GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: מה ההצעה שלך אדוני, ברעיון.
<יהודה רוטנברג: רעיון, צריך להסביר את זה.
<יהודה רוטנברג: הנהג לא מטפל "ברב קו".
ישראל אייכלר: אה, זו בעיה קשה מאוד.
<יהודה רוטנברג: בעיה קשה, אבל יש פתרון.
ישראל אייכלר: כל הזמן והעצבים של הנהגים הולכים - - -
<יהודה רוטנברג: לא, ממילא ייקח 40% פחות זמן.
ישראל אייכלר: מה, אתה רוצה שיהיה כמו בלונדון, ישימו את הכרטיס ויכנסו?
<יהודה רוטנברג: נכון.
ישראל אייכלר: זה מאוד פשוט, לשים את הכרטיס ולהיכנס כמו בלונדון.
<יהודה רוטנברג: נכון, אבל יש פה בעיה.
<יהודה רוטנברג: הבעיה היא הטעינה, איפה תהייה הטעינה.
<יהודה רוטנברג: אני רוצה להגיד משהו.
<יהודה רוטנברג: אני במשא ומתן עם רום, יניב לוי, איתמר כהן, ערן בינן.
<יהודה רוטנברג: אני כבר נמצא במשא ומתן עם חברות התחבורה.
<יהודה רוטנברג: כולם מסכימים שהפתרון הוא פתרון.
<יהודה רוטנברג: הבעיה, 'במשרד התחבורה אומרים לי משהו אחד, אנחנו שפוטים של משרד התחבורה'.
<יהודה רוטנברג: כל מה שמעניין אותנו - - - <קריאה:> יש אפשרות היום לטעון מחוץ לאוטובוס.
<יהודה רוטנברג: באינטרנט, אז תקרא, תקרא.
<יהודה רוטנברג: אני נותן לכל אחד לקורא.
<יהודה רוטנברג: אני מפזר ושכל אחד יקרא.
<יהודה רוטנברג: בבקשה.
ישראל אייכלר: אדון רוטנברג, אנחנו שמענו, אני לוקח את המסמך.
ישראל אייכלר: תן לאיציק.
ישראל אייכלר: אנחנו נתייחס לזה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת ל"נתיב אקספרס".
ישראל אייכלר: היו לנו דיונים, בזמנו היו בעיות קשות פה בקו למירון.
ישראל אייכלר: אני חייב לציין שבזמן האחרון לא קיבלנו תלונות, כנראה שהכול בסדר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע את נאיף דעקה.
<נאיף דעקה: אין לי מה להוסיף למה שאמרו ציון וגם עמיר.
<נאיף דעקה: אני מסכים איתם בהחלט, אני מסכים גם עם דרור.
<נאיף דעקה: לנו אין את הבעיות.
<נאיף דעקה: אנחנו לא מתגברים ברמה של "אגד" וברמה של "קווים".
<נאיף דעקה: הלו"ז (לוח הזמנים) הוא לו"ז כביכול כמו שצריך, הלו"ז מתוגבר.
<נאיף דעקה: משרד התחבורה עבד על זה וגם לנו היו הערות.
<נאיף דעקה: אז היו לנו חבלי לידה, הגברנו את הפעימות.
<נאיף דעקה: למדנו מזה ואנחנו - - -
ישראל אייכלר: אתם יודעים מתי יוצא ערב ראש חודש - - -
<דרור גנון: כן, הם גם יודעים ערב ערב ראש חודש.
<דרור גנון: הלוא במגזר החרדי יש ערב ערב, בערב שלפני יש כבר את הפעילות של לקראת הערב.
<דרור גנון: תאמין לי, הוא יכול להגיד לך את הכול מא' עד ת' גם ברמה - - -
<נאיף דעקה: אנחנו גם סגרנו עם קבלן משנה בירושלים.
<נאיף דעקה: דרור אישר את זה, קבלן מעל 20 אוטובוסים שהוא גם מתגבר בסופי שבוע בהתראה מאוד קצרה - - -
ישראל אייכלר: שמעתי שזה עובד טוב מאוד כי פעם היה צריך לשלוח אוטובוס מחיפה והיה צריך - - -
<נאיף דעקה: מחיפה, תל-אביב, נתניה.
<נאיף דעקה: לנו אין ריכוז כמו "אגד" שיש לו מרכז.
<נאיף דעקה: אין לנו את הדבר הזה וגם לא יכולים להחזיק כמות של אוטובוסים בירושלים.
<נאיף דעקה: במכרז יש את הסעיף של קבלן משנה אז יש לנו קבלן משנה.
<נאיף דעקה: תוך עשר דקות רבע שעה הוא - - -
ישראל אייכלר: טוב שאישרת לו את זה.
ישראל אייכלר: אתה רואה, כשאתה מאשר הכול בסדר.
<דרור גנון: אני לחצתי עליו שייקח.
<דרור גנון: את זה הם לא מספרים לך.
ישראל אייכלר: את זה לא מספרים.
ישראל אייכלר: מה קורה באשדוד בנסיעות שלכם?
ישראל אייכלר: לא שמעתי שיש בעיות?
<נאיף דעקה: אני יודע שהכול דופק כמו שצריך, אין בעיות, אין תלונות ואין כלום.
<נאיף דעקה: גם בוועדה הקודמת לא שמעתי הערות.
<נאיף דעקה: אם יש פניות אני אשמח, הרי מגיעות אלינו פניות ואנחנו בודקים את זה.
<נאיף דעקה: ראש עיריית בני ברק שלח לנו מכתב על 10 במרץ לתגבור של קווים.
<נאיף דעקה: אנחנו גם בתגבור - - - <קריאה:> מה יש ב-10 במרץ?
<נאיף דעקה: אני לא יודע.
<נאיף דעקה: הוא ביקש מעל 26 אוטובוסים נוספים.
<נאיף דעקה: <קריאה:> ה-26 במרץ זה שושן פורים.
<נאיף דעקה: לא ה-26 במרץ, זה ב-10 במרץ.
<נאיף דעקה: יש התאחדות עם אחד הרבנים במירון.
<דרור גנון: יש אירוע שהוא קבוע.
<נאיף דעקה: הם יודעים לפנות אלינו.
ישראל אייכלר: אה, ז' באדר.
ישראל אייכלר: בכול אופן עצם זה שאתם ערוכים זה טוב מאוד.
ישראל אייכלר: דפנה מארגון 15 דקות, עושים הרבה ביקורת בעניין של התחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: שמעת את כל הדיון, איך את רואה את זה מנקודת מבטו של הארגון?
<דפנה עורי: מארגון 15 דקות, רכזת פניות ציבור.
<דפנה עורי: אני חייבת לומר שבהמשך למה שאמרו, רבע מהפניות שמגיעות אלינו הן בקשר לדילוג על תחנות, שגם בתחנות במרכז העיר האוטובוסים פשוט מוצפים ופשוט אנשים מחכים לפעמים בבוקר - - -
ישראל אייכלר: גם בערים גדולות?
<דפנה עורי: גם בערים גדולות מחכים שלושה אוטובוסים שמדלגים עליהם כי הם מלאים בדרך כלל.
<עוזי יצחקי: איפה למשל?
<דפנה עורי: לדוגמה קן 56 של "קווים" שהוא קו מאוד מאוד עמוס - - -
ישראל אייכלר: איפה זה?
<דפנה עורי: תל-אביב.
<עוזי יצחקי: אתה יודע מה זה?
<עוזי יצחקי: <קריאה:> 56 זה יהוד.
<דפנה עורי: מיהוד והוא נוסע לרידינג ומתחבר בתל-אביב לעזריאלי.
<דרור גנון: לחכות שלושה אוטובוסים, אבל יכול להיות שהיה מקרה - - -
<דפנה עורי: זה לא מקרה.
<דפנה עורי: אני מדברת על - - -
<דרור גנון: תראו, אם זה קבוע - - -
<דפנה עורי: אלו דברים שחוזרים.
<דרור גנון: אני, רק בקשה אחת הרב אייכלר - - -
<דפנה עורי: קן 43 של "דן" זה אחד הקווים העמוסים שיש.
<דרור גנון: אני לא בא בטענה על התלונה, אני רק מבקש.
<דרור גנון: תראי, אני פונה, מותר לי גם לפנות לוועדה.
<דרור גנון: מעולה.
<דרור גנון: אנא מכם, תשלחו אלינו בבקשה.
<דרור גנון: "15 דקות" כל הזמן מספרים לנו מה הם מקבלים, מה הם מקבלים, מה הם מקבלים.
<דרור גנון: אנחנו לא מקבלים מכם כלום.
<דרור גנון: תשלחו לנו דוח עם כל התקלות, עם כל הבעיות.
<דרור גנון: תראו לנו, אני לא יודע.
<דרור גנון: את מקבלת וזה בסדר - - -
<שלומית אבינח: הוועדה מקבלת.
<דרור גנון: אני לא מדבר על הוועדה.
<דרור גנון: אני פניתי לוועדה.
<דפנה עורי: אנחנו מעבירים וגם מנחים כל אחד שפונה אלינו לפנות למשרד התחבורה.
<דרור גנון: אז הם לא פונים.
<דפנה עורי: ולפנות למפעיל.
<דפנה עורי: קו 31 בירושלים של "אגד" לרמות - - -
<דרור גנון: אני לא בטענה, אני מבקש, זו בקשה ולא טענה.
<דרור גנון: אני מבקש תעבירו אלינו.
<דרור גנון: אני מוכן לטפל.
<דרור גנון: לפעמים זו גם בקשה שיכולה להיות נגד המפעיל, זה לגיטימי.
<דרור גנון: יכול להיות שביקשו מהמפעיל תגבור ולא תגבר, יכול להיות שזה אחרת.
<דרור גנון: ברגע שאתם מעבירים אלינו אנחנו יודעים לטפל מלמעלה.
<דרור גנון: תעבירו אלינו, אנחנו נשמח לקבל.
<דרור גנון: אני רוצה לדעת אם יש כזאת בעיה, ספציפית נבדוק את זה.
<שלומית אבינח: יש לו שאלה אליך.
<שלומית אבינח: קו ירושלים - - - <קריאה:> במוצאי שבתות בלילה יש אפשרות להתקשר לחברות אם לא מגיע אוטובוס?
<דרור גנון: בטח, המוקד שלהן עובד.
<דרור גנון: ברשות המנכ"ל אני אעלה עוד נושא קטן.
<דרור גנון: אנחנו נמצאים בשלבים סופיים של בחירת זכיין למרכז מידע ארצי, כמו 8877 שהיה מופעל.
<דרור גנון: ברגע שזה יסתיים, אני מקווה שזה יהיה בחודש וחצי הקרובים, מרכז המידע הזה יעבוד 24 שעות.
<דרור גנון: 24 שעות, לא 7 ימים בשבוע, הוא יעבוד עד כניסת שבת ומצאת השבת.
<דרור גנון: יהיה ניתן לפנות אליו בכל שאלה כולל קווי לילה, כולל הכול וגם להעביר לשם תלונות כאלה ואחרות על כל הפעילות.
<דרור גנון: המרכז הזה יהיה מתוגבר עם כמות מוקדנים אדירה וגם ידע לתת מידע בזמן אמת של נסיעות.
<דרור גנון: זאת אומרת, זה אחת הבעיות שהעלו- - -
ישראל אייכלר: הוא יוכל להורות על הוצאת אוטובוסים נוספים?
<דרור גנון: הוא יכול בזמן אמת לדבר עם אנשי קשר של המפעילים.
ישראל אייכלר: אליך גם?
<דרור גנון: אלי כן, אבל זה פחות - - -
ישראל אייכלר: המפעיל צריך אישור משרד התחבורה.
<דרור גנון: הרב אייכלר, אני, אם יתקשרו אלי זה בסדר, אבל הזמן שייקח לי - - -
ישראל אייכלר: אתה תהייה מתואם עם מרכז המידע הזה?
<דרור גנון: כן, אנחנו נהייה - - -
ישראל אייכלר: כדי לאשר לחברה.
<דרור גנון: זה בוודאי.
<דרור גנון: בסוף אנחנו, יש לנו עיקרון ואמר אותו ציון בחצי פה.
<דרור גנון: קודם כל נעשה ונשמע, לא נשמע ונעשה.
<דרור גנון: המפעילים, אני חייב להגיד גם דבר לזכותם, גם יש להם אישור כזה או אחר וגם אם לפעמים כשאין להם באותו רגע נתון הם מבצעים ואחר כך אני יכול לגבות ואני מגבה בהרבה מקרים, אני מאשר הרבה מקרים ואני גם מבטל להם דברים אחרים.
<דרור גנון: כמו שציינת בהתחלה, קודם כל טובת הנוסע, הם קודם כל עושים.
<דרור גנון: זו ההנחיה הבסיסית שלנו, אנחנו לא מתעסקים בדברים אחרים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת למנכ"ל לסכם, את הדיון אם יש לך מה לומר.
<עוזי יצחקי: אני רק רוצה לציין ולומר שכמו שהבהרתי, אנחנו משקיעים הרבה מאוד כסף.
<עוזי יצחקי: נכון שיש עוד הרבה מה לעשות ואנחנו נשפר כל מה שצריך.
<עוזי יצחקי: אני באמת שמח על הדיון הזה, על הקשר אתכם להעביר את הדברים בזמן אמת, להציף את זה בפנינו, ואנחנו נטפל אל מול המפעילים.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות.
ישראל אייכלר: אני רק מקווה ש - - - עם החברות המפעילות - - -
<עוזי יצחקי: את זה אנחנו לא נוהגים לעשות.
<עוזי יצחקי: גם אם יש דברים זה הכול בבית.
ישראל אייכלר: כי מי שסובל בסוף זה הנוסע על הכביש.
ישראל אייכלר: אם החברה אומרת שמשרד התחבורה לא מאשר, משרד התחבורה אומר שהחברה חייבת והאזרח נשאר בתחנה אז לא עשיתם מאומה.
<עוזי יצחקי: חלילה, לא.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את זה בכמה משפטים.
ישראל אייכלר: הוועדה מברכת את העבודה המרובה והטובה שעושה משרד התחבורה והחברות המפעילות לטובת משתמשי התחבורה הציבורית, ברוב המקרים.
ישראל אייכלר: משרד התחבורה מתבקש להנחות את המפעילים לא להשאיר נוסעים בתחנות, לא בינעירוניות ולא עירוניות, מתי שיש אנשים בתחנה צריך לשלוח תגבורים בלי בירוקרטיה מיותרת ובלי עיכובים.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את דברי משרד התחבורה שאופן ההתחשבנות במשרד התחבורה בין חברות יכללו תשלום לנסיעות שבוצעו בפועל ולא יהיה עיכוב נסיעות.
ישראל אייכלר: בכל המסופים החדשים יש לדאוג לתנאי המתנה נאותים ושירות בסיסי לנהגים בכל ערי הארץ, בעיקר במקומות שעדיין אין את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה בפניה את הודעת מנהל אגף בכיר בתחבורה ציבורית שבקרוב, מה זה בקרוב?
<דרור גנון: מרכז מידע, עכשיו זה נמצא בשלבים סופיים של בחירה.
<דרור גנון: בחודש וחצי הקרובים נבחן זכיין, אני מקווה, ואז הוא יתארגן.
ישראל אייכלר: שעד חודשיים.
<דרור גנון: כן, לקראת הקיץ.
ישראל אייכלר: עד חודשיים יוקם מרכז מידע שיפעל 24 שעות ביממה חוץ משבתות וחגים, יקבלו מידע ותלונות ותגבורים ככל הנדרש בתחנות.
ישראל אייכלר: עוד נקודה אחת אחרונה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה לסיים את הדיונים במשרד המשפטים לגבי הנוסע ה-11, מה שאנחנו קוראים, לגבי התקנה שאסור לקחת יותר מעשרה נוסעים בעמידה.
