GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: שיהיה דינו של הרשות לשיקום התורני, כמו הערבי.
<אבינועם כהן: לא כך היה.
ישראל אייכלר: לא יותר טוב חס וחלילה, אבל שיהיה אותו דבר.
<אבינועם כהן: זה לא כך היה.
ישראל אייכלר: ולא כך היה?
<אבינועם כהן: שום דבר.
<אבינועם כהן: כלום.
ישראל אייכלר: אמרו לי שאין תקציב.
ישראל אייכלר: אני איזום עוד פעם דיון, אולי במשותף של הוועדה שלנו עם ועדת הרווחה, אם זה יעזור.
ישראל אייכלר: אני אבדוק את זה קודם עם חבר הכנסת אלאלוף.
ישראל אייכלר: אם יש לזה סיכוי, אנחנו נעשה עוד פעם דיון.
ישראל אייכלר: אם לא, אנחנו פשוט נפנה לשר הרווחה ונראה איך הוא יתמודד עם השאלה הזאת, שאנשים יושבים בבית סוהר.
ישראל אייכלר: יכול להיות שצריכים להעלות את זה במליאת הכנסת.
<אבינועם כהן: יושבים, יושבים.
ישראל אייכלר: אנשים יושבים בבית סוהר בגלל שאין להם איפה לשבת.
<יקותיאל יהודה ויזנר: אני לא יודע את הנתון הזה.
<אבינועם כהן: אני יודע את זה.
<אבינועם כהן: אני חווה את זה.
ישראל אייכלר: יש לי פה את התגובה של הלשכה המשפטית.
<שלומית אבינח-קואולמן: אנחנו פנינו להנהלת בתי המשפט וזו התגובה שהם ענו.
ישראל אייכלר: אני רוצה להקריא את התגובה של הלשכה המשפטית.
<שלומית אבינח-קואולמן: הנהלת בתי המשפט.
ישראל אייכלר: הנהלת בתי המשפט, השלכה המשפטית בהנהלת בתי המשפט, הם אומרים ככה: שכל האסירים עולים לדיון בפני הוועדה במועד שבו הם זכאים לכך וההליך שבעניינם מתקדם בהתאם להחלטה השיפוטית שניתנה על ידי חברי הוועדה.
ישראל אייכלר: לעתים – ופה המשפט החשוב – הוועדה מבקשת מרש"א להציג בפניה תכנית שיקום חלופית, שהרי לא ניתן לשחרר את האסיר לשיקום בהוסטל שנשרף.
ישראל אייכלר: הווה אומר שאם אין הוסטל, אין שחרור.
<אבינועם כהן: אין שחרור, חד וחלק.
<אבינועם כהן: אין פה.
<מינדי בוקשפן: ואני רוצה להוסיף שבעצם ההוסטל נותן לבן אדם לצאת לעולם החוצה, בלי ליפול על הקרקע, בלי כלום.
<מינדי בוקשפן: בן אדם שיושב 16 שנה בכלא או אפילו 10 שנים בכלא, הוא יוצא בלי הוסטל, זה בן אדם שיוצא בלי שיקום, בלי בית, בלי פרנסה, בלי אוכל, בלי כלום.
ישראל אייכלר: מיכאל מחפוד רוצה לומר איזה משהו?
ישראל אייכלר: אנחנו מסיימים, כן.
<מיכאל מחפוד: האמת שאני רוצה להגיד הרבה.
<מיכאל מחפוד: אני רוצה להגיד עלי.
ישראל אייכלר: תגיד.
<מיכאל מחפוד: אני אסיר לשעבר.
<מיכאל מחפוד: אני 10 שנים עם העמותה.
<מיכאל מחפוד: אני לא מקבל אגורה מאף מקום.
<מיכאל מחפוד: אני מקבל מהביטוח הלאומי 1,000 שקלים ואני מזה צריך לחיות ואני צריך לגנוב אוכל בשביל להביא לילד שלי, בשביל להביא לאישה שלי.
<מיכאל מחפוד: אני צריך לגנוב אוכל.
<מיכאל מחפוד: ואני אומר, אתם רוצים להכניס אותי לכלא ואז לשלם את המחיר שעולה לי להחזיק אותי?
<מיכאל מחפוד: אותי, את מיכאל, אני לא מדבר עכשיו על אחרים.
<מיכאל מחפוד: להחזיק אותי בעלויות שזה עולה למדינה, או שאולי תתנו לי מחצית מזה, שאני אוכל לחיות בכבוד.
<מיכאל מחפוד: פשוט.
<מיכאל מחפוד: לחיות בכבוד.
<מיכאל מחפוד: לא יכול להיות ש-10 שנים אין לי כלום.
<מיכאל מחפוד: אני מקבל ביטוח של 1,100 שקלים הבטחת הכנסה וזהו.
<מיכאל מחפוד: זה מה שמגיע לי.
<מיכאל מחפוד: עבודה לא נותנים לי.
<מיכאל מחפוד: למה?
<מיכאל מחפוד: יש לך עבר.
<מיכאל מחפוד: איפה שהלכתי זרקו אותי.
ישראל אייכלר: כשאתה הולך ללשכת העבודה לא נותנים לך?
<מיכאל מחפוד: אני הולך ללכת העבודה, מה שיש להם לתת, לא עלינו.
<מיכאל מחפוד: עבודה פיזית אני לא יכול כבר במצב שלי, אחרי שהבריאות שלי - - -
ישראל אייכלר: אז אתה לא מקבל דמי אבטלה?
<מיכאל מחפוד: לא.
<מיכאל מחפוד: אני מקבל סיוע ב-, איך קוראים לזה?
<רותם אפודי: הבטחת הכנסה.
<מיכאל מחפוד: הבטחת הכנסה, 1,100 שקלים.
<מיכאל מחפוד: עם זה אני צריך לבוא לפה לוועדות ולהיפגש עם אסירים ולסייע לאסירים ואני כל היום בטלפונים של אסירים ואני עוזר להם מכל הנשמה, כי אני גם רואה בזה שליחות.
<מיכאל מחפוד: אמנם אני לא דתי, אבל אני רואה בזה שליחות.
<מיכאל מחפוד: ואני לא מבין איך יכול להיות וגם פניתי אליהם.
<מיכאל מחפוד: לפעמים מתפנים להם מקומות עבודה ואני פונה אליהם.
<מיכאל מחפוד: כלום.
<מיכאל מחפוד: נאדה.
<מיכאל מחפוד: לא מתייחסים.
<מיכאל מחפוד: אז הנה לך דוגמא קלאסית של בן אדם שכבר 10 שנים בחוץ - - -
<אמנון דניאל: מי לא מתייחס?
<אמנון דניאל: מה זאת אומרת?
<מיכאל מחפוד: אתם.
<אמנון דניאל: אין דבר כזה.
<מיכאל מחפוד: אז עובדה.
<אמנון דניאל: נכון שאני חבר שלך, שנים אני מכיר אותך ואתה מעולם לא פנית אלי.
<מיכאל מחפוד: אז לא אליך.
<מיכאל מחפוד: לא פניתי אליך אישית, אבל אני פניתי - - -
<אמנון דניאל: יכול לפנות אלי.
ישראל אייכלר: זה דיון ועדה.
ישראל אייכלר: אתם תסדרו את זה ביניכם אחרי הישיבה.
<אמנון דניאל: לא קשור, לא, לא.
<אמנון דניאל: הוא לא יכול להגיד דברים שרש"א - - -
<מיכאל מחפוד: אבל נשמה, אני אומר את זה בפירוש.
<מיכאל מחפוד: אני פניתי לרש"א.
<מיכאל מחפוד: אני יכול להראות לך את זה.
<אמנון דניאל: זה לא מדויק.
<מיכאל מחפוד: יש לי מיילים דרך אגב שפניתי ואמרתי אני מבקש לעשות משהו, כי כל כולי בלאו הכי רתום לזה.
<מיכאל מחפוד: למה שאני לא אהיה במקום שאני יכול להשפיע ואני משפיע לטובה על אסירים.
<מיכאל מחפוד: אני לא מדבר עם אסירים ומכניס אותם למקום.
<מיכאל מחפוד: בדיוק הפוך.
<מיכאל מחפוד: אני פועל מהמקום של לתקן ולתקן.
<מיכאל מחפוד: תשאל את האדונים האלה, כשאני מדבר איתם.
<מיכאל מחפוד: תשאל את מי שאתה רוצה על השיח, על הגישה.
<מיכאל מחפוד: כמה חשוב להיות, לבוא עם גישה חיובית.
<מיכאל מחפוד: ובכל זאת, בגלל שאני לא דופק ואני לא צועק ואני לא משתולל, אני נאלץ לגנוב אוכל.
<מיכאל מחפוד: אני אומר לך את זה.
<יוחנן בוקשפן: אני גם מחזק את דבריו.
<מיכאל מחפוד: אני נאלץ.
<מיכאל מחפוד: אני אומר לכם את זה בפירוש.
<מיכאל מחפוד: אני נאלץ לגנוב אוכל.
<יוחנן בוקשפן: אני גם מחזק את דברו.
<יוחנן בוקשפן: אני כבר אבא, בלי עין רעה.
<יוחנן בוקשפן: אנחנו 11 נפשות בבית.
<יוחנן בוקשפן: הייתי מאד מסודר כלכלית לפני שנכנסתי לכלא.
<יוחנן בוקשפן: עד היום לא השתקמתי.
<יוחנן בוקשפן: החובות.
<יוחנן בוקשפן: הלחצים של הבנקים, של ההוצאה לפועל שיש לי.
<יוחנן בוקשפן: המדינה לא - - -
ישראל אייכלר: יש עבודה?
<יוחנן בוקשפן: עכשיו התחלתי לעבוד.
<יוחנן בוקשפן: אני עוד לא מסוגל נפשית לחזור לפעילות שלי - - -
ישראל אייכלר: מאד חשוב לי לשמוע שיש לך עבודה, כי אני חושב שזה אחד הכלים הטובים ביותר לחזור לשגרה.
<יוחנן בוקשפן: ברוך השם, עכשיו, ממש עכשיו קיבלתי עבודה למשך חצי יום.
ישראל אייכלר: שיהיה בהצלחה.
ישראל אייכלר: זה מה שכואב לי אצל מיכאל, שאין לו עבודה.
<יוחנן בוקשפן: והמדינה ממש לא עוזרת לי בכלום.
<יוחנן בוקשפן: המדינה בכלום.
<יוחנן בוקשפן: אין לי ביטוח לאומי.
<יוחנן בוקשפן: עוד לא מקבל מהם שקל, חוץ מה-1,400 שקלים - - -
<מיכאל מחפוד: אני הייתי מוכן הכל לעשות.
<מיכאל מחפוד: הרב אייכלר, אני רוצה להגיד לך שאני הלכתי אפילו לעבוד, הלכתי לשטוף סליחה על הביטוי, לזקנים את התחת.
<מיכאל מחפוד: לשטוף אותם, לקלח אותם, לעזור להם, להיות איתם בשביל 23 או 24 שקלים לשעה.
<מיכאל מחפוד: מבחינתי זה היה כמו גם שליחות, למרות שאני באתי ממקום - - -
ישראל אייכלר: ואין לך עבודה בתחום הסיעוד?
<מיכאל מחפוד: באיזה שהוא שלב פתאום אמרו שצריך למנות, מה עשית, מה העבר שלך וזה, וכשהתייחסו לעבר שלי אמרו אתה לא יכול לעבוד בעבודה הזאת ופיטרו אותי.
<מיכאל מחפוד: ואני רוצה להגיד לך, זה פשוט לא יאומן.
<רותם אפודי: יש קושי לאסירים משוחררים בתעסוקה, אבל זה דיון אחר.
ישראל אייכלר: אז זה נושא לדיון, כי יש בעיה קשה מאד, כי אם שואלים אותך את הרזומה, את קורות החיים - - -
<מיכאל מחפוד: למה אני לא יכול לעבוד?
<מיכאל מחפוד: אני רוצה להביא לילד שלי מתנה.
<מיכאל מחפוד: אני לא יכול לתת לו מתנה כלום.
<רותם אפודי: כי מדינת ישראל, שהיא המעסיק הראשי והגדול במדינת ישראל, לא מוכנים להעסיק אנשים ש - - -
<מיכאל מחפוד: אני לא יכול להיות במצב הזה של ללכת אפילו לאירוע.
<מיכאל מחפוד: אני לא הולך.
<מיכאל מחפוד: אני יכול ללכת לאירוע?
<מיכאל מחפוד: אני יכול לשלם 300 שקלים למנה.
<מיכאל מחפוד: לא הולך.
<מיכאל מחפוד: אני 10 שנים ככה.
<מיכאל מחפוד: אני אומר לך ואני נסחב במצב הזה.
<מיכאל מחפוד: ככה.
<מיכאל מחפוד: במצב הזה.
<מיכאל מחפוד: ריבונו של עולם.
<מיכאל מחפוד: מה קורה?
ישראל אייכלר: הדברים נשמעו וכאבו ונרשמו ואנחנו נעבור לסיכום.
ישראל אייכלר: אנחנו פונים לשר לביטחון פנים לאפשר תפילות גם לעצורים יומיים.
ישראל אייכלר: מדובר בתקופה לפעמים של ימים ושבועות ללא זכויות של שירותי דת ואיננו מקבלים שצרכים חקירתיים צריכים למנוע מבן אדם את הזכות להתפלל בבית הכנסת.
ישראל אייכלר: כמו שאמר הרב, שלא חייב להיות שהוא יהיה במניין אפילו, זה יכול להיות שיתפלל בעצמו בבית הכנסת.
ישראל אייכלר: אנחנו פונים לשר לביטחון פנים ולנציגות שב"ס לאפשר רכישת נעליים מכל הסוגים, גם נעליים שחורות בקנטינות, ולא להגביל אותם רק לנעליים מסוג מסוים.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לשר לביטחון פנים ולנציב שירותי בתי הסוהר לגבי החברה שמספקת מזון כדי לבדוק את הטענות נגד איכות האוכל ובעיות כשרות.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לשר לביטחון פנים ולנציב שירות בתי הסוהר לגבי מכשור בדיקה לבדיקת ספרים בכריכה קשה, בשום אופן לא לקרוע את הכריכה ולא לאסור הכנסת ספרים שיש להם כריכה קשה.
ישראל אייכלר: אם צריך תקציב, יש בשבוע הבא את תקציב המדינה, צריך לתקצב את המכונה הזאת שבודקת את הכריכה.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לתת אפשרות לרכוש שמן זית ונרות בימי חנוכה ובכל ימות השנה בקנטינה, וגם לאפשר לרכוש נרות נשמה בקנטינה ולהקים באגפים מתקן נרות שימנע שריפה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין משהו כללי, שלא שייך לשירותי הדת.
ישראל אייכלר: יש הרבה תלונות על מחירי המזון והמחירים בכלל בקנטינות בבתי הסוהר.
ישראל אייכלר: מדובר ממש באנשים העניים ביותר וקורעים להם, מה שהיה נקרא פעם גזלן, אז בקנטינות מגיעות הרבה פניות, לא מאנשים דתיים בלבד, שהמחירים שם גבוהים.
ישראל אייכלר: צריך לעשות מעקב אחרי המחירים.
ישראל אייכלר: אני לא יודע מי מוסמך, אולי הרצל, אתה מוסמך?
<הרצל שור: אני יכול לתת תשובה על זה.
<הרצל שור: יש מכרז מסודר עם מחירים שנקבעו וגם זה נבדק לפעמים מול השוק והמחירים עומדים בסטנדרטים.
<הרצל שור: אין בהם חריגה.
<הרצל שור: תמיד אפשר למצוא איזה מבצע באיזו רשת שיווק לפריט פרטני אחד, אבל החברה בשיווק, בהפצה והמחירים שלה נבדקו והם עומדים בסטנדרטים.
<הרצל שור: אין בהם דברים חריגים.
ישראל אייכלר: הייתי מקבל את דבריך כפשוטם, מר הרצל שור, אלמלא הייתי יודע מה קורה במערך הטלפוניה שבשירות בתי הסוהר, שגם שם עשו מכרזים ועדיין האסירים משלמים פי 10 ממה שמשלם אזרח רגיל בחוץ לשיחות טלפון.
<הרצל שור: יש מערך חדש היום, זו מערך שחף שהיא גם מערכת מודיעינית והיא נבדקת עם מערך שיחות.
ישראל אייכלר: כן, היא מאד יקרה יחסית.
ישראל אייכלר: אני מקווה שתבדקו את העניין של המזון בקנטינות, ואני לא מבקש יותר מאשר לבדוק ולהסיק מסקנות.
ישראל אייכלר: אנחנו פונים לשר הרווחה בבקשה לפתיחתו המיידית של ההוסטל התורני.
ישראל אייכלר: נוצר מצב שאסירים יושבים בבתי הסוהר כשוועדות השחרור מוכנות לשחרר אותם, בתנאי שתהיה להם תכנית שיקום מתאימה וכל זמן שאין הוסטל, אין אפשרות לשקם אותם וככה אנשים יושבים בבית הסוהר מעבר לזמן ש וועדת השחרורים מוכנה לשחרר אותם.
<מינדי בוקשפן: ואפשר להוסיף גם שהם יושבים בבתי הסוהר ללא שיקום.
ישראל אייכלר: בגלל זה אין הוסטל?
<מינדי בוקשפן: בגלל שאין הוסטל.
ישראל אייכלר: אז הם לא מקבלים שיקום בתוך בתי הסוהר?
<מינדי בוקשפן: השיקום, בן אדם שיוצא אחרי 16 שנה - - -
ישראל אייכלר: אה, זה שיקום משותף?
<מינדי בוקשפן: זה שיקום משותף.
<מינדי בוקשפן: בן אדם שיוצא אחרי 16 שנה ואין לו בית ואין לו פרנסה.
ישראל אייכלר: טוב, טוב שאמרת את זה.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים להודות לכל המשתתפים ולקוות שבדיון הבא, בעזרת השם, אולי תהיה בשורה.
ישראל אייכלר: יש הרבה נושאים שחשבנו שאין בשורה.
ישראל אייכלר: רק היום היה לנו סיפור עם נושא הרבה יותר קל, אבל הייתה לנו היום בשורה על משהו שחשבנו לפני שנה שאין סיכוי.
ישראל אייכלר: אז נקווה שגם בשנה הבאה יהיו לנו גם הוסטלים ונקווה שלא יהיו אסירים יותר.
ישראל אייכלר: ברוכים הבאים מכל רחבי הארץ, לרוחבה ולאורכה, מאילת ועד ירושלים.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור בנושא המסחור בוועדות רפואיות של המוסד לביטוח לאומי בעיר אילת, לפי בקשתה של חברת הכנסת יוליה מלינו בסקי, חברת הוועדה, שביקשה להעלות את הסוגיה שבמשפט אחד אפשר לומר – העדר ועדות רפואיות של המוסד לביטוח לאומי באילת.
ישראל אייכלר: אני רק אגיד בקצרה כמה משפטים לצורך הפרוטוקול, למרות שזה דברים שאתם כבר יודעים.
ישראל אייכלר: באילת חיים היום 65,000 תושבים, בלי עין רעה, למרות שהביטוח הלאומי מכיר רק בכ-50,000 בהודעה שנתנו לנו.
ישראל אייכלר: בעיר לא מתקיימות ועדות רפואיות קבועות של המוסד לביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: הביטוח הלאומי אמר – הוא תיכף יגיד את דברו – אבל לקראת הדיון הם ענו לנו שמדובר בהרכב ועדות קטן יחסית וקיים קושי למצוא רופאים בהתמחויות המתאימות.
ישראל אייכלר: בסניף המוסד לביטוח לאומי באילת אין חדרי ועדות ואין פקידים שהוסמכו לביצוע הוועדות.
ישראל אייכלר: קיים חשש להיכרות מוקדמת בין רופאים לנבדקים, בגלל שמדובר במקום קטן.
ישראל אייכלר: בהעדר ועדות רפואיות, תושבי אילת נאלצים לנסוע לבאר שבע או לסניפים אחרים לבדיקת זכאות בתביעות לנכות כללית ולקצבאות – ילד נכה וניידות.
ישראל אייכלר: מדובר במרחק נסיעה של כשעתיים לכל כיוון ברכב פרטי.
ישראל אייכלר: בתחבורה הציבורית מדובר בסבל וזמן ממושך הרבה יותר, שלא להזכיר את זמני ההמתנה של הסניף עצמו, שמטפל במילא באוכלוסיית באר שבע או עיר אחרת.
ישראל אייכלר: חשוב להזכיר שמדובר באנשים שמלכתחילה אינם בריאים והפרוטה לא מצויה בכיסם.
ישראל אייכלר: אנחנו לא נפרט פה את כל הדברים לאיפה צריך לנסוע, כי את זה נשמע מחברת הכנסת מלינו בסקי.
ישראל אייכלר: פעם בחודש מגיע רופא ילדים לאילת לבצע ועדות ילד נכה.
ישראל אייכלר: אנחנו נשאל גם לגבי החדר המתאים וכל הדברים האלה.
ישראל אייכלר: דיברנו גם עם ראש העיר, אני מבין שתהיה שלא תהיה בעיה של חדרים לוועדות בסיכום הדיון.
ישראל אייכלר: קיימת אפשרות חוקית לקיים את הוועדה ללא נוכחות הפונה, אבל מדובר בפתרון שאיננו לטובת המבוטח, כי אין כמו מראה עיניים.
ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על 1,000 מבוטחים שהגישו בשנה האחרונה תביעות לנכות כללית ו - - -
<קריאה: באילת.
ישראל אייכלר: באילת בלבד.
ישראל אייכלר: אנחנו דנים באילת היום.
ישראל אייכלר: בבקשות לנכות כללית מתקיימים בדרך כלל שני דיונים בוועדות ולכן זו טרחה גדולה וגם אם מדובר בקושי של המשרד לביטוח לאומי לערוך ועדות רפואיות באילת בגלל המרחק הגיאוגרפי של אילת משאר אזורי הארץ, חובה לקיים ועדות נכות כללית לפחות פעם בחודש, כמו שמקיימים במקרים של ילדים נכים, שבהם הרופאים המומחים מגיעים ומטוסים לאילת.
ישראל אייכלר: הוועדה שלנו נוהגת בדרך כלל לתת לפונים זכות ראשונים, אבל היות וחברת הכנסת יוליה מלינובסקי יזמה את הדיון, אני רוצה שהיא תגיד את כל הדברים שהביאו אותה לעשות את הדיון ומה היא מצפה מהדיון.
יוליה מלינובסקי: תודה כבוד יושב הראש, תודה לכל הנוכחים, כבוד ראש העיר.
יוליה מלינובסקי: ככה: הנושא כאוב, כי פה מדובר על אנשים.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת זה לא גבוה-גבוה וזה לא תקציבים גדולים וזה אפילו לא עמונה.
יוליה מלינובסקי: מדובר פה על אנשים.
יוליה מלינובסקי: גרים באילת, שזה חלק ממדינת ישראל, שגם מסיבות גיאוגרפיות מובנות, העיר הזאת קצת חסר לה.
יוליה מלינובסקי: יש חוסר מסוים אולי בנגישות, בשירותים החברתיים, בהרבה דברים שאנחנו כתושבי מרכז אפילו לא חושבים עליהם.
יוליה מלינובסקי: אבל אנשים בחרו לגור באילת וטוב שכך.
יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים את אילת וזה בעצם הגבולות שלנו, אבל יחד עם זאת יש לנו חובה לדאוג לדברים הבסיסיים שכל אזרח במדינת ישראל זקוק וזכאי להם.
יוליה מלינובסקי: בוועדות רפואיות, שלא נדע, שלא נגיע לשם, אבל כשקורה משהו ואתה צריך את הביטוח הלאומי, אתה צריך לעבור את המסכת הזאת של ועדה רפואית ותושבי אילת נאלצים לטוס לבאר שבע או לתל השומר ולכל מיני מקומות מרוחקים.
יוליה מלינובסקי: אז ככה: קודם כל עצם הטיסה למקום כזה רחוק, זה קשה, זה פיזית קשה.
יוליה מלינובסקי: דבר שני, אין החזר הוצאות.
יוליה מלינובסקי: אם אנחנו מדברים על אנשים חולים, נכים, הוא צריך לצאת מהבית ולמשל אין לו רכב פרטי, הוא לא יכול לנסוע בתחבורה הציבורית, הוא לוקח מונית עד שדה התעופה.
יוליה מלינובסקי: על זה אין החזר כספים.
יוליה מלינובסקי: גם שם, הוא מגיע לבאר שבע או לתל השומר, הוא צריך להגיע לבית החולים.
יוליה מלינובסקי: אין פה החזר כספי.
יוליה מלינובסקי: כרטיסי טיסה – הוא צריך - - -
<שלומית אבינח-קואולמן: רק בבאר שבע מקבלים, לא מקבלים מאילת.
ישראל אייכלר: זהו, את הטיסה מאילת לבאר שבע, אומרת המנהלת, לא מקבלים.
<קריאה: אין טיסה.
<קריאה: לא, מקבלים נסיעות 180 שקלים, כשבעצם אתה לוקח רכב פרטי - - -
ישראל אייכלר: בינתיים כהערת ביניים.
יוליה מלינובסקי: אוקיי, עוד יודע גרוע שאין לבאר שבע.
יוליה מלינובסקי: תראו, אני חייבת להגיד, אני לא אוהבת לנסוע לאילת, כי הדרך קשה.
יוליה מלינובסקי: כל הירידות והעליות שם, זה קשה.
יוליה מלינובסקי: אני מתחילה לקבל סחרחורת, אז אני, טפו-טפו-טפו, בלי עין רעה, בן אדם עדיין צעיר ובריא, אז מה על האנשים החולים, שקשה להם שבעתיים ממני?
יוליה מלינובסקי: בן אדם צריך להגיע לתל השומר, לבאר שבע, הוא נכה, כנראה שאם הוא מגיע לאותה ועדה, המצב הבריאותי שלא לא מי יודע מה, הוא צריך מלווה, זה סיפור.
יוליה מלינובסקי: לא מחזירים.
יוליה מלינובסקי: אם זה ועדות ערר, הוא צריך עורך דין.
יוליה מלינובסקי: לצערנו היום גם בביטוח הלאומי אנחנו צריכים עורכי דין.
יוליה מלינובסקי: אז זה פשוט רק מקשה על האנשים בדברים הבסיסיים, שאין שום היגיון שזה קורה.
יוליה מלינובסקי: יש לי פנייה שקבעו לבן אדם תור, הוא הגיע, התברר שהתור בוטל, שזה בכלל חוצפה.
<אבנר עורקבי: הוועדה בוטלה.
יוליה מלינובסקי: הוועדה.
<קריאה: הרופא לא הגיע, אז הוועדה בוטלה.
יוליה מלינובסקי: כן, אבל הבן אדם הגיע.
<קריאה: נסעתי מאילת לבאר שבע, עם עורך דין שהגיע והוועדה בוטלה.
יוליה מלינובסקי: זה פשוט לא הגיוני מה שאנחנו שומעים פה.
יוליה מלינובסקי: עכשיו כמה הערות: אני פניתי לביטוח הלאומי, עם מכתב שיסבירו לי מה קורה.
יוליה מלינובסקי: קיבלתי תשובה בסיסית, לפחות קיבלתי תשובה, שזה כבר טוב, אבל בלי תשובות ממשיות.
יוליה מלינובסקי: שאלתי שאלה פשוטה, ודרך אגב, כדי לקבל החזר לכרטיס טיסה, אתה צריך קודם לקנות אותו, אחר כך להגיש ורק אחר כך מחזירים לך.
יוליה מלינובסקי: אבל אם אני בן אדם במצב סוציו אקונומי לא מי יודע מה, אין לי כסף לעשות את זה, אז?
יוליה מלינובסקי: קצת חסר פה שכל הישר, מה שנקרא.
ישראל אייכלר: אגב, כמה עולה טיסה כזאת?
<שלומית אבינח-קואולמן: 250 שקלים.
יוליה מלינובסקי: לכל כיוון, אז זה כבר 500 שקלים ואז מונית.
ישראל אייכלר: אפשר כבר לנסוע לאירופה בלואו-קוסט.
<סטס דנקין: זה גם קרוב, זה מעובדה.
יוליה מלינובסקי: אז קיבלתי תשובה מהביטוח הלאומי.
יוליה מלינובסקי: אני חייבת לציין פה שקיבלתי אותה די מהר, אבל בלי תשובות, לצערי הרב.
יוליה מלינובסקי: השאלה היא מאד פשוטה.
יוליה מלינובסקי: אוקיי, למרות שזה גם כן מגוחך להגיד שהרופאים באילת הם נגועים.
יוליה מלינובסקי: כאילו מה, הם לא עומדים בכללי האתיקה והם לא יכולים לתת שירות טוב בגלל ההיכרות?
יוליה מלינובסקי: הרי רופא לא יסכן את הרישיון שלו בלתת חוות דעת מוטה על היכרות מוקדמת.
ישראל אייכלר: זו באמת תשובה מאד תמוהה בעיני, כי - - -
יוליה מלינובסקי: אבל זו הטענה.
יוליה מלינובסקי: זה התשובה.
יוליה מלינובסקי: זה תשובה שאנחנו קיבלנו.
ישראל אייכלר: זה כמו אצלכם שרופאים תל אביבים לא יוכלו לבדוק אנשים מתל אביב.
יוליה מלינובסקי: כן, אז זו טענה קצת לא במקום.
יוליה מלינובסקי: טענה נוספת ששמעתי, ובעצם אם אנחנו מסוגלים להחזיר החזר כספי לאנשים שטסים מאילת או נוסעים מאילת לבאר שבע ולתל השומר, הרבה יותר זול, הרבה יותר הגיוני, אם אנחנו כבר לא מדברים על הרגש ועל השכל ועל המצפון, מה שנקרא, רק כסף – הרבה יותר זול להטיס פעם בחודש את אותה ועדה לאילת, שלושה רופאים או רופא אחד - - -
<סטס דנקין: כולל לינה בבתי המלון שישנו, ומחר תחזרו.
יוליה מלינובסקי: אתה שומע, כבוד יושב הראש?
יוליה מלינובסקי: הרבה יותר זול בכסף.
יוליה מלינובסקי: עזוב את כל השאר – מורל, מוסר, כל הדברים האלה.
יוליה מלינובסקי: הרבה יותר זול בכסף פשוט להטיס את הוועדה לאילת פעם בחודש, כשזה רופא אחד או שלושה רופאים, כולל בתי מלון, כולל את הפינוקים.
ישראל אייכלר: כמו שמגיע רופא לילדים, שיגיע גם למבוגרים.
יוליה מלינובסקי: אין שום סיבה שלא.
יוליה מלינובסקי: מה שאני כן שמעתי, שאם אנחנו נעשה את זה עם אילת, אז קריית שמונה גם כן יבקשו.
ישראל אייכלר: אוי, אוי, אוי.
ישראל אייכלר: אז נותנים גם בקריית שמונה.
יוליה מלינובסקי: כן, אבל - - -
<שלומית אבינח-קואולמן: מבחינת מרחק.
יוליה מלינובסקי: זהו.
ישראל אייכלר: יש להם מכוניות טובות לרופאים.
ישראל אייכלר: זה לא מובן לי.
<שלומית אבינח-קואולמן: אבל צפת קריית שמונה זה קרוב.
יוליה מלינובסקי: זהו, זו טענה שאני גם כן פוסלת אותה.
ישראל אייכלר: משני הצדדים זה קרוב.
ישראל אייכלר: גם אם ישלחו לקריית שמונה זה קרוב, וגם - - -
יוליה מלינובסקי: אילת היא עיר ייחודית מבחינה גיאוגרפית, שהיא מרוחקת ב-250 קילומטרים מכל כיוון.
יוליה מלינובסקי: אני גם כן ראיתי שכבוד ראש העיר פנה עוד בשנת 2015 לביטוח הלאומי והיה סיור של המנכ"ל וכו'.
יוליה מלינובסקי: זה לא קורה.
יוליה מלינובסקי: אז גם כן, מצטערת, אני באתי מהשלטון המקומי, אני הייתי 13 שנה חברת מועצה.
יוליה מלינובסקי: אני יודעת שכשראש העיר שלי היה רוצה משהו – זה היה קורה.
יוליה מלינובסקי: אני מציעה לך ללכת לביטוח הלאומי ולהפוך שם שולחנות.
יוליה מלינובסקי: ואם לא, לפנות לשר הממונה, חיים כץ, שהוא - - -
<יצחק הלוי: מי היה ראש העיר, שנלמד ממנו.
יוליה מלינובסקי: מוטי ששון.
<יצחק הלוי: אה, ראש עיר מצוין, דרך אגב.
<יצחק הלוי: הם ביחסים טובים מאד.
יוליה מלינובסקי: או לפנות לשר שממונה על זה.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהביטוח הלאומי מסיבות כאלה ואחרות לא מוכנים לקבל החלטה שמשנה את המדיניות שלהם.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהשר הממונה מסוגל לחשוב מחוץ לקופסא, ופה אתה יכול באמת לתמוך ולסייע.
ישראל אייכלר: חבר הכנסת פורר, אנחנו נאפשר לראש העיר, כי הוא רוצה שאתה תשמע אותו.
ישראל אייכלר: כבוד ראש העיר.
<יצחק הלוי: תודה רבה אדוני יושב הראש.
ישראל אייכלר: קודם כל ברוך הבא, מר יצחק הלוי, שהגעת לוועדה.
<יצחק הלוי: חברת הכנסת יוליה, חברת הכנסת פורר, אני מאד שמח להיות כאן ואני אגיד ככה ברגע, להבדיל ממוטי ששון, שהוא אחד מראשי העיר המצוינים שיש, מכהן כבר הרבה מאד קדנציות, אני מכהן רק 3 קדנציות והכישורים המלחמתיים שלי כבר הוכיחו את עצמם בכל מיני מקומות.
<יצחק הלוי: אז אנחנו לא נמצאים שם.
יוליה מלינובסקי: בוא, אני מוכנה לעזור לך.
יוליה מלינובסקי: נהפוך ביחד שולחנות.
<קריאה: אני מצטרף.
<יצחק הלוי: שנייה, אני רוצה להגיד שאין ספק שהאפיון המשמעותי ביותר של העיר אילת זה הריחוק, הבידוד והקוטן.
<יצחק הלוי: כל המרכיבים הללו הם מרכיבים מאד מאד מאד בעייתיים, שמצריכים מהעיר אילת טיפול ייחודי, ולכן בהרבה מאד מקומות אילת יוחדה, מעצם זה שיש חוק איזור סחר חופשי אילת בחקיקה ראשית, זה אומר שהבינו שאילת היא שונה ואחרת.
<יצחק הלוי: אם ניקח היום את תעדוף מורים, אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל בעיר אילת מורה מקבל יותר מאשר בכל מקום אחר בארץ.
<יצחק הלוי: למה?
<יצחק הלוי: כי הבינו שיש קושי לגייס מורים וכן הלאה וכן הלאה, אני לא רוצה להרחיב.
<יצחק הלוי: אפילו תלמידי אילת, ביציאתם לטיול, מקבל כל תלמיד 100 שקלים תוסף לקיום.
<יצחק הלוי: מישהו באיזה שהוא מקום הבין שאילת שונה משום המרחק, הבדידות – אנחנו הרי אין לנו ערי שדה סביבנו – ולכן חובה להנגיש אותנו בכל צורה לשירותים שניתנים בציביליזציה התל אביבית, הירושלמית, איפה שרק תרצו.
<יצחק הלוי: זו הסיבה שפניתי גם למנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, הוא היה אצלנו בסיור בשנת 2015.
<יצחק הלוי: למיטב זיכרוני בפברואר 2015 ושם פרשתי בפניו את סך כל הבקשות שלנו והמטרה אחת פשוטה מאד – דינם של תושבי העיר אילת כדין כל תושב.
<יצחק הלוי: לא עולה על הדעת בשום צורה ודרך, ואני אומר את זה לאורך כל הגזרה, שתושב אילת, משום שבחר לגור - ודרך אגב, אני חושב שהוא ראוי לכל ההערכה, יש בזה מפעל ציוני אמיתי – משום הוא בחר לגור במקום כל כך רחוק, סט השירותים שלו ייפגע.
<יצחק הלוי: זה דבר ברור, ערכי, מוסרי, שאסור לרגע אחד להתעלם ממנו.
<יצחק הלוי: אני חייב להגיד שבשיחה, פרופסור מור יוסף היה מאד אמפאטי עם צרכיה של העיר אילת.
<יצחק הלוי: ואני אגיד מה אני הצעתי.
<יצחק הלוי: אני הצעתי שבעיר אילת, הסניף יהפוך להיות סניף שיש לו את כל מה שקיים בתוך מרחב או בתוך מחוז.
<יצחק הלוי: להפוך את העיר מרמה של שלוחונת, לרמה שהיא רמה של-.
<יצחק הלוי: משום שאני טוען שהמטרופולין הבה זה מטרופולין של אילת.
<יצחק הלוי: החמישי הוא אילת.
<יצחק הלוי: ולכן חשבתי שבמקום שכל הזמן נתנצל ונבקש ונצטרך לנסוע – קשה מאד להגיע לבאר שבע.
<יצחק הלוי: האמן לי, הרבה יותר קל להגיע לתל אביב.
<יצחק הלוי: אלא מה?
<יצחק הלוי: רוצים לסגור לנו את שדה דוב עכשיו, שזה בכלל התעללות בתושבי העיר אילת.
<סטס דנקין: זה גם מדובר על האנשים שגרים בערבה, כי פותחים - - -
<יצחק הלוי: נכון, נכון.
<יצחק הלוי: אני אומר, מבחינתי אילת זה נכון גם לגבי אילות וגם לגבי הערבה התיכונה.
<יצחק הלוי: חד הם מבחינתי.
ישראל אייכלר: כמה אנשים יש בערבה?
<יצחק הלוי: במועצה האזורית אילות משהו בסדר גודל של כ-3,500 איש והערבה התיכונה, אני מניח שאפילו פחות מזה.
<יצחק הלוי: אבל בסך הכל המאסה הקריטית יושבת - - -
ישראל אייכלר: הכל ביחס 70,000 איש.
ישראל אייכלר: זה כבר מטרופולין.
<יצחק הלוי: כן, זה מטרופולין, נכון, נכון.
<יצחק הלוי: בוודאי ובוודאי.
<יצחק הלוי: ולכן אני חושב וזו האמירה שאני פונה אל מנהל המחוז, שמואל סעדון, שאומרים שהוא עושה עבודה נפלאה, ואיתי נמצאות גם מנהלת האגף לשירותים חברתיים שלנו, פרידה וגם הסגנית שלה, חני, וכמובן סטס והחברים שנמצאים פה מאילת.
יוליה מלינובסקי: הגיעו אנשים מאילת, כי זה כל כך כאוב להם.
<יצחק הלוי: אני כבר מסיים, גברתי, אני כבר מסיים.
<יצחק הלוי: מה שאני חושב, וזו הבקשה שלי לוועדה.
<יצחק הלוי: קיבלתי את התשובות לא מהר כמוך, אבל קיבלתי את התשובות מהמוסד לביטוח לאומי.
<יצחק הלוי: אני חושב שצריך - וזו התשובה שלי, אדוני יושב הראש, גברתי חברת הכנסת, חברי חבר הכנסת - צריכה להיות סימטריה מוחלטת ברמת התנאים של תושב אילת עם תושב באר שבע, נקודה.
<יצחק הלוי: אין שום סיבה להתנצל על כך.
<יצחק הלוי: ואני חושב שהגיעו כבר לירח, יכולים גם להגיע רופאים בצורה מסודרת, או מגייסים רופאים.
<יצחק הלוי: יש לנו סט רופאים מצוין בעיר אילת.
<יצחק הלוי: גם אני חשבתי שהטיעון הזה הוא טיעון לא רציני, כי זה בעצם מייצר זילות של עולם הרפואה.
<יצחק הלוי: מה הרופא, יביע עמדה שהיא לא אתית?
<יצחק הלוי: לא נראה לי על פניו.
<יצחק הלוי: אני חושב וגם דיברתי על זה לפני שבוע עם מנכ"ל הביטוח הלאומי, שתושבי העיר אילת צריכים לקבל את סט השירותים, וודאי וודאי כאלה שנזקקים, בדיוק כמו באר שבע.
<יצחק הלוי: זאת אומרת אחת ל – יוחלט כמה – שבוע, שבועיים - - -
<יצחק הלוי: יגיעו רופאים או ישתמשו ברופאים שלנו, ויתנו לתושבים את המענים הראויים.
<יצחק הלוי: דרך אגב, זה לא נושא אחד.
<יצחק הלוי: יש נושאים נוספים שאני לא רוצה לפתוח אותם, כשקשורים לביטוח הלאומי.
<יצחק הלוי: למשל עובדת שיקום.
<יצחק הלוי: אנחנו לא צריכים עובדת שמגיעה מהציביליזציה.
<יצחק הלוי: אפשר להחליט שיש עובדת שיקום באילת, בפול טיים ג'וב.
<יצחק הלוי: לא צריך כוחות ייבוא.
יוליה מלינובסקי: בוא נפתור את הבעיות של הוועדות הרפואיות ואחר כך נתקדם.
<יצחק הלוי: זה אותו דבר.
<יצחק הלוי: זה בעצם הפרוזדור.
<יצחק הלוי: בסוף זה אותו דבר ולכן אני אומר - - -
ישראל אייכלר: אני מבין שיש לכם רק 75% של משרה ב - - -
<יצחק הלוי: אבל לא מגיעים.
<יצחק הלוי: מגיעה פעמיים בשבוע ואני חושב שצריכה להיות אורגן בתוך הסניף שקיים ולא כוח ייבוא.
<יצחק הלוי: אין שום הצדקה.
<יצחק הלוי: יש לנו רבנים ראשיים בעיר ויש לנו מורים ויש לנו מנהלים ויש לנו רופאים.