GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: עכשיו אתה ואני יודעים שזה בחצור, אבל - - -
אליעזר סלומינסקי: בחצור הגלילית.
אליעזר סלומינסקי: והסיפורים שם מעייפים ומתישים בצורה נוראה.
אליעזר סלומינסקי: יש פטנט אחד, וסליחה שאני אומר.
אליעזר סלומינסקי: כל בעיה שיש לי, אמיתית, אני שולח לתלונות הציבור.
אליעזר סלומינסקי: אני שולח העתק לטל-אור ותוך יומיים זה מסודר.
אליעזר סלומינסקי: הם רואים שאני רציני - - -
ישראל אייכלר: איזה תלונות הציבור, איפה?
אליעזר סלומינסקי: או אליכם, או למבקר המדינה.
אליעזר סלומינסקי: שלחתי כמה פעמים, תוך יומיים זה הסתדר.
אליעזר סלומינסקי: פשוט, הם ראו שאני צודק בטענות שלי, ואני לא מגזים.
אליעזר סלומינסקי: חמש תלונות שלחו לי ויש לי את זה פה, תוך יומיים זה הסתדר בגלל שקיבלו את הפקס שפניתי למבקר המדינה.
אליעזר סלומינסקי: זו דוגמא טובה לכולם.
אליעזר סלומינסקי: הדוגמא האחרונה שהייתה לי וזה מזעזע, יש לי לא אישה, הבעל.
אליעזר סלומינסקי: לאישה זה היה מסודר.
אליעזר סלומינסקי: הבעל התחיל לעבוד בחינוך עצמאי, הוא קיבל תלוש רק בחודש העשירי על התשיעי, לא נתנו לו דרגה, עד שמשרד החינוך העצמאי יכתוב בצורה ברורה – א', ב', ג' למה הוא לא קיבל תלוש בתשיעי, ואיך זה היה ולא אפשרו לו את זה.
אליעזר סלומינסקי: שלחתי את זה אליכם, שלחתי פקס אליהם, תוך יומיים בזה מסודר.
אליעזר סלומינסקי: פשוט.
אליעזר סלומינסקי: יש לי פה את המסמכים.
אליעזר סלומינסקי: כתוב בצורה ברורה בחינוך העצמאי שאם היה לו תלוש בתשיעי, בעשירי שילמו לו את זה.
אליעזר סלומינסקי: הם לא משלמים.
אליעזר סלומינסקי: מה איכפת לכם מהאבא?
אליעזר סלומינסקי: האמא בסדר.
אליעזר סלומינסקי: סיפור אחר.
אליעזר סלומינסקי: האבא הביא תלוש, שם שעות מחלה לא היה ברור.
אליעזר סלומינסקי: ביטלו את זה.
אליעזר סלומינסקי: מה איכפת לך שעות מחלה של האבא?
אליעזר סלומינסקי: התלוש בסדר?
אליעזר סלומינסקי: הכל בסדר?
אליעזר סלומינסקי: לא.
אליעזר סלומינסקי: אם המעביד לא כותב לידי כחוק, אין הנחה.
אליעזר סלומינסקי: למה?
ישראל אייכלר: למען הקיצור אני לא אשאל אותך מה זה שעות מחלה.
ישראל אייכלר: אדם חייב להיות חולה?
ישראל אייכלר: יש לו זכות כשהוא חולה אז - - -
אליעזר סלומינסקי: שיהיה פירוט בדיוק כמה שעות הוא ניצל.
אליעזר סלומינסקי: מה זה איכפת לכם?
אליעזר סלומינסקי: בפירוש?
אליעזר סלומינסקי: אפשר לבדוק את זה.
ישראל אייכלר: כמה שעות הוא היה חולה?
אליעזר סלומינסקי: יש את זה יפה מאד, כתבתי את זה.
אליעזר סלומינסקי: דבר נוסף שאני רוצה לציין, כל פעם חסר משהו חדש.
אליעזר סלומינסקי: יש לי פה רשימה – 10 טפסים בשנה.
אליעזר סלומינסקי: תגידו הכל בפעם אחת.
אליעזר סלומינסקי: עכשיו תעודת זהות, מחר אישור מעסיק, מחר זה.
ישראל אייכלר: אין איזה טופס שכולל את כל הדרישות?
אליעזר סלומינסקי: הם יודעים לזרוק על אנשים.
אליעזר סלומינסקי: ממצאים המצאות שהמחוקק לא קבע אותם.
אליעזר סלומינסקי: ממציאים דברים.
אליעזר סלומינסקי: יש לי מוכח לחודש מסמכים על הכל.
אליעזר סלומינסקי: יש לי עוד סיפור הכי מזעזע.
אליעזר סלומינסקי: אמא שקיבלה.
אליעזר סלומינסקי: אני דיברתי בחודש דצמבר עם הפקידה, אמרה זה בסדר, עד סוף יוני הכל מסודר.
אליעזר סלומינסקי: היא לא יודעת.
אליעזר סלומינסקי: חודשיים היה כל המסמכים.
אליעזר סלומינסקי: מה חסר?
אליעזר סלומינסקי: שום דבר לא חסר.
אליעזר סלומינסקי: תוך יומיים היא שלחה לי תשובה.
אליעזר סלומינסקי: חודשיים.
אליעזר סלומינסקי: שפירא, יש לי את הפרטים פה.
אליעזר סלומינסקי: חודשיים לקח עד שאישרו אותה.
אליעזר סלומינסקי: לא היה ילד שבסוף לא קיבל הנחה, אבל למה לטרטר שלושה חודשים?
אליעזר סלומינסקי: ההורים צריכים ואני מסבסד אותם שלושה חודשים, טלפונים בלי סוף.
אליעזר סלומינסקי: למה לא לתת להם.
אליעזר סלומינסקי: אני הבנתי דבר אחד.
ישראל אייכלר: תסכם.
אליעזר סלומינסקי: אני רוצה לסכם.
אליעזר סלומינסקי: דבר ראשון, אם מוכח שטרטרו סתם את האמא, שיהיה פיצוי.
אליעזר סלומינסקי: הם יידעו שיהיה פיצוי קטן.
אליעזר סלומינסקי: לא חשוב, 100 שקלים, 200 שקלים.
אליעזר סלומינסקי: אם יידעו שההתנהלות לא נכונה, ישלמו 100 שקלים.
אליעזר סלומינסקי: מתנהגים אחרת.
אליעזר סלומינסקי: דבר נוסף, דברים שלא שייכים לשעות העבודה של האמא, אל תעכבו.
אליעזר סלומינסקי: אם המעסיק לא הפריש שעות מחלה כמו שצריך, מה אתה מעכב?
אליעזר סלומינסקי: דבר נוסף, האמא התחילה לעבוד אחרי חופשת לידה, ביטלו את ההנחה.
אליעזר סלומינסקי: היא לא עובדת.
ישראל אייכלר: אמרנו בדיון הקודם שצריך באופן אוטומטי לאפשר לה את ההמשך.
אליעזר סלומינסקי: זה אוטומטי.
אליעזר סלומינסקי: זה צריך להיות מסודר.
אליעזר סלומינסקי: למה לטרטר אותנו?
ישראל אייכלר: אז אולי נשמע תיכף בשורה בעניין הזה שאתה אומר אחד.
ישראל אייכלר: יש לנו עוד מקרה אחד של פונה, ופה זה סיפור ממש קפקאי מה שנקרא.
ישראל אייכלר: מדובר במעון שהוא מוען פרטי.
ישראל אייכלר: אולי אתה תספר, חיים ברין מבית"ר עילית, מה סיפור המעון שלכם.
יצחק ברין: יצחק ברין.
יצחק ברין: אנחנו קיבלנו מעון.
ישראל אייכלר: שזה מעון פרטי או של משרד הכלכלה?
יצחק ברין: של משרד הכלכלה.
יצחק ברין: ובשביל לקבל סמל, נדרש כל מיני אישורים.
יצחק ברין: אחד מזה זה גם שהאדריכל של התמ"ת צריך לבוא ולעשות התאמה עם האדריכל שבנה את זה, שהכל בסדר.
יצחק ברין: עכשיו, הגיע אצלנו קצת באיחור אמנם, אבל בסוף הגיע האדריכל ויום אחרי שהוא היה ועשה את מה שצריך, את הבדיקה, אז פקע החוזה בינו לבין משרד הכלכלה והוא לא יכול היה להנפיק את ה - - -
ישראל אייכלר: זאת אומרת הוא פרילנסר של משרד הכלכלה, של האדריכל שעובד איתם, וזה בינו לבין המשרד.
יצחק ברין: משרד הכלכלה דורש שכל מעון לפני שהוא מקבל סמל, אז - - -
ישראל אייכלר: אבל הוא לא עובד של משרד הכלכלה.
יצחק ברין: לא, לא, הוא לא עובד.
יצחק ברין: יש חוזה ביניהם.
ישראל אייכלר: אז בגלל שהופסק החוזה, אז מה?
יצחק ברין: אז הוא לא הנפיק את התעודה.
יצחק ברין: עכשיו, גם צריך אישור ממנו, גם בשביל לדעת מה לתקן וגם בשביל שהוא יאשר את זה.
יצחק ברין: אחרי מעל חודש העבירו את זה לאדריכל אחר, שכנראה לא הסתדר אצלו, שכל הזמן אמרו עוד יומיים, עוד שלושה, זה עניין ימים.
יצחק ברין: והוא כבר כמובן שהוא הוציא דו"ח אחר.
שלומית אבינח: יצחק, תגיד מה המשמעות.
יצחק ברין: המשמעות שעולה למעון כל חודש כמה עשרות אלפי שקלים.
שלומית אבינח: ממתי המעון פועל?
שלומית אבינח: כמה ילדים?
שלומית אבינח: תגיד את הכל.
ישראל אייכלר: כמה ילדים יש לכם?
יצחק ברין: המעון פועל מחודש תשיעי כמעט.
יצחק ברין: יש פה 60 ומשהו ילדים.
יצחק ברין: ההורים משלמים לפי דרגות שהם אמורים לקבל, הם לא משלמים את העלות שיש.
יצחק ברין: זה אומר שיש בערך בין 35,000 ל-40,000 שקלים הוצאות מעבר למה שמקבלים.
ישראל אייכלר: מי מממן את זה?
יצחק ברין: אנחנו מגלגלים את הכסף, בגלל שלא מקבלים.
ישראל אייכלר: עד שתקבלו את זה.
יצחק ברין: אבל אין רטרו.
ישראל אייכלר: אה, לא תקבלו רטרו.
ישראל אייכלר: וזה הכל כשלים של המערכת?
ישראל אייכלר: זאת אומרת לא מצדכם.
יצחק ברין: היה צריך להיות אדריכל של משרד הכלכלה שהוא היה במקום ויום אחרי זה נגמר לו החוזה.
ישראל אייכלר: אני מבין שאם נגמר לו החוזה אז הוא עדיין חייב להוציא תעודה על מה שהוא עשה כשהיה לו חוזה והוא קיבל כסף מהמדינה.
ישראל אייכלר: אני לא מבין למה הוא פטור מלהוציא תעודה אחרי שנפסק החוזה.
ישראל אייכלר: זה בהתקשרות ביניכם לבין - - -
מיכל צוק: אני אסביר את הכללים שחלים עלינו ברמת ההתקשרות.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע את פרופסור טרכטנברג, מכיוון שהוא כבר הרבה זמן ואני רוצה לתת לו את רשות הדיבור.
מנואל טרכטנברג: כן, תודה קודם כל.
מנואל טרכטנברג: אני שומע את הדברים וזה מזעזע.
מנואל טרכטנברג: לאור הדברים ששמענו, אולי צריך להעביר את התפעול של המעונות לידי מבקר המדינה ושיטפל בביקורת.
מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה בבדיחות הדעת.
מנואל טרכטנברג: בכל אופן, עוד מקרה שהגיע לפתחנו על מעון בקטמון.
מנואל טרכטנברג: יש שם סכסוך בין המפעיל, שזה המנהל הקהילתי גוננים לבין צוות המעון וכתוצאה מזה בעצם - - -
יערה שילה: צריך לייצג - - -
שלומית אבינח: יערה, אל תתפרצי.
מנואל טרכטנברג: וכתוצאה מכך בעצם המעון לא פעיל והילדים נפגעו.
מנואל טרכטנברג: אני בשום פנים ואופן לא רוצה להיכנס למי צודק ומי לא, יש איזה שהוא סכסוך.
מנואל טרכטנברג: הנקודה שהיא כן לפתחנו, זה כיצד התרחש שכתוצאה מסכסוך בין צדדים, שבסופו של דבר מה שקורה, התוצאה היא שהילדים נפגעים.
מנואל טרכטנברג: אז השאלה היא מה הפרוצדורה במשרד הכלכלה כדי לטפל במקרים כאלה של סכסוך בין גורמים שאמונים על הטיפול בנושא.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לאפשר לגברת מיכל צוק לענות, אבל לפני זה, חברת הכנסת רחל עזריה נכנסה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר לה.
ישראל אייכלר: או שאת רוצה עוד לשמוע?
רחל עזריה: אני עוד אשמע קצת, אבל סיפור של גוננים, הבנתי שיש בו התקדמות.
מנואל טרכטנברג: בסדר, קיבלנו את הפנייה לפני כחודש.
ישראל אייכלר: מה שאומר פרופסור טרכטנרג, שגם אם יש בעיה של מעון, זה לא שייך להורים.
רחל עזריה: לא, לא, זה הכל נכון, זה הכל נכון.
רחל עזריה: לא משנה, בסדר.
ישראל אייכלר: אותו סיפור בבית"ר, גם.
ישראל אייכלר: שבגלל אדריכל שלא נותן אישור, הילדים - - -
שלומית אבינח: רגע, סליחה, לצורך הפרוטוקול - האוצר יוצאים בעשרה לשתיים.
ישראל אייכלר: אז אולי ניתן להם?
שלומית אבינח: לא, אבל ועדת חריגים שזה קשור אליכם, הסיפור של מירה הלפרין, אז - - -
קריאה: קודם נתחיל עם מיכל ואנחנו פה.
קריאה: זהו, אז אתם לא יוצאים.
קריאה: אתם חייבים את התשובה לפרוטוקול לגבי ועדת חריגים, כי אני יודעת שזה משותף לכם.
קריאה: בסדר?
ישראל אייכלר: אז נתחיל בזה?
שלומית אבינח: כן, כי הם יוצאים פשוט.
ישראל אייכלר: נתחיל בזה, בבקשה.
מיכל צוק: אז אוקיי, אני כן אגיד באמירה כללית - - -
שלומית אבינח: סליחה, זה פשוט חשוב שזה יהיה בפרוטוקול.
מיכל צוק: לא, לא, זה בסדר.
מיכל צוק: אני אגיד ככה, קודם כל - - -
ישראל אייכלר: אגב, לפרוטוקול, זו לא פעם ראשונה שאנשי האוצר מאד ממהרים ואני לא יודע למה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אם הוועדה מזמינה אותם ויש צורך לענות על דברים שעולים, הם צריכים להיות.
ישראל אייכלר: פעם אחת זה יכול לקרות.
ישראל אייכלר: פעם שנייה או שלישית, זה כבר נראה לי שצריך לבדוק שם באוצר מה הלחץ שלכם.
ישראל אייכלר: אתם מכינים איזה שהוא תקציב בשבילנו, או איזה מיסים חדשים?
מיכל צוק: אוקיי, אני אגיד שוב פעם במה שפתחתי.
מיכל צוק: קודם כל אני חושבת שצריך לשים גם את הדברים במקומם בהיבט הזה שזה בכל זאת מערכת וצריך להכיר בזה שהיא מטפלת באמת ב-100,000 ילדים.
מיכל צוק: אנחנו מערכת מאד מאד ענפה, שבאמת מנסה לתת מענה פרטני.
מיכל צוק: היה לנו הרבה יותר קל אם היינו הרבה הרבה יותר פשוטים ואומרים כלל נורא נורא פשוט.
מיכל צוק: אני חושבת שגם כבודו יודע את זה וגם בוודאי צוות הוועדה, שבאמת עוקב איתנו אחר הנושא הזה.
מיכל צוק: והסיבה קודם כל הראשונה שיש באמת קצת סרבול בדברים האלה, היא הרצון שלנו - וצריך להבין את המוטיבציה - לתת מענה להמון המון קבוצות שונות של האוכלוסייה.
מיכל צוק: כי אם הייתי אומרת רק אמא שעובדת 36 שעות תקבל, אז לא הייתי יודעת לתת מענה כמשרד להמון המון קבוצות אוכלוסייה אחרות.
מיכל צוק: ואין ספק שברגע שאנחנו נכנסים לעוד תת קבוצה ועוד תת קבוצה, אז קצת יש יותר סרבול בנהלים.
מיכל צוק: יחד עם זאת, ואני כן חושבת שצריך לדעת, אנחנו מוציאים בשנה על סבסוד מיליארד שקלים.
מיכל צוק: הסבסוד הזה לפני כמה שנים לא מעטות עמד על 300 מיליון שקלים.
מיכל צוק: כלומר, אין ספק שיש כאן גידול מאד גדול במערכת, גם בהיקף הסבסוד - - -
ישראל אייכלר: זה באשמת פרופסור טרכטנברג.
מיכל צוק: גם בעקבות וגם קודם, אבל בהחלט מדיניות, ואני חושבת שזה דבר שהוא מאד משמעותי גם בהיקף התלמידים, גם בעומק הסבסוד שמקבלים מתוך באמת, אגב לא כי מדינת ישראל החליטה שזה חינוך חובה וחינם, אלא מתוך מדיניות מאד ברורה גם שלנו וגם של שותפים אחרים שלנו לדרך, וצריך להגיד את זה.
מיכל צוק: וכל הדבר הזה נעשה במבחני תמיכה, ואנחנו באמת מנסים קודם כל לתת שירות ולהגיע כמעט לכל קבוצת אוכלוסייה.
מיכל צוק: יש לזה את המינוס של זה, שזה באמת קצת יותר סרבול.
מיכל צוק: אני לא אומרת את זה כדי להתחמק, אני חושבת שגם בעבר כשאני הגעתי לכאן, וגם כשהנציגים האחרים של המשרד מגיעים לכאן, ואני חושבת שגם חלק מהתשובות שאתם תקבלו ואני רואה כאן גם את העוזרת של חבר הכנסת מקלב, שגם הוא הציף לנו למשל את הנושא של חופשת לידה ובהידברות אתכם ואיתו, שאנחנו עשינו הידברות גם עם משרד האוצר ויהיה לנו כאן מה לעדכן בנושא הזה.
מיכל צוק: המערכת היא מתעדכנת והיא חיה ולכן אני אומרת, קודם כל כן צריך להגיד מה נעשה, כי באמת עוסקים במלאכה הזאת המון המון אנשים, ואני ממש חושבת שלא נכון לבטל אותם.
מיכל צוק: אנחנו בוודאי לא נגד ההורים.
שלומית אבינח: אבל סליחה, בסעיף הרישום - - -
מיכל צוק: רק רגע, אני אענה.
מיכל צוק: את מכירה אותי, אני לא אתחמק, נכון?
מיכל צוק: אבל כן צריך להגיד גם את הדברים האלה.
ישראל אייכלר: אבל אני יודע שמתלוננים על התפיסה, לגבי התפיסה שהאזרח הוא גנב.
מיכל צוק: אני רשמתי לי ואני אתייחס.
מיכל צוק: אני מבטיח להתייחס.
מיכל צוק: אני לא מוגבלת בזמן ואני אהיה כאן עד שנמצה את כל הדיון בכל הטענות, כי הוא חשוב לנו קודם כל.
מיכל צוק: ואני אומרת את כל זה לא כדי להתחמק, כי אני חושבת שעדיין במערכת כזאת גדולה, חשוב גם לנו לקבל את הפניות כדי לתקן כל פעם.
מיכל צוק: המבחנים האלה גם עוברים שינויים, אנחנו לא מקבעים אותם.
מיכל צוק: חלק מזה בדיוק כי המערכת היא חיה וכי מגיעים אלינו מידעים ומגיעות אלינו תלונות ואנחנו רוצים לעשות יותר טוב.
מיכל צוק: אז זה קודם כל.
מיכל צוק: עכשיו, אם רציתם לדבר באמת על הנושא של העדכון, אני אנסה להסביר, אבל בהחלט זו סוגיה תקציבית שתידרש לא להתייחסות רק שלנו כמשרד כלכלה.
מיכל צוק: בעצם, כשאת אומרת רטרואקטיבית, אני רוצה ככה להבהיר, אנחנו מדברים כאן על הנחיה שיש היום במבחנים, שמדברת על כך שבעצם מותר לעדכן פעם בשנה, שאת זה אני יודעת להסביר, כי בסוף גם צריך איזו שהיא סופיות לדיון במערכת, אז אנחנו לא אומרים שלא יהיו תלויים בכלל, אבל על זה אני לא חושבת שהבעיה.
מיכל צוק: הבעיה כפי שאני מבינה שאת מציינת וזה בהחלט נושא, אומר ברגע שאנחנו בודקים בכלל עדכון ושיש זכאות, אנחנו בודקים את זה שלושה חודשים, שגם אני חושבת שזה בסדר בהיבט הזה של לראות אם זה שינוי קבוע.
מרים הלפרין: בהחלט.
מיכל צוק: ומה שאת מלינה עליו, זה שברגע שאנחנו בודקים את זה שלושה חודשים, אנחנו לא נותנים את העדכון מאותו מועד שבו היא צריכה, נגיד אם צריך לעדכן – מרס, אפריל, מאי – שניתן ממרס.
מרים הלפרין: מיום קיום הזכאות.
מיכל צוק: ולכן אני חושבת שכאן ההיגיון בבקשה שלך הוא לחלוטין ברור, זה משהו שנמצא כרגע בהידברות בינינו לבין משרד האוצר.
מיכל צוק: אני כן אגיד אבל שבאמת כאן צריכה להיות העמדה שלה והנושא הזה, ברור לכולם כאן, שיש לו עלויות תקציביות.
מיכל צוק: נכון?
מיכל צוק: אם אנחנו עושים עדכון - - -
ישראל אייכלר: וגם כשיש עדכון לרעה אתם לוקחים רטרואקטיבית - - -
מיכל צוק: לא, רגע.
מיכל צוק: ואני תיכף אדבר גם על עדכונים לרעה.
ישראל אייכלר: לא, זה אותו דבר.
ישראל אייכלר: צריך להיות - - -
מיכל צוק: מאוזן.
מיכל צוק: אז אני כן אגיד, כן בשביל היושר, כי בעבר גם הצגנו כאן בפני הוועדה בדיונים הקודמים.
מיכל צוק: בסופו של יום הורה מחויב לעדכן גם על שיפור במצבו.
מיכל צוק: אני נוטה להניח, אבל אני גם לא באה בטענה לאף הורה, שהורים לא עושים את זה.
מיכל צוק: זה מובן לכולם, בסדר?
מרים הלפרין: הם גם לא יודעים.
מיכל צוק: אבל גם לזה יש את העלויות התקציביות מהצד השני.
מיכל צוק: ולכן אני אומרת עוד פעם, אם אנחנו מדברים רק על מי שזכאי לעדכון, ומן הסתם אנשים מגיעים כשהם רוצים לקבל יותר כסף מהמדינה, ומובן לי לחלוטין, אני לא חושבת שיש כאן מה להוסיף, אז ברור שכאן, אם אנחנו נותנים את השלושה חודשים, יש כאן עלות תקציבית.
מיכל צוק: את הנושא הזה, גם בהמשך לדיונים שהיו כאן והבטחנו שאנחנו נדון עם משרד האוצר, זה נמצא כרגע בדיון, כאן עוד אין לי בשורות.
מיכל צוק: אבל בסופו של יום אין לי - - -
ישראל אייכלר: אבל זה צריך להיות במיליארד שקלים, כי זה כסף שהוא זכאי לזה, רק שהוא לא הביא את הטפסים בזמן.
ישראל אייכלר: אז זה לא איזה רווח.
מיכל צוק: לכן אני אומר, כאן באמת לא נתחמק, כי עם כל יתר הסוגיות אני חושבת שאנחנו נצטרך להעביר אותן.
ישראל אייכלר: לא, לכן זה לא עניין תקציבי.
ישראל אייכלר: התקציב קיים.
מיכל צוק: זה עניין שיש לו עלות.
ישראל אייכלר: זה שלו.
מיכל צוק: לא, זה מן הסתם יפרוץ את המיליארד שקלים, ואני גם חושבת שלשיטתכם יכול להיות בסדר.
ישראל אייכלר: לא, כי אני רוצה להבין את זה.
מיכל צוק: אבל אני רק אומרת שכאן הדיון, ברמה של היבט תעסוקתי, ולא שאני יודעת לבוא ולהגיד הסיבה היא שחיכו עוד שלושה חודשים.
מיכל צוק: יש דברים שאני יכולה להגיד ולהסביר מה הנימוק של שוק העבודה או איפה זה תומך או לא תומך בשוק העבודה.
מיכל צוק: אני כאן אומרת, הסיבה היחידה, כי שאלת מה הוא הסימן, היא באמת תקציבית.
מיכל צוק: ואנחנו נמצאים כאן בדיונים עם אגף התקציבים בנושא הזה.
מרים הלפרין: אני מבינה, אבל - - -
מיכל צוק: אני לא אשת בשורות כאן עדיין, אבל - - -
מרים הלפרין: לא, אבל את מסכימה איתי שאם הייתי מחכה עם התלושים באמת לדצמבר, כי כל הסיפור הזה הם אמרו לי ככה – אם היית מחכה לדצמבר ושולחת ספטמבר, אוקטובר, נובמבר – היית מקבלת מספטמבר.
מרים הלפרין: הייתי מקבלת מספטמבר.
מרים הלפרין: הטעות שלי הייתה שאמרתי לא.
שלומית אבינח: ההוגנות שלך.
מרים הלפרין: זה מעבר, אני לא חושבת שזה זה.
מרים הלפרין: אני לא רוצה להגיד אפילו שזה הוגנות.
מרים הלפרין: אם הייתי יודעת, הייתי שולחת.
מיכל צוק: אני חושבת שצריך להיות כאן - - -
שלומית אבינח: אבל היא הייתה בוועדת חריגים.
מיכל צוק: לא, אבל רגע, אבל ועדת חריגים אמרה וגם כתבנו לכם שזה משהו עקרוני.
מיכל צוק: היא אומרת הרי זה לתת פתרון - - -
ישראל אייכלר: בשביל זה יש ועדת חריגיםך.
מיכל צוק: רגע, אבל הבעיה לא ספציפית זאת.
מיכל צוק: הבעיה היא, וכך את מבינה בעצם.
מיכל צוק: את מעלה טענה עקרונית למה, וזה גם מה שאתם שואלים אותנו, למה לתת עדכון למי שזכאי רק אחרי שלושה חודשים.
מיכל צוק: הסיבה כאן, אם היה לי מקור תקציבי נוסף לעניין הזה, אני חושבת שבוודאי לא - - -
מרים הלפרין: אבל מיכל, את מסכימה איתי שאם הייתי שולחת כמו שאמרו לי, הייתי שולחת בדצמבר את ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, היה לכם תקציב לזה?
מרים הלפרין: זה לא משהו שקרה במהלך השנה, למרות שגם במהלך השנה אני עדיין לא כל כך רואה את זה, אבל פה, אם הייתי שולחת את זה בדצמבר, לא הייתי שולחת את ינואר, פברואר, מרס - - -
מיכל צוק: היית שולחת את דצמבר - - -
מרים הלפרין: את ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, היינו נותנים לי.
מיכל צוק: רגע.
מיכל צוק: אם היית שולחת בדצמבר לדעתי לא היו נותנים לך - - -
מרים הלפרין: היו נותנים לי.
מרים הלפרין: אמרו לי.
מרים הלפרין: הם אמרו לי היינו נותנים לך מדצמבר.
מיכל צוק: אני לא מתווכחת, אני שואלת.
מיכל צוק: - - - ספטמבר, אוקטובר, נובמבר, בלי - - - אז לא היה עדכון דרגה למעשה - - -
ישראל אייכלר: אלכס, הסמנכ"לית שאלה - - -
שלומית אבינח: את מבינה, בגלל שזה - - -
מיכל צוק: אז אני מוכנה שנידרש לזה עוד פעם, אבל ברמה הפרטנית, עדיין אני חושבת שהסוגיה שעולה כאן, וגם - - -
מרים הלפרין: תשמעי, אני מבינה שלא כל אחד מגיע לפה, אז אני בהחלט רואה את הזכות להציג.
מיכל צוק: אני חושבת - - - שלך, אני לא ארגיש נוