסתכלים פה על הקהל, אתם רואים את הנוסעים פה, הנוסעים בדרך כלל אירופאים צעירים, זה בדרך כלל קהל היעד ואחרים, אלה נוסעים שנבדקים בדיקות קצת יותר מחמירות.
<זוהר גפן: אתם רואים אותם עומדים פה בתור ולא באמצע.
<זוהר גפן: אני יכול להגיד לכם סוד, אף ערבי ישראלי לא תמצאו בתור הזה.
יוסף ג'בארין: מה יכול להיות קפדני יותר מאשר לעבור בתוך זה - - -
<זוהר גפן: יש שיטות שונות, אני לא אכנס לנוהלי הבידוק, אבל אין פה בתורים האלה שום דבר שקשור בנוסעים ישראלים.
<זוהר גפן: מדובר בנוסעים זרים שמבחינתנו צריכים בדיקות משלימות נוספות.
<זוהר גפן: אני לא אכנס לפרוטוקולים הביטחוניים, לא נכנסים פה נוסעים ישראלים.
אוסאמה סעדי: כשהם יוצאים מהארץ, אתה מתכוון.
<זוהר גפן: פה זה יציאות.
<זוהר גפן: גם בכניסה לארץ, בכניסה אין בדיקה ביטחונית פיזית בכלל.
אוסאמה סעדי: גם ביציאה אתם מקפידים כל כך.
<זוהר גפן: אין בדיקה ביטחונית פיזית בכלל, אבל כשאני יוצא מהארץ כל הנוסעים הישראלים - - -
<יעקב גנות: מי זה שכל הזמן מקליט שם?
ישראל אייכלר: יש פרוטוקול.
ישראל אייכלר: כל מילה שאומרים, הוא מקליט.
ישראל אייכלר: זה בחור שמוכר לנו, עובד איתנו שנים רבות מטעם הכנסת.
<זוהר גפן: ולכן כשאנחנו יוצאים לחו"ל כולנו, לא הכנו שום דבר בשבילכם במיוחד היום, אלה נוסעים אמיתיים, כל הנוסעים הישראליים, ללא יוצא מן הכלל, עוברים במרכז יחד ללא הבדלים.
<זוהר גפן: כל הנוסעים הישראליים.
<שמואל זכאי: עומדים באותם תורים, עוברים את אותה בדיקה, אין שום שוני.
יוסף ג'בארין: עד איזה שנה היה השוני?
<זוהר גפן: כמה שנים כבר שם, מאז שיש פה את ה-HBS הכול השתנה פה.
<שמואל זכאי: מאז מרץ 2014.
אוסאמה סעדי: מאז המכונה.
<יעקב גנות: לא נעים להגיד לכם, אבל אתם הגעתם לכאן בפאזה אחת מאוחרת, באיחור של שנתיים וחצי, עם דעות - - -
אוסאמה סעדי: לא, גם היינו אז.
<יעקב גנות: סליחה, זה בדיוק מה שאני אומר, עם דעות מלפני שנתיים.
יוסף ג'בארין: זה משמח אותנו.
אוסאמה סעדי: אבל אם יש דברים חיוביים אז אנחנו נגיד שיש דברים חיוביים, אנחנו לא מחפשים רק את ה - - -
<יעקב גנות: אז תתחיל קודם כל מהחיובי.
אוסאמה סעדי: אמרתי, המכונה עשתה מהפכה.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים.
<שמואל זכאי: אליכם זה מדבר.
<שמואל זכאי: אנחנו כבר שנה שלישית ברציפות יוצאים לחאג' מנתב"ג, פעם רק דרך המעברים.
אוסאמה סעדי: שנייה או שלישית?
<זוהר גפן: שנייה או שלישית.
<שמואל זכאי: זה מראה שערביי ישראל מעדיפים לטוס מנתב"ג ולא לעבור דרך המעברים.
אוסאמה סעדי: ואנחנו מעודדים אותם, לא להיתקע ב - - -
<שמואל זכאי: והם לא חוששים והם לא שום דבר.
<שמואל זכאי: אני אומר לכם, אתם מכירים את זה, יותר ויותר אני רואה פה בעיניים נשים ערביות טסות לבד עם ילדים.
<שמואל זכאי: לפני חמש שנים לא היית רואה דבר כזה בנתב"ג, לא הייתה מגיעה לפה אישה ערבייה לבד, תמיד היא הייתה מגיעה או עם בעלה, שילווה אותה, גם כשהיא טסה, תמיד היא הייתה מגיעה עם בעלה.
<שמואל זכאי: השנה אני ראיתי בפעם הראשונה שזה קורה, זה מראה אזרחים, יש להם ביטחון במה שקורה כאן, הם לא חוששים להגיע לפה, וגם אין שום סיבה - - -
מנחם אליעזר מוזס: הנה הדוגמה שאתה אומר.
מנחם אליעזר מוזס: אני לא טועה, הנה בכניסה.
<שמואל זכאי: אתה תראה אותם עוברים בדיוק כמו כולם.
אוסאמה סעדי: איך ידעת שהיא ערבייה?
מנחם אליעזר מוזס: איך ידעת שאני חרדי, אוסאמה?
<שמואל זכאי: רק בשביל לעשות סדר, ביקורת גבולות זה לא עניינו של נמל תעופה, ביקורת גבולות זה עניינה של המדינה.
<שמואל זכאי: אני מבחינתי גמרתי בידוק ביטחוני, סיימתי את ענייניי על פי החוק עם הנוסע.