GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אנחנו מקווים שנוכל לאחד את הדברים האלה, כי אנחנו קיבלנו תשובה משר הרווחה, חיים כץ, שהמשרד כבר הוציא מכרזים לפני כמה חודשים, חדשים, והוא הבטיח לבדוק עיגון נושא הנופשונים בחקיקה והוא הודיע לנו גם שהסתיים המכרז של האגף למוגבלות שכלית, שנבחרו 69 זכיינים.
ישראל אייכלר: אנחנו נרצה לשמוע אם כל הזכיינים החלו לפעול כבר.
ישראל אייכלר: הוועדה לבחינת תעריפים ומחירים שהוקמה במשרד, מה המסקנות שלה.
ישראל אייכלר: אני אציין שבתשובה של משרד הרווחה מ-22 במאי, ממש עכשיו, לקראת הדיון, המשרד אומר שהוא נמצא בהליכים ארגוניים להקמת מינהל מאוחד שיטפל בכל המוגבלויות של שלושת האגפים.
ישראל אייכלר: סוגיית עיגון נושא הנופשונים בחקיקה יידון כשיאוחדו האגפים במסגרת המינהל שעתיד לקום, זה אומר שזה לא עכשיו.
ישראל אייכלר: בוועדת התעריפים הוחלט להמליץ על הגדלת התעריף לנופשון.
ישראל אייכלר: תקציב הנופשונים לשנת 2016 הוגדל באופן משמעותי, אנחנו נשמח לשמוע מה זה באופן משמעותי ותהיה מדיניות מנהלים בנושא הפעלת נופשונים על סוגיהם השונים ויעבירו את המידע למשפחות ולרשויות המקומיות.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים גם לבקש, תזכירו לנו אם נשכח, שגם משפחה שאיננה זקוקה לשירותי רווחה, עזרה סוציאלית ודברים כאלה, מבחינה כלכלית הם מסתדרים, גם להם יש צורך בנופשונים, שגם הם יוכלו.
ישראל אייכלר: שזה לא יהיה חייב להיות לפי התלות בעובדת הסוציאלית ובשירותים הסוציאליים.
ישראל אייכלר: זהו, אנחנו לא נקרא את כל ה - - - מנהלת הוועדה אומרת שאני כן אביא את מה שקיבלנו בתשובות, כדי שהדיון יהיה כבר אחרי הדברים האלה.
<אבנר עורקבי: יש לנו את הדף עם התשובות?
ישראל אייכלר: יש לי ואני הקראתי את זה עכשיו.
ישראל אייכלר: אולי אני אדבר יותר לאט, כדי שתדע.
<שלומית אבינח: אחרי הדיון משרד הרווחה ייתן - - -
ישראל אייכלר: אלה חומרים גלויים, זה לא מסמכים סודיים.
<שלומית אבינח: אני אשאל בלשכת השר ואם הם יסכימו אני אחלק את זה.
<אבנר עורקבי: כן, אבל ההורים פה רוצים לקבל את זה ביד.
<שלומית אבינח: אבנר, רק אחרי שאני אקבל אישור מלשכת השר.
ישראל אייכלר: בכל מקרה הדיון מוקלט, משודר ופומבי, עיקרון הפומביות זה הדבר הראשון בפרלמנט, כך שאם היו צריכים איזה ועדה סודית של ועדת משנה בוועדת חוץ וביטחון, היינו מעבירים את זה לשם.
ישראל אייכלר: אלה לא דברים כאלה וזכות הציבור לדעת וזה בסדר גמור.
ישראל אייכלר: יש 65 מסגרות נופשון בפריסה ארצית, כולל נופשון חדש בירושלים שיתחיל לפעול.
ישראל אייכלר: השירות לטיפול באדם עם אוטיזם, יש 14 זכיינים, הוארכה ההתקשרות עם הזכיינים הקיימים ויפורסם עוד מכרז חדש, כך אומר משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: אגף השיקום מפעיל 9 נופשונים והסתיים מכרז משלים עם עוד 20 מציעים עם אפשרות הפעלה ל-35 מקומות בארץ.
ישראל אייכלר: בעיניי זו בשורה גדולה.
ישראל אייכלר: יש לנו דברים שעדיין לא נענינו, מתן שוברים למשפחות שלא יכולות לנצל את הנופשון, אפשרות לצרף מלווה במקרים קשים, כי יש מקרים מאוד קשים שרוצה להתלוות אחד מבני המשפחה.
ישראל אייכלר: הזכאות, על זה דיברנו, לנופשון של משפחה שלא מוכרת בשירותי הרווחה ובעיקר אנחנו רוצים במקום 15 יום, שיהיה 30 יום בשנה.
ישראל אייכלר: זה לא הרבה.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע גם מה שאמרנו קודם, הם אמרו שהוגדל התקציב, אנחנו מאוד נשמח לשמוע בכמה.
ישראל אייכלר: סדר הדוברים, כפי שקבעה המנהלת, קודם שמשרד הרווחה יאשר או יכחיש או יבסס את מה שאמרנו עד עכשיו פה.
<הילה רכס מליק: אנחנו מאשרים.
<הילה רכס מליק: כל מה שכתוב במכתב נכתב, זאת המציאות.
ישראל אייכלר: אז אם כך נוכל לפנות להורים, נכון?
ישראל אייכלר: מי מההורים רוצה לדבר?
<ג': אני אמא לשישה ילדים, שלושה עם צרכים מיוחדים מגיל 8 ועד גיל 18.
<ג': הילדים עם הצרכים המיוחדים זה גיל 17, 10 ועוד מעט 8.
<ג': למעשה אני מייצגת פה קבוצת הורים שאנחנו פועלים כבר תקופה ארוכה בתחנת שיקום בצפון העיר.
<ג': המטרה של הקבוצה זה לפעול למען המשפחות והילדים, גם בתוספת של ימים ובעיקר במסגרות של שירותים מתאימים שאנחנו נתקלים שהם לא מתאימים.
<ג': אני רוצה להתייחס למה שהרב אמר בתחילת הדברים, כדי שהמשפחות יוכלו לצאת.
<ג': המטרה של ימי הנופשון זה כדי שאנחנו נוכל להתקיים, להמשיך לגדל את הילדים בצורה הכי טובה, לאפשר לאחים זמן אחר עם ההורים.
<ג': זה ממש ממש ממש לא מיועד לשום - - - אני לא מוצאת את עצמי יוצאת לנופש כשהילדים שלי בנופשון, אני מוצאת את עצמי עושה דברים שנכון וחשוב לעשות בכל משפחה ובכל בית שרוצים לנהל אותו יפה, תקין, בחוויות טובות, ואני חושבת שזה לפעמים אפילו לצרכי עבודה בסיסיים.
<ג': מכל ההורים שאצלנו בקבוצה הצורך הוא ממש בסיסי.
<ג': בעצם כשאני כותבת מכתב ואני מבקשת חריגה ומאשרים לי, ואני חייבת לציין פה שאישרו לי חריגה במשרד הרווחה, ליותר מ-15 יום, בגלל שזה שלושה ילדים, אז אני מציינת שמבחינתנו כל סוף שבוע היה מתאים לנו איזה סוג של שירות.
<ג': כשאנחנו שמענו פה על נופשון חדש שיתחיל לפעול, האם הנופשונים החדשים מותאמים לכל האגפים?
<ג': כיום אין אפילו נופשון אחד שמתאים, פה בירושלים לפחות, לציבור החרדי, בוודאי לא בתחום של שיקום, זאת אומרת ילדים שהם עם מוגבלות פיזית ומצב קוגניטיבי גבוה, אז אי אפשר לשלוח אותם עם ילדים שהם עם מוגבלות שכלית, או עם אוטיזם.
<ג': זו נקודה שצריך להעלות אותה גם לסדר היום, על נופשון לשיקום.
<ג': זה חשוב לנו מאוד להעלות אותה, כי אין לזה מענה ואני אשמח לשמוע אם יהיה מענה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להבין את ההגדרה שאמרת, ילד עם מוגבלות, איזה?
<ג': מוגבלות פיזית, מוטורית, אבל רמה קוגניטיבית גבוהה.
<ג': זאת אומרת אין לו מוגבלות שכלית, הוא לא יכול להתאים לנופשון שכרגע נופשים שם באותו חדר או באותו אגף ילדים שיש להם מוגבלות שכלית.
<ג': זה לא מתאים מבחינת רמת ה - - -
ישראל אייכלר: אין ולא היה?
ישראל אייכלר: או שעכשיו אין?
<ג': לא היה.
<ג': יש פעם בשנה בעזר מציון 7 ימים רק בחופש, יש קבוצה שנכנסת כקבוצה בתוך הנופשון הרגיל, שהקבוצה היא כאילו בפני עצמה, קבוצה של ילדות שהן גבוהות קוגניטיבית ומוגבלות פיזית.
ישראל אייכלר: אבל עזר מציון עשה את זה כמשהו התנדבותי, לא משהו - - -
<ג': זה גם ימי נופשון של הרווחה, זה 7 ימי נופשון.
<ג': זאת אומרת בעצם נשאר לכל השנה 8 ימים.
<ג': אם אני נותנת - - -
ישראל אייכלר: הם מרכזים את כל ה-7 ימים ביחד?
<ג': 7 ימים בחופש ואז, זה רק היה בשנתיים האחרונות, הקבוצה הזו.
ישראל אייכלר: בדיוק, זה דבר חדש.
<ג': אני רוצה לציין שכשאנחנו מדברים על נופשון, כשאומרים שהוא קיים, אז שנראה שהוא מתאים.
<ג': אם קיים נופשון עכשיו, לדוגמה, אם אני אתן דוגמה של אגודה או ארגון או מוסד, אם זה לא מתאים לקבוצה של ילדים אז זה לא קיים.
<ג': תודה שהקשבתם ואני אשמח מאוד שיהיו תשובות.
ישראל אייכלר: מימוני, בבקשה.
<י': קודם כל אני רוצה להגיד תודה באמת שאתם עקביים וזה נושא שלקחתם אותו לטיפולכם, שאני כבר כמה שנים לבד מנסה וראיתי שזה קיר שאי אפשר לחדור אותו.
ישראל אייכלר: חבל שלא היית פה בעשר הדקות הראשונות, כשהקראנו את כל הבשורות של משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: אבל תגיד את דבריך ואחר כך תשמע.
<י': אני אגיד לך, המהות שאולי כן הייתה עוזרת להתקדם, אנחנו הרי שנה בדיונים ובתכל'ס לא התקדם כלום, למרות שאתם כמו מכבש הפעלתם ולא התקדם כלום.
<י': אנחנו עומדים במקום.
ישראל אייכלר: אולי תמקד את ה - - -
<שלומית אבינח: בלי השם של הבן שלך.
<י': אני יצחק מימוני, חבר הנהלה באלו"ט.
ישראל אייכלר: הייתה בעיה, אתה אמרת, לגבי הטיפול באוטיזם שאין ופה כתבו שהוארכה ההתקשרות עם הזכיינים הקיימים, שזה 14 זכיינים, ובקרוב יפורסם מכרז חדש.
ישראל אייכלר: ידוע לך על זה?
<י': אני עכשיו רוצה לדבר גם על זה.
<י': אני לא שמעתי על שום מכרז שיצא וגם אם יצא מכרז לא שמעתי אם לקחו בחשבון מי משלם על המקום עצמו, כי הנושא של המקום בעייתי מאוד, אף אחד לא יכול לשלם את העלויות של המקום.
<שלומית אבינח: של השכירות?
<י': גם לא שכירות.
<י': אני לא יודע, גם אם יצא מכרז, אם לקחו את זה ולא הפילו את זה על מי שבעצם רוצה - - - אז גם אם לקחו את זה הייתי רוצה לשמוע על מי הפילו את העלויות האלה.
<י': והנושא השלישי שאני רוצה לדעת, העלות של החזקת העובדים.
<י': אני באלו"ט מנסה שאלו"ט ישלמו ויפתחו סוף סוף, אם לא המדינה, שאלו"ט תעשה, אבל אני שם בפנים ואני רואה, אי אפשר בכסף, אנחנו הרי חיים מתרומות שם, אי אפשר להזיז, כי עלויות העובדים - - - זה לא כמו בהלל שיח, שהלל שיח, דרך אגב הלל שיח פתחו משהו, הוא מעין זמני כזה, הוא לא נותן מענה כל כך ואני אישית רוצה שגם אם יפתחו יתחשבו גם באוכלוסייה החילונית, לא רק הדתית.
ישראל אייכלר: אתה אומר שאלו"ט דואגת ל - - -
<י': לא, אני אומר שאני מטעם אלו"ט מנסה שאלו"ט עצמה, להכריח אותה לגשת למכרז, להכריח אותה, אבל אני רואה שאם אני רואה את עלות השכר של עובד, העלויות בדרך כלל זה שבתות שהשכר הוא לא כמו שכר רגיל, זה חופשים, כמו למשל יום העצמאות, 300%.
<י': זה הימים שאנשים רוצים אותם, זה חופשים, זה שבתות.
<י': זה 24 שעות לשמור על בן אדם, יש לך שעות לילה, יש לך שעות - - -
ישראל אייכלר: מה אתה רוצה להגיד?
ישראל אייכלר: שהעובדים באלו"ט מקבלים שכר יותר גבוה מהעובדים בעמותות - - -
<י': לא, אני אומר, על מנת שאני הייתי מצליח לתת מענה דרך אלו"ט לנופשון חייבים לשלם על פי החוק ואין את האפשרות הזאת.
ישראל אייכלר: ולמה בעמותות אחרות הם לא צריכים לשלם על פי החוק?
<י': כי עמותות אחרות, לפי דעתי, קצת מתעלמים, אני יודע שמה במפורשות לא משלמים את השעות הנוספות כחוק.
<תמר שי: אני לא מבינה - - - הדיון הזה.
<י': לא, אני רוצה להסביר.
ישראל אייכלר: אנחנו לא בדו שיח.
<תמר שי: אני יודעת שיש דאגה יתרה לאוכלוסיית האוטיסטים, זה דבר ידוע במדינת ישראל, אבל אנחנו לא יכולים להגיע להפרדת נכויות פה בשולחן הזה.
<י': אני אגיד לך, כי לפיגור קמים הוסטלים - - -
<תמר שי: מספיק עם הדבר הזה.
<תמר שי: אנחנו מדברים היום בשפה של להפסיק להפריד בין לקויות.
<י': לא, סליחה, בואי אני אגיד לך למה.
<י': לפיגור יש כל כך הרבה נופשונים - - -
ישראל אייכלר: יצחק, אני רוצה להגיד לך משהו.
<תמר שי: די.
<תמר שי: באמת.
<י': לא, אבל יש להם נופשונים.
<י': לנו אין נופשונים.
ישראל אייכלר: יצחק, אתה תגיד מה שאתה רוצה - - -
<י': אני אומר שלאוכלוסייה האוטיסטית יש קושי - - -
ישראל אייכלר: אבל אני רוצה שתתמקד בדקה ותגיד לי מה אתה רוצה.
<י': אז אני אתמקד.
<י': אני אגיד לך למה אני מתמקד באוכלוסייה האוטיסטית בעיקר.
<י': האוכלוסייה האוטיסטית בעיקר, הצרכים שלה, היא מאוד מאוד שונה ותשמע מהרווחה שהם יגידו לך את הקושי שמישהו ייגש למכרז כזה בכלל.
<י': אני טוען, גם אם יצא מכרז, עוד שנה אנחנו פה ועדיין אף אחד לא ניגש למכרז.
<תמר שי: אני חייבת להגיד משהו.
<תמר שי: בהקשר הזה.
ישראל אייכלר: עורכת הדין תמר שי, אני נותן לך עכשיו אפשרות דיבור, לא יותר מדקה, זה לא אולפן פופוליטיקה כאן.
ישראל אייכלר: אנחנו בדיון מאוד מעשי.
<תמר שי: אני חייבת להגיד משהו בהקשר הזה ואת הדבר שבוער לי להגיד בנושא של נופשונים ואז זה נגמר.
<תמר שי: קודם כל בהקשר של הסיפור של אלו"ט והארגונים.
<תמר שי: אנחנו היום הולכים בדרך חדשה, הוועדות כולן כבר דוברות בדרך חדשה, החינוך, רווחה, אנחנו כבר במקום הזה של ההבנה שמפסיקים לדבר בשם של לקות ותחת הלקות, אלא מדברים ודוברים בצרכיו של הילד.
<תמר שי: ילד צריך או לא צריך, כמה הוא צריך או לא צריך.
<תמר שי: אנחנו לא אומרים שילד אוטיסט הוא יותר מסכן מילד מפיגור קשה וילד עם פיגור קשה, יותר קל לו מילד אוטיסט בתפקוד גבוה.
<תמר שי: מספיק, לא מדברים יותר - - -
<י': וזה אומר שהגישה היא נכונה.
<תמר שי: הגישה הזאת של אלו"ט שאלו"ט הולכים אותה כל השנים האלה ומשיגים לילדים האוטיסטים יותר ויותר דברים היא לא נכונה ואי אפשר שהיא תדובר בשולחן הזה.
<תמר שי: דבר שני שרציתי להגיד, אני מרגישה, נכון שמשרד הרווחה, לפי מה שקראת בהתחלה, עושה את המאמצים וכן מנסה להגיע לפתרון, הדבר הבסיסי ביותר שנאמר בישיבה הראשונה, לשלוח מכתבים על מודעות, שתהיה מודעות להורים שהם זכאים לדבר הזה, אני נותנת הרצאות זכויות כמעט כל ערב, הורים לא מודעים לדבר הזה.
<תמר שי: הם בכלל לא יודעים שמגיע להם והובטח בישיבה הראשונה לשלוח מכתבים, פשוט מכתבים הביתה.
<תמר שי: אני אמא לילדה עם פיגור קשה, לא קיבלתי מכתב הביתה שמגיע לילדה את הזכות הזאת.
<שלומית אבינח: בישיבה הראשונה היו ממשרד הרווחה - - -
ישראל אייכלר: אבל פה במכתב ששלחו לנו היום, הנה, העברת מידע למשפחות.
<שלומית אבינח: - - - לשכות הרווחה.
<שלומית אבינח: מי שלא מוכר בלשכת רווחה - - -
<תמר שי: לא, אני לא באה באופן אישי.
<תמר שי: אני מוכרת בלשכת הרווחה, הילדה שלי זכאית, אני לא קיבלתי שום מכתב הביתה ואני יודעת ש - - -
ישראל אייכלר: מה זה יחידת מיצוי זכויות?
<תמר שי: אני מארגון קשר, זו היחידה שאני מנהלת בארגון.
ישראל אייכלר: ארגון, לא הממשלה.
<תמר שי: לא, ממש לא.
ישראל אייכלר: בכל אופן הממשלה אמרה שהיא מעבירה מדיניות ונהלים בנושא הפעלת נופשונים לעיריות ולעובדים סוציאליים.
ישראל אייכלר: הדרישה והבקשה של הגברת עורכת הדין שי, שגם ההורים יקבלו את המידע.
<שלומית אבינח: משרד הרווחה מתנגד לזה בכל התשובות - - -
<י': אבל הנה אני הורה ש - - -
ישראל אייכלר: אתה סיימת את זכות הדיבור, אתה תקבל עוד פעם אם תרצה בסוף.
ישראל אייכלר: הגב' מ', בבקשה.
<מ': אני אמא ל-13 ילדים, שישה ילדים עם צרכים מיוחדים.
ישראל אייכלר: והם במוסד?
<מ': כולם בבית.
ישראל אייכלר: לא במוסדות?
<מ': לא, הם הולכים למוסד וחוזרים הביתה.
<מ': ובאמת הצורך הגדול של ימי נופשון, כמו ששמענו פה, זה באמת לא רק לנופש, ממש לא - - -
ישראל אייכלר: אתם לא צריכים להתנצל, מגיע לכם נופש כמו כל אדם.
<מ': אני חושבת שבאמת המטרה שאנחנו שמנו זה לגדל את הילדים בחיק המשפחה, שזה הדבר הכי בסיסי שיש והכי טוב, במיוחד לילדים, יש לנו ילדה שלא מדברת, ילדה סיעודית, אז כמובן שכל עולמה זה הבית והמשפחה ובאמת הנושא של הנופשון זה דבר שהוא פשוט חבל הצלה בשבילנו.
<מ': הוא נותן לנו גם מקום, לנו כהורים, לתת מענה לילדים.
<מ': לא תמיד ששת הילדים יוצאים לנופשון, אבל אנחנו תמיד רואים מה הצורך, בעיקר הקושי הגדול הוא בחגים ושבתות וחופשים, כשאין מסגרת וכולם נמצאים ביחד ואז צריך לטפל בכולם ולתת לכל אחד את המענה שלו.
<מ': אחד הדברים בקבוצת הורים זה שזה יהיה מעוגן בחוק, שתהיה חקיקה.
<מ': כי היו מקרים ששמרנו ימים לחופש, הגיע הזמן ונגמרו הימים, אין ימים.
<מ': בנוסף לזה גם הגדלת הימים, כי באמת 15 ימים, ואני לא אומרת את זה בגלל המקרה האישי שלי, כי אני בקשר עם המון המון הורים מהמון מוסדות וזה צורך שעולה, אם זה לצורך של עבודה, אם זה לצורך של באמת להיות עם הילדים האחרים.
<מ': אפילו אמרה לי מישהי, דווקא מתוך הרווחה, 'את ובעלך לא צריכים לפעמים את הזמן הזה לעצמכם?
<מ': גם אתם צריכים את הכוח על מנת לטפל בכל הילדים'.
<מ': ואני מאוד שמחה על כל הבשורות הטובות ומקווה שבאמת בעזרת ה', אנחנו כבר המון זמן פועלים בעניין הזה ובאמת מקווים שתהיה הגדלת תקציב לכל הנושא הזה.
ישראל אייכלר: תיכף נשמע בכמה הוגדל התקציב וגם יענו לנו האם החקיקה שהשר הבטיח, קודם כל האם שאר הדברים מעוגנים בחקיקה, ואם כן, האם גם זה יקרה.
ישראל אייכלר: אז אנחנו נעבור עכשיו ל'בית הגלגלים', עמית מאירוביץ', בבקשה.
ישראל אייכלר: אם אפשר להתמקד, כי הזמן שלנו מוגבל.
<עמית מאירוביץ': צהריים טובים.
<עמית מאירוביץ': ראשית, בנוגע לדברים שגב' ג' אמרה, בנוגע להפעלה של נופשון לילדים עם מגבלה פיזית וקוגניציה תקינה לחברה החרדית.
<עמית מאירוביץ': אז קודם כל בית הגלגלים מפעיל בירושלים מענה לילדים עם קוגניציה תקינה ומגבלה פיזית לחברה החרדית ואנחנו נשמח לראות איך אפשר לשתף פעולה.
<עמית מאירוביץ': מעבר לזה, שתי נקודות שהן חשובות.
<עמית מאירוביץ': אחת זה הנושא של איגום משאבים.
<עמית מאירוביץ': אנחנו כזכיינים, כל הזכיינים שמפעילים את אותם המכרזים, צריכים לייצר פה דרך הדיון פה אחר כך באמצעות משרד הרווחה איזה שהוא שולחן עגול.
<עמית מאירוביץ': יש משאבים, דוגמת משאבי מבנה, מסד נתונים של מתנדבים, אפילו ברמת הפעילות, דברים שבין המחלקות השונות, בין האגפים, נוכל לשתף פעולה.
<עמית מאירוביץ': המבנה שלנו עומד גם לרשות פעילות של האגפים האחרים בתוך המשרד.
<עמית מאירוביץ': מה שלי חשוב להדגיש, אני מניח שאנחנו נשמע בוודאי עוד מעט את העלייה בסכום שמשרד הרווחה הקציב, השאלה אם זה לא מול כמות מקבלי השירות ואז עלייה והאם השתנה גם התעריף.
<עמית מאירוביץ': כי התעריף בסופו של דבר, וזה חלק מהדיון שהועלה גם בפעם הקודמת - - -
<שלומית אבינח: זו פעם ראשונה שנציג האוצר משתתף בישיבה.
<עמית מאירוביץ': אז נשמח גם לשמוע, כי יכול להיות שיהיו יותר מקבלי שירות בסוף הדרך, מה שלא בטוח, כי זה גם תלוי זה שהזכיינים באמת יוציאו את זה לפועל, אבל התעריף יישאר נמוך ואז הזכיינים לא יוכלו להפעיל בתעריף הנמוך את השירות ליותר ילדים.
<עמית מאירוביץ': ושם קבור הכלב ומתחבר - - -
ישראל אייכלר: כמה זה התעריף הנמוך?
ישראל אייכלר: תזכיר לנו.
<עמית מאירוביץ': זה תלוי, לכל אחד מהאגפים זה תעריף אחר.
<הילה רכס מליק: פה זה תעריף זהה.
<עמית מאירוביץ': עכשיו זה תעריף זהה?
<הילה רכס מליק: זה תמיד היה.
<שלומית אבינח: אבל למה אתם עונים?
<שלומית אבינח: יש כאן את משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: אין בעיה, יש לכם את המספר בעל פה?
<הילה רכס מליק: 364, נדמה לי.
<הילה רכס מליק: אני אגיד לך במדויק.
ישראל אייכלר: זה יעלה, כפי שאמר השר?
<הילה רכס מליק: אני אשמח שנשיב בצורה מסודרת על הכול, ברשותך, אם זה בסדר.
ישראל אייכלר: אז אחר כך.
ישראל אייכלר: אז אתה סיימת?
<עמית מאירוביץ': כן.
ישראל אייכלר: גב' כרמל אבנד.
<כרמל אבנד: מנהלת חטיבת נעורים באלו"ט.
<כרמל אבנד: אני גם מאוד שמחה שאתם עושים את תהליך המעקב.
<כרמל אבנד: אני חייבת להגיד, הנושא של פרסום ויידוע הורים הוא מאוד חשוב, לצערי הוא מתסכל מאוד, כיוון שלרוב ההורים אין איפה להשתמש בנופשונים, לצערנו הרב.
<כרמל אבנד: הצורך הולך ועולה ככל שההורים משאירים את הילדים בקהילה, בכל הגילאים, ולא מוציאים אותם מחוץ לבית.
<כרמל אבנד: לצערנו נופשונים היום זה משהו הכרחי ואין להם איפה להשתמש עקב התעריף ועלויות שכירות והחזקת המבנה.
<כרמל אבנד: אני משערת שברגע שהתעריף יעלה והרשות המקומית או המדינה ייקחו אחריות על שכירות המבנה או החזקת המבנה, או הקצאת מבנה לנופשונים, אז אין לי ספק שיהיה אפשר להפעיל הרבה הרבה יותר נופשונים.
ישראל אייכלר: אבנר עורקבי, מארגון אהב"ה, ארגון הנכים בישראל.
<אבנר עורקבי: יושב ראשון ארגון הנכים בישראל ואחראי רפורמה נכים בארגון הנכים.
<אבנר עורקבי: אני מאוד מברך על הפתיחות, על - - - אני לא ראיתי את הרשימה של כל ה - - -
<הילה רכס מליק: אנחנו העברנו הכול.
<הילה רכס מליק: הרשימה של הנופשונים היא דבר פתוח, היא מופצת, היא ממש לא סודית.
<הילה רכס מליק: זה ממש לא סודי.
<אבנר עורקבי: אני רוצה לשאול, אנחנו נתקלנו במקום שהוא יכול להיות מעולה לנכים מבחינה פיזית ואנחנו מאוד מאוד רוצים לראות שהוא גם נכלל ברשימה.
<אבנר עורקבי: האם כפר 'נהר הירדן' נכלל ברשימה שלכם?
<הילה רכס מליק: הוא לא ניגש למכרז של אף אחד מהאגפים.
<הילה רכס מליק: אנחנו מכירים מצוין את המקום ואנחנו היינו שם וביקרנו וניסינו - - -
<אבנר עורקבי: זה אחד המקומות - - -
<הילה רכס מליק: כן, אנחנו מכירים.
<אבנר עורקבי: אני עמדתי נפעם, זה יכול לעזור להרבה ילדים עם התסמונת האוטיסטית, כל התסמונות.
ישראל אייכלר: אמרתם שהוא לא ניגש למכרז?
<הילה רכס מליק: לא ניגש.
<קריאה: לא משתלם לו כנראה.
<הילה רכס מליק: גם האוריינטציה של המקום הזה, זה מיועד לילדים עם מחלות כרוניות.
<הילה רכס מליק: אתה מדבר על הכפר של טופול, המקום המדהים הזה, היינו שם כולנו בביקור מתוך מחשבה באמת להניע אותם כדי שאנחנו נחבור ביחד לאיזה משהו משותף.
<הילה רכס מליק: האוריינטציה של המקום, החזון של המקום הוא לילדים עם בעיות כרוניות.
<הילה רכס מליק: בזמנו ישבנו עם המנכ"ל הקודם, הם החליטו שהם לא ניגשים, גם טופול ישב בזמנו עם המנכ"ל הקודם של המשרד שלנו, עם מנהלי האגפים.
<הילה רכס מליק: אתה צודק במאה אחוז שזה מקום מדהים, זה לא התחבר, לא בגללנו.
<אבנר עורקבי: לקייטנות יותר.
<קריאה: לא, גם לנופשון.
ישראל אייכלר: אז בואו ניקח על עצמנו, זה ארגון פרטי - - - אנחנו יכולים לקבל על עצמנו, אם מדובר בארגון פרטי, שניצור קשר באופן פרטי עם חיים או המנהל שם, נדבר איתו, נראה, אולי הם כן יסכימו לעשות.
<כרמל אבנד: אבל גם ארגונים שזכו במכרז, אף אחד לא יכול לחייב אותם להפעיל.
<כרמל אבנד: כאן בירושלים יש גם ארגון שזכה במכרז והוא לא מפעיל נופשונים, קרן קרדי יודעת, אי אפשר לחייב אותו.
ישראל אייכלר: אז בואו נפנה למשרד הרווחה, בבקשה.
<שלומית אבינח: רגע, אוצר לפני הרווחה?
ישראל אייכלר: מה יגיד האוצר?
ישראל אייכלר: אני פוחד מהאוצר, כי האוצר תמיד אומר שאין כסף.
<י': איך אין?
<י': עכשיו הם נותנים לליברמן 3 מיליארד.
<י': יש כסף.
ישראל אייכלר: רותם פאר, רפרנט רווחה באגף התקציבים.
ישראל אייכלר: בוא נשמע, אולי יש בשורה.
ישראל אייכלר: קודם כל כמה ההגדלה של 2016?
<י': תזכור את ליברמן.
ישראל אייכלר: אני חושב שאתה צריך לרוץ לכנסת.
<רותם פאר: סך תקציב משרד הרווחה עלה בלמעלה ב-850 מיליון שקלים.
<רותם פאר: באגף מש"ה, האגף למוגבלות שכלית התפתחותית, התקציב עלה ב-12%.
ישראל אייכלר: מה זה במספרים?
<רותם פאר: מ-4.7 מיליון ל-5.4 מיליון.
ישראל אייכלר: זה הגידול הטבעי, לא?
<רותם פאר: לא, 12% זה יותר מהגידול הטבעי.
<קריאה: זה המדד.
ישראל אייכלר: תסביר לי, 12% נשמע לי ממש גידול טבעי.
<רותם פאר: לגבי התעריף עצמו, התעריף עצמו עולה מעת לעת בהתאם לרכיבים של התעריף.
<רותם פאר: ראשית אני אתחיל בזה שאני משוכנע שהצורך הוא אמיתי ובאמת האוצר יעשה כל שביכולתו לעזור.
<רותם פאר: זאת אומרת אין ספק שהנופשונים נחוצים.
ישראל אייכלר: תגיד לי, רותם, אם 850 מיליון זה תוספת לרווחה ואני יודע שרווחה זה משרד מאוד מאוד חשוב, בלעדיו אנחנו לא יכולים להתקיים, אז אם הנופשונים זה דבר כל כך חשוב ואני מבין שכל האגפים האלה שציינת, שלושת האגפים, זה 4 או 5 מיליון?
<רותם פאר: לא, זה רק הנופשונים באגף מש"ה.
<הילה רכס מליק: במש"ה התקציב שלנו יותר גבוה מ-4.5 מיליון.
<רותם פאר: לא, זה רק הנופשונים.
<הילה רכס מליק: לא, בנופשונים התקציב שלנו השנה הוא 6 מיליון שקלים נטו.
<י': הוא עכשיו ייקח לך.
<הילה רכס מליק: לא, הוא לא ייקח.
<הילה רכס מליק: נטו, וקיבלנו תוספת.
<הילה רכס מליק: אני רוצה רגע להגיד משהו.
<הילה רכס מליק: אני מסכימה פה עם כל מה שההורים אמרו, השירות של הנופשונים, גם מבחינתנו, הוא אחד השירותים החשובים והמשמעותיים ואנחנו השקענו בשנתיים האחרונות הרבה משאבים בפיתוח של שירות הנופשונים, גם האגף שלנו, גם השיקום וגם האוטיסטים.
<הילה רכס מליק: וכשאני אומרת שהשקענו משאבים אני אומרת גם על להוריד לשטח מדיניות סדורה ומסודרת, הנחיות איך צריך לעשות ומה צריך לעשות, שכל המפעילים קיבלו את זה, מתוך הכרה של החשיבות, שגם יינתן במסגרות האלה שירות מקצועי וטוב.
<הילה רכס מליק: דבר שני, יצאנו למכרזים.
<הילה רכס מליק: האגף שלנו, של מוגבלות שכלית התפתחותית, נכון להיום כבר יש לא 65 מסגרות שנותנות מענה, אלא 66, כי אתמול נסגרו כל העניינים מול עוד ארגון אחר בירושלים, במזרח ירושלים, שנותן את השירות.
<הילה רכס מליק: אז 66 מסגרות שנותנות שירות ברחבי מדינת ישראל, כי אנחנו לא רק מדברים על העיר ירושלים אלא על כל מדינת ישראל.
<הילה רכס מליק: זה מתאים להרבה רמות תפקוד של ילדים ובוגרים, בפיזור גיאוגרפי זו כמות מכובדת.
<י': האוטיסטים שם, בכמות הזאת?
<הילה רכס מליק: אני מאגף מש"ה, אחר כך אני בטוחה שקרן תשלים ואנחנו גם עובדים ונעבוד בשיתופי פעולה יותר מתמיד.
<הילה רכס מליק: הנושא התקציבי, שהוא מאוד מאוד קריטי, התקציב שלנו השנה, ב-2016, יהיה, הוא קיים, 6 מיליון נטו, כאשר קיבלנו תוספת של חצי מיליון משנת 2015, בבסיס התקציב.
<הילה רכס מליק: אני לא מדברת על זה שתמיד לקראת סוף שנה מקבלים תוספות שלא בבסיס התקציב, בשנה שעברה קיבלנו כמובן בסוף שנה, אני מקווה שגם השנה נקבל.
<הילה רכס מליק: אני יודעת ש - - -
<קריאה: מה הגידול הטבעי מול התוספת?
ישראל אייכלר: רק רגע, תן לה לסיים.
<הילה רכס מליק: דבר נוסף, העניין של המודעות של ההורים.
<הילה רכס מליק: הנופשונים הם לא סודיים, השירות הזה הוא לא סודי.
<הילה רכס מליק: זה מפורסם בכל ערוץ תקשורת אפשרי, באתר של המשרד.
<הילה רכס מליק: אקי"ם, שעובדים איתנו, כל פעם שיש שינוי קטן בנופשונים הם מקבלים ממני מייל מסודר עם כל הרשימה.
<הילה רכס מליק: הרשויות המקומיות, לשכות הרווחה, כל חודש מקבלים עדכון, אם השתנה, מה השתנה.
<קריאה: אבל ההורים לא יודעים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להבין, למה ההורים לא יודעים?
ישראל אייכלר: הרי ההורים נתקלים בקשיים והם שואלים אחד את השני ויש לכם גם ארגון ושואלים אנשים.
<תמר שי: קודם כל העובדות הסוציאליות לא יודעות.
<הילה רכס מליק: הן מקבלות כל הזמן - - -
<תמר שי: יכול להיות שהן מקבלות, הן לא יודעות - - -
<הילה רכס מליק: אני הייתי עובדת סוציאלית בלשכת רווחה המון המון שנים ואני לא יודעת - - -
<תמר שי: אני אתן לך שמות של עובדות סוציאליות שלא יודעות.
<הילה רכס מליק: אני והחברות שלי ידענו, תאמיני לי.
<הדס זהבי: אז תפנו אותן אלינו ואנחנו נעשה את הקישור.
<הילה רכס מליק: את יודעת, סתם אני אומרת, שבמודיעין, אני סתם זורקת, לא יודעים על הצורך הזה, תפני אליי ברמה האישית.
<הילה רכס מליק: תאמיני לי, באותו יום אני שולחת, באותה שנייה היא יודעת.
<הילה רכס מליק: תפני אליי, אני אשמח.
<תמר שי: למה אי אפשר לכתוב מכתבים להורים הזכאים, שהילדים שלהם זכאים לדבר הזה?
<הילה רכס מליק: אני מדברת על האגף שלנו, של מוגבלות שכלית התפתחותית, למרות שאנחנו קיבלנו השנה 26,000 לינות, אני מודה, זה לא מספיק, הצורך של ההורים - - - ואנחנו גדלים, כל שנה, אם אתם תסתכלו בספר התקציב אתם כולכם תראו, ויש פה אנשים שמבינים בזה הרבה יותר ממני, אני בסך הכול עובדת סוציאלית, כל שנה אנחנו עולים במספר הימים והלינות.
<הילה רכס מליק: אני מסכימה שזה לא תמיד מספיק ואני מסכימה שבתור הורה לקבל תשובה שנגמרו הימים זה קשה מאוד וגם אני לא הייתי רוצה - - -
<תמר שי: אז את אומרת 'אנחנו לא אומרים להורים כי אין לנו מספיק - - -
<הילה רכס מליק: לא, אני לא אומרת שאנחנו לא אומרים.
<הילה רכס מליק: סליחה, תמר, אל תכניסי לי מלים לפה, ממש לא.
<הדס זהבי: לא, אנחנו אומרים, תמר, אנחנו מבקשים מאוד שכשאת שומעת על עובדת סוציאלית שלא יודעת את הזכויות, להעביר אלינו, ניתן לך את המיילים שלנו ואנחנו נדאג להעביר להם.
<תמר שי: השאלה הייתה למה לא ליידע את ההורים והתשובה הייתה 'כי אין לנו מספיק ימים'.
<הילה רכס מליק: יושבות פה שתיים מעיריית ירושלים, העובדות הסוציאליות בלשכה שלכם לא יודעות את זה.
<הילה רכס מליק: איך יכול להיות כזה דבר?
<שרית רחמים: אני רוצה להגיד משהו.
<שרית רחמים: שמי שרית רחמים, אני מעיריית ירושלים.
<שרית רחמים: בעיריית ירושלים יש - - -
<קריאה: העובדות הסוציאליות לא יודעות.
<תמר שי: אני יכולה לתת לך שמות של עובדות סוציאליות שלא יודעות.
<הילה רכס מליק: אז תגידי לי, אני אשמח.
ישראל אייכלר: רק שנייה, אני רוצה לשמוע את הגברת רחמים.
<שרית רחמים: בעיר ירושלים יש מודל שהוא יוצא דופן.
<שרית רחמים: יש כאן ארבע תחנות אזוריות שההתמחות שלהם זה תחום השיקום.
<שרית רחמים: העובדים הסוציאליים בתחנות האלה, עובדים סוציאליים שהם רק לתחום של אנשים עם מוגבלות, דרך אגב, בלי הפרדה של מוגבלות שכלית או אוטיזם או שיקום - - -
<קריאה: בקרוב אצלנו.
<שרית רחמים: בדיוק.
<שרית רחמים: זה מודל שהוא באמת מהווה דוגמה לכל מה שקורה בארץ.
<שרית רחמים: העובדות הסוציאליות שם הן ייעודיות לתחום של אנשים עם מוגבלות, יודעות על כל הזכויות, יש מוקדים לניצול זכויות שפועלים בכל אחת מהתחנות, צפון, דרום, מזרח, מערב.
<שרית רחמים: בנוסף, אתם הזכרתם קודם את המידע גם למי שלא מוכרים בשירותי הרווחה, יש לנו מוקד, בשיתוף עם המרכז לחיים עצמאיים, שבדיוק כמו שהוא מוקד למיצוי זכויות שיש לנו בתחנות, יש אחד נוסף שהוא פועל עם המרכז לחיים עצמאיים שהוא חיצוני והוא מיועד גם למי שלא מוכרים ואין להם תיק ברווחה.
<שרית רחמים: דרך אגב, האוכלוסייה שמגיעה לטיפול - - -
<הילה רכס מליק: בתקצוב של משרד הרווחה.
<הילה רכס מליק: תגידו.
<שרית רחמים: בוודאי, והכול בשיתוף עם משרד הרווחה.
<שרית רחמים: אנחנו יחד עם קשר הנפקנו חוברות, 3,000 חוברות שנשלחו לכל בית של כל מי שגר בירושלים - - -
<קריאה: שמוכר לנו, אני רוצה להדגיש.
<קריאה: מעולה, ירושלים, מה עם לא ירושלים?