<דרור גנון: זה לא תקנה, זה פסיקה של בית המשפט העליון.
ישראל אייכלר: פסיקה, אבל צריך לחריג - - -
<דרור גנון: בית המשפט הנחה אותנו - - -
<עוזי יצחקי: פה אני רוצה שנהיה מדויקים.
<עוזי יצחקי: עופר, מה אנחנו יכולים לעשות כי אני רוצה שהסיכום יהיה מדויק ולא שנגיד סתם משהו שהיושב יקבע משהו שלא נעמוד בו.
<עוזי יצחקי: יש דיבורים עם משרד המשפטים?
<כעופר לוי: כרגע כן.
<כעופר לוי: כרגע יש פסק דין של בית המשפט העליון.
<כעופר לוי: הייתה עתירה לבג"צ, זו ההחלטה שהתקבלה.
<כעופר לוי: כרגע עובדים עם משרד המשפטים כדי לאבחן - - -
<שלומית אבינח: לוח זמנים.
<עופר לוי: אני לא יכול לתת לוח זמנים כי זה משרד המשפטים.
<עופר לוי: כדי לאבחן את מקצת הפסיקה לגבי נסיעות מסוימות.
<עופר לוי: כפי שדרור אמר, שיהיו נסיעות מסוימות שיתאפשר כן לקחת את הנוסע ה-11 ומעלה.
<עופר לוי: המהלכים האלה הם מהלכים - - -
<עוזי יצחקי: ומה נראה לך, איך אתה מתרשם בדיונים מולם, יש על מה לדבר?
<עוזי יצחקי: לפעמים הם אומרים לך: 'תשמע, אני לא הולך להסתבך עם בית המשפט, זה גם משהו שאנחנו הסכמנו', אתה מבין.
<עוזי יצחקי: אני זוכר.
ישראל אייכלר: גם אני אפנה לשרת המשפטים.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה ליצור קשר עם משרד המשפטים, גם הוועדה תפנה למשרד המשפטים, לחריג תחנות ביניים מתקנת הנוסע ה-11.
<עופר לוי: זה לא לחריג, זה לאבחן מספר מסוים של נסיעות.
ישראל אייכלר: למה לא תחנות?
<עופר לוי: מדובר על האוטובוס.
<דרור גנון: על הקווים עצמם.
<דרור גנון: התחנה היא אחד מהמרכיבים, אבל הקו צריך להיות.
ישראל אייכלר: אני אומר לך שבג"צ לא יאשר החרגת קווים.
ישראל אייכלר: הוא יאשר החרגת נוסעים שנשארים בתחנה שאפשר לקחת.
ישראל אייכלר: הוא לא יאשר לך חריגות של קווים.
ישראל אייכלר: למה בקו זה יהיו 20 נוסעים ובקו זה - - -
<דרור גנון: יש קווים שהיכולת הצפייה שלך מראש של נוסעים בתחנות, יש לנו הסבר מקצועי לזה.
ישראל אייכלר: אולי ננסח את זה.
<דרור גנון: בסדר גמור, יש לנו הסבר מקצועי לזה.
<דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו מראים בצורה מקצועית.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם שבאתם.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים למצות את הדיון.
ישראל אייכלר: היות וזה דיון המשך לא צריך להתחיל את כל הפרשה מחדש.
ישראל אייכלר: אנחנו מתמקדים במקרים של ילדים עד גיל 3 ובוגרים מעל גיל 21 שאינם במערכת החינוך והמוסעים לגנים מיוחדים למרכזי יום.
ישראל אייכלר: ההבדל בין ילדים שהם בבתי ספר, האחריות לילדים אלה היא של משרד החינוך, הילדים האלה הם באחריות משרד הרווחה בשיתוף השלטון המקומי .
ישראל אייכלר: אנחנו דיברנו שיש הסדרה, באופן חלקי, להסעתם של נכים הלוקים בפיגור שכלי, אך עדיין לא הוסדר מימון הסעתם של נכי שיתוק מוחין, אוטיסטים במצב קשה.
ישראל אייכלר: ההורים נדרשים לשלם סכומי עתק, אלפי שקלים, מדי חודש.
ישראל אייכלר: דובר גם על הבעיה של הנהגים שמסיעים אותם, אני לא יודע עד כמה אנחנו יכולים להיכנס לפרט על אופי הנהגים או של ההתנהגות שלהם.
ישראל אייכלר: לגבי הבעיה של היעדר מקומות לימוד, מרכזי יום עבור אוכלוסיות אלה, יש מקומות אך אין מספיק הסעות, צריך הסעות ואין הסעות ואין חברות הסעות.
ישראל אייכלר: ההורים נאלצים להסיע את הילדים בעצמם.
ישראל אייכלר: בימיו של חבר הכנסת אזולאי, שהיה יושב ראש הוועדה לפניות הציבור, הוסדרה סוגיית ההורים שמסיעים את ילדיהם, שהם יקבלו השתתפות של המדינה והחזר הוצאות, אבל הם צריכים לעמוד בקריטריונים שקבע משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: אדוני, הדיון הזה הוא לא לבקשתך, אז למה זה תשאיר אותנו לבד?
<אבנר עורקבי: יש ילדים בחוץ.
<נעמי מורביה: הוא הביא את הילד שמדובר עליו ואת ההורים, לא מאפשרים להם להיכנס.
ישראל אייכלר: אנחנו נמשיך את הדיון עד שהם יבואו.
<נעמי מורביה: אני הסברתי לכבוד הרב למה אבנר נשאר בחוץ.
ישראל אייכלר: טוב שהסברת לי, כי הוא ביקש את הדיון, הוא רדף אחרינו הרבה זמן.
<חנה שביט: אדוני, אני הוזמנתי לפה באותו עניין כדי לתת את העדות שלי בלי הילדה.
ישראל אייכלר: בדרך כלל אנחנו פותחים את הדיון עם הפונים.
ישראל אייכלר: את פנית, בבקשה.
<חנה שביט: שמי חני שביט.
<חנה שביט: אני מתגוררת במושב קדרון על יד גדרה.
<חנה שביט: יש לי בת עם שיתוק מוחין, נכה 100%, בת 26.
<חנה שביט: מזה למעלה מ-4 שנים אני מסיעה אותה למרכז יום לנכים קשים שמפעילה "איל"ן" בספיבק ברמת גן.
<חנה שביט: זה אומר שאני מדי יום, ארבעה ימים בשבוע, אני ארבע שעות על הכבישים.
<חנה שביט: בבוקר אני נוסעת וחוזרת ובצהריים אני מחזירה הביתה.
<חנה שביט: זה פקקים, זה בלגן.
<חנה שביט: הסיבה שאני מסיעה אותה, בזמנו כשדיברנו על הסעה מסודרת הם דרשו 600 שקל ליום בשביל להסיע אותה הלוך וחזור.
<חנה שביט: זה לא מתקבל על הדעת.
<חנה שביט: הסיבה שאני נוסעת לרמת גן, כי האופציה השנייה היא בבאר שבע.
<חנה שביט: אין באמצע, אז אין בררה.
<חנה שביט: זה אני באה מקדרון, טל ממושב גאליה, זה חברים שמגיעים מרחובות, מרמלה, מגן יבנה וכולם נוסעים כל יום לרמת גן.
<חנה שביט: כנ"ל מהכיוון השני מגיעים כי אין, פשוט אין.
<חנה שביט: בזמנו אני עליתי לשידור "הכל בסדר" בגלי צה"ל, עלה מולי דוקטור אלישר שהבטיח חגיגית קבל עם בשידור שתוך חצי שנה יקומו 7 מכרזים.
<חנה שביט: לא הוקמו, לא יצאו מכרזים ולא כלום, שום דבר.
<חנה שביט: אין שום דבר באמצע, אין שום פתרונות.
<חנה שביט: דובר עכשיו על השתתפות של הורה מלווה, אני לא ידעתי מזה.
<חנה שביט: חשוב מאוד, "אילן" מעבירים לנו כל חודש צ'ק על סך 1,200 שקל שזה אמור להיות, כך הבנתי, ההשתתפות שלי בהסעות שאמורה לספק לי הרשות המקומית, רק שאני אף פעם לא ידעתי שהרשות המקומית אמורה לספק תמורת ההשתתפות שלי עד 1,200 שקל.
<חנה שביט: בקיצור, העסק הזה הוא סיפור סיפור.
<חנה שביט: שלחתי מכתבים, שלחתי, דיברתי וצעקתי, הרמתי ידיים והתייאשתי ואני ממשיכה להסיע ובזה זה נגמר.
<חנה שביט: אין דרך אחרת, כי האופציה השנייה היא - - -
ישראל אייכלר: זאת אומרת, את בכלל לא ידעת שיש לך זכאות לקבל החזר?
<חנה שביט: לא, אף אחד לא טרח לידע אותי, עד הבוקר לא ידעתי על דבר כזה.
ישראל אייכלר: יש למישהו מושג מהם הקריטריונים לקבלת החזר כזה?
<דניאל כץ: שלום, דני כץ ממשרד הרווחה.
<דניאל כץ: אני מפקח ארצי אגף מש"ה – אגף למוגבלות שכלית התפתחותית.
<דניאל כץ: אני לא הוסמכתי לדבר בשם אגף השיקום.
<דניאל כץ: בעצם בתה של הגברת שייכת לאגף השיקום .
<דניאל כץ: אני יכול להגיד לגבי האוכלוסייה שלנו שכן יש לנו סידורים להסעות.
<דניאל כץ: אני כן יודע שההשתתפות בהסעה באגף השיקום נכללת בעלות ההועדה, בעצם התשלום שהמשרד מעביר למסגרת עבור הטיפול - - -
<שלומית אבינח: ההסדר לא חל על הורים מסיעים, הם לא זכאים להחזר?
<שלומית אבינח: אף אחד לא יודע לענות על השאלה הזאת?
<דניאל כץ: אני לא יודע אם אפשר לקחת חלק מדמי ההועדה האלה ולהחזיר אותם להורים.
<חנה שביט: אנחנו מקבלים מתוך זה 1,200 שקל.
<חנה שביט: זה מה ש"אילן" אומרים שעולה להם ההסעה במטרופולין ואז הם נותנים לנו את זה.
ישראל אייכלר: אולי אלו כספי ההחזר שאנחנו מדברים עליהם?
<חנה שביט: חברים, זו בדיחה, מה זה 1,200 שקל?
<חנה שביט: זה בקושי מכסה לי שבוע של נסיעות.
<חנה שביט: אני מדברת - - -
ישראל אייכלר: תגידי עוד פעם מאיפה את.
<חנה שביט: ממושב קדרון לרמת גן.
<חנה שביט: זה דרומית לרחובות.
<חנה שביט: אני נוסעת כל יום לרמת גן.
<חנה שביט: אני מדברת על שעה בכל כיוון בפקקים, פעמיים כל יום, בוקר וצהריים.
ישראל אייכלר: איך זה לגבי החזרי הוצאות במערכת השלטונית הכוללת כשמקבלים החזר הוצאות על ק"מ?
<חנה שביט: סליחה כבוד הרב, הרשות המקומית שלי, שהיא המועצה האזורית גבעת ברנר, הסכימה בזמנו להעמיד סכום, תרומה מטעם המועצה.
<חנה שביט: בהתחלה הם השוו את זה ל-1,200 שקל ש"אילן" נותנים לנו תמורת דוח נוכחות.
<חנה שביט: הייתי חייבת להגיש כל חודש דוח נוכחות של הבית במרכז.
<חנה שביט: שנה אחרי זה הורידו את זה ל-800 שקל, שנה אחרי זה הפסקתי לבקש נדבות.
ישראל אייכלר: זה לא נדבות, זה מגיע לך.
<חנה שביט: לא מגיע, זו בדיוק הנקודה.
<חנה שביט: אני צריכה להוכיח ככה ולבקש ככה ו- - -
ישראל אייכלר: להוכיח שהילדה נסעה זה - - -
<חנה שביט: לא, אבל אני צריכה לבקש את האישור הבסיסי, אני צריכה למלא דוח, לתת זה, לתת זה.
<חנה שביט: חברים, לא.
<חנה שביט: אם אתם חושבים שלא מגיע לי אז לא, אל תעשו לי טובות, באמת.
<חנה שביט: למזלי הרב יש לי את האמצעים לזה, אני לא צריכה את הטובות שלהם.
<חנה שביט: אני שמחה מאוד לכל עזרה, אבל לא צריך, אני יכולה להסתדר לבד.
<חנה שביט: הנקודה היא, מה שמכעיס ומה שמקומם בכל הסיפור הזה שהמדינה לא משתתפת.
<חנה שביט: התחושה שלנו היא שברגע שהילדים שלנו מגיעים לגיל 21 הם נהיים רמבו.
<חנה שביט: אומרת לנו מדינת ישראל, 'הורים יקרים, שמחנו להיות אתכם עד עכשיו בחינוך מיוחד.
<חנה שביט: מעכשיו, נתראה בשמחות, תסדרו לבד'.
<חנה שביט: זאת התחושה שלנו, מפקירים את הילדים שלנו.
<חנה שביט: מגיעים לגיל 21 – גמרנו.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, המוסד אליו את שולחת את הבת לא ממומן על ידי המדינה?
<חנה שביט: הוא ממומן על ידי המדינה, אבל אני גם אמורה להגיע לשם וזה נחמד.
ישראל אייכלר: אומר העו"ס דניאל כץ, אם הבנתי אותו נכון ואולי תתקנו אותי, הסכום שהם משלמים למוסד כולל את ההסעה של הבת שלך.
ישראל אייכלר: הם צריכים להביא ולהחזיר אותה.
ישראל אייכלר: הבנתי נכון?
ישראל אייכלר: אם הם לא מביאים אותה אז - - -
<חנה שביט: לאחד ההורים היה ויכוח מול משרד הרווחה.
<חנה שביט: ההסעה היא עד בני ברק, הם גרים בגני תקוה שזה עניין של עוד 5 דקות נסיעה.
<חנה שביט: הייתה לו מלחמת עול מול משרד הרווחה, יש לי בבית את ההעתקים של המכתבים לפני שנים, "תכללו את הבן שלי' , 'לא, לא.
<חנה שביט: אתם כבר מטרופולין, אתם לא מטרופולין והם כבר פריפריה'.
<חנה שביט: אז יש גם את "יד שרה", אבל "יד שרה" לא מסיעים מכל מקום, לא בכל מקום יש להם הסעה ולא בכל מקום יש את האפשרות להסיע.
<חנה שביט: יש 4-5 רכבים של "יד שרה" שמגיעים כל בוקר.
ישראל אייכלר: לא יאמן לשמוע דברים בירוקרטיים שכאלה 'כן מטרופולין לא מטרופולין'.
ישראל אייכלר: זה מזכיר לי את ה"רב קו".
<חנה שביט: כך זה עובד.
<חנה שביט: אני נלחמת ואני רבה ואני מדברת אל הקיר.
ישראל אייכלר: עולם משוגע, סליחה על הביטוי.
ישראל אייכלר: אין היגיון שהוא נוסע לבני ברק כן ולגני תקווה לא.
<חנה שביט: בוודאי שאין היגיון.
<חנה שביט: הם לא מקבלים הסעה, הם מקבלים 1,200 שקל לחודש.
ישראל אייכלר: אבנר בבקשה.
<אבנר עורקבי: בוקר טוב, אבנר עורקבי יושב ראש ארגון אהב"ה – ארגון הנכים בישראל המיוחד וחבר בפורום הנכים.
<אבנר עורקבי: אנחנו קיבלנו מספר פניות של הורים שיש להם בעיות בהסעות.
<אבנר עורקבי: בין היתר, פניות רבות בקשר לילדים מתחת לגיל 3 ומגיל 21.
<אבנר עורקבי: יש לנו ילד שצריך להיכנס, הוא נמצא בכניסה.
<אבנר עורקבי: הוא בעצם בבית, הוא עם שיתוק מוחין והוא אמור להגיע למרכז שיקום בכפר סבא, אם איני טועה משערי תקווה.
<אבנר עורקבי: המועצה דורשת מהם כסף, 18 אלף שקל שיסיעו את הילד למרכז שיקום.
<אבנר עורקבי: כמובן שהמשפחה לא משופעת בכסף, אם יחידנית, היא לא מרוויחה את ה-20 אלף שקל בחודש כמובן.
<אבנר עורקבי: היא צריכה לשלם את זה למועצה על מנת שהילד שלה יגיע למרכז שיקום.
<אבנר עורקבי: פנייה שנייה שהייתה לי, אימא לילד מתחת לגיל 3 - - -
ישראל אייכלר: בו נתמקד בילד הזה.
<אבנר עורקבי: הוא צריך להגיע והוא - - -
ישראל אייכלר: הם יספרו בעצמם.
<אבנר עורקבי: יש לי את הגיל הרך היום.
<אבנר עורקבי: יש לי ילד בגיל 3 שאימא שלו, כתוצאה מכל התופעות סביבה, היא כרגע שוכבת בבית חולים בשמירת הריון.
<אבנר עורקבי: משום מה הילד שלה בן ה-3 שאמור להגיע למרכז שיקום מתל אביב לבני ברק, ל"עזר מציון" מעון שיקומי.
<אבנר עורקבי: הם פספסו פעמיים את ההסעה.
<אבנר עורקבי: פספסו את ההסעה אז ההסעה ברחה להם.
<אבנר עורקבי: כשהאימא, כשהיא באה לדבר שאלה את הנהג 'מה קרה, הרבה שנים אתה לוקח את הילד שלי ועכשיו לא.
<אבנר עורקבי: מה קרה ברחת לו'.
<אבנר עורקבי: הוא התחיל לצעוק: 'לא לוקח את הילד שלך, לא בא לקחת את הילד שלך'.
<אבנר עורקבי: דין ודברים לא כל כך תקין כמו שאומרים.
<אבנר עורקבי: האימא פחדה להסיע את הילד שלה יותר, היא ביקשה שהעירייה תדאג להסעה אחרת.
<אבנר עורקבי: אמרו לה לא, 'גברתי, את צריכה להיות בשעה' כך וכך 'למטה'.
<אבנר עורקבי: דבר ראשון אני קובל על זה, על קביעת השעה ושאתה צריך לעמוד בשעה הזאת.
ישראל אייכלר: יש עוד ילדים שנוסעים באותה הסעה?
ישראל אייכלר: אתה מבין למה הם רוצים שהם יהיו בזמן.
<אבנר עורקבי: אני קובל על זה ואני תכף אסביר למה אני קובל על זה.
<אבנר עורקבי: אנחנו הגענו יחד עם האימא, ביקשו מהאימא להגיע לברור, לשימוע בעיריית תל אביב, נמצאים פה החברים.
<אבנר עורקבי: ביקשו ממנה לחתום על מסמך - -
<אבנר עורקבי: שהיא מתחייבת להגיע בשעה מסוימת.
ישראל אייכלר: מה זה מתחייבת?
<אבנר עורקבי: בניגוד לחוק.
ישראל אייכלר: היא עובדת אצלם?
<אבנר עורקבי: שאם היא לא תוריד את הילד בשעה מסוימת לא תהיינה לה יותר הסעות.
<אבנר עורקבי: האימא מספרת לי שזאת שאחראית על ההסעות אמרה שהיא תעניש אותה, היא לא תיתן לה יותר הסעה.
<אבנר עורקבי: כך היה.
<אבנר עורקבי: הילד היה במשך שבוע, אני דיברתי איתה - - -
ישראל אייכלר: מתי היה הסיפור הזה?
<אבנר עורקבי: הסיפור הזה היה לפני כחודש וחצי.
ישראל אייכלר: מה קורה היום?
<אבנר עורקבי: היום מצאו סידור לילד דרך הרווחה למשך שלושה חודשים עד שהאימא תלד.
<אבנר עורקבי: מצאו לו סידור אחר.
<אבנר עורקבי: זאת אומרת, יש לו הסעה נפרדת שבאה לאסוף אותו - - -
ישראל אייכלר: למה, כי היא לא יכולה לעמוד בזמן?
<אבנר עורקבי: זה ברור.
<אבנר עורקבי: אני אסביר את עצמי.
<אבנר עורקבי: ילד נכה כשהוא קם בבוקר אז הוא קם, יופי.
<אבנר עורקבי: בשעה מסוימת הוא מוכן, אבל פוק התחלק לו, בשעה 07:20 התפלק לו, טיטול צריך להחליף לו.
<אבנר עורקבי: מה עושים, אז ההסעה תברח, לא מחכה, לא מחכה.
<אבנר עורקבי: לא מעניין אותם הם הולכים ככה כמו ספר.
<אבנר עורקבי: הילד לא אשם, תינוק בגיל 3 הוא לא אשם.
<אבנר עורקבי: גם האימא לא אשמה.
ישראל אייכלר: מה אתה מציע לילדים האחרים שמחכים ברחוב?
<אבנר עורקבי: מה אני מציע, יש ברוך ה', אנחנו משופעים בתקשורת, טלפונים.
<אבנר עורקבי: אני בעוונותיי הרבים באחת השנים עסקתי בהסעות והייתי מתקשר לפני שאני מגיע לילד, מתקשר הביתה.
<אבנר עורקבי: 'שלום אבא', הייתי לוקח אותו מרחוב ש"ך.
<אבנר עורקבי: 'שלום אבא, אתה מוכן, הילד מוכן' .
<אבנר עורקבי: אומר לי 'כן, עוד כמה דקות.
<אבנר עורקבי: כרגע הוא בשירותים', אז אני יודע שהילד בא.
<אבנר עורקבי: אם הילד לא בא אני לא אעבור דרכו.
<אבנר עורקבי: כך אתה מייתר לך את ההסעה.
ישראל אייכלר: בכלל בהסעות יש נהגים שהם אדיבים ויש נהגים - - -
<אבנר עורקבי: אני מדבר על ילדים בעלי צרכים מיוחדים שיש להם הרבה בעיות.
<אבנר עורקבי: אתה לא יכול לדעת מה קורה עם הילדים האלה, הם יכולים להסתבך ברגע אחד ואת זה שנינו יודעים, כולכם יודעים את זה.
<אבנר עורקבי: אז אם הילד לא יכול לרדת בזמן מהבית אז צריך לעמוד עליו ולהגיד לו 'אם אתה לא תגיע לא תהייה לך הסעה?' כך הילד סבל במשך שלושה-ארבעה ימים, לא נסע לגן.
<אבנר עורקבי: אם ההורים לא הביאו אותו לגן והחזירו אותו בחזרה מהגן - - -
ישראל אייכלר: תודה רבה אבנר.
ישראל אייכלר: אני רוצה תשובה מעיריית תל אביב, גברת עקיבא.
<יעל אור: אני יעל אור, מנהלת השירות לנכויות התפתחותיות.
<יעל אור: קודם כל אני רוצה לומר שמה-8 בחודש - - -
<שלומית אבינח: רק אל תגידי את השם לפרוטוקול כי האימא לא נמצאת.
<שלומית אבינח: לא להגיד את השם לפרוטוקול - - -
ישראל אייכלר: את שמו של המטופל לא להגיד.
<יעל אור: הפעוט.
<שלומית אבינח: הפעוט, את שם המשפחה לא להגיד כי האימא לא נמצאת.
ישראל אייכלר: זה כלל בכל הנושאים שאנחנו מטפלים.
<שלומית אבינח: להגיד במה מדובר, באיזה נושא ואת שם המשפחה לא להגיד לפרוטוקול.
<יעל אור: בסדר.
<יעל אור: קודם כל אני רוצה לומר שהפעוט משולב באופן סדיר בהסעה, החל מה-8 בדצמבר הוא מגיע באופן סדיר וקבוע בעקבות אישור של משרד הרווחה שנתן לשלושה חודשים באופן חריג ביותר לפצל את ההסעה ולתת לו הסעה נפרדת.
<יעל אור: בתקופה הזאת נתבקשה העירייה על ידי המשרד שבמשך שלושת החודשים לעשות בחינה של המצב ואת המשך הצורך, כי זה לא משהו שהוא אוטומטי והוא מובן מאליו.
<יעל אור: <קריאה:> לא במסגרת התקנות.
<יעל אור: לא במסגרת התקנות, כי משרד הרווחה מסיע כמה פעוטות ביחד, שניים-שלושה לפי הצורך.
<יעל אור: <קריאה:> יש כמה שנוסעים בהסעה.
<יעל אור: כאן מדובר במונית.
ישראל אייכלר: יש מי שאחראי על התנהגות הנהגים או שאלו חברות פרטיות שאין לכם שליטה עליהן.
<יעל אור: יש לנו מכרז ואנחנו אחראים עליהם באמצעות - - -
ישראל אייכלר: אז יש לכם אפשרות להגיד למנהל של החברה הזאת שאם אתה רוצה להמשיך במכרז הנהגים שלך חייבם לדעת שאלו לא ילדים רגילים.
ישראל אייכלר: גם על ילד רגיל לא צריך לצעוק, אבל נניח שלילד רגיל לא קרה שום דבר ולילד כזה, זו לא דרך.
<יעל אור: הנהגים הם לא אלה שמחליטים על שעות ההסעה.
<יעל אור: אנחנו קובעים את השעה.
ישראל אייכלר: אני מדבר על מישהי שאיחרה להסעה.
<יעל אור: שוב, אני לא יודעת, בגלל שהאימא לא נמצאת והיא לא חתמה על ויתור סודיות, כמה אני יכולה להגיד וכמה לא.
<יעל אור: אני רוצה להגיד ששעת ההסעה נקבעת לפי המרחק של המעון מהבית.
<יעל אור: המעון הזה הוא בבני ברק והם גרים בתל אביב.
<יעל אור: מה שקבוע זה שעת פעילות ההסעה ושעת פעילות המעון, כך שאם הפעילות של המעון מתחילה בשעה 08:00 ויש שלושה פעוטות וצריך להגיע בבוקר עם פקקים לבני ברק, אז זה מה שמכתיב את שעת הנסיעה.
<יעל אור: <קריאה:> המעון נפתח ב-07:30 והילדים מגיעים לקראת 08:00.
<יעל אור: נכון.
<יעל אור: אז נוצר מצב שאנחנו מחויבים גם לפעוטות הנוספים באותה הסעה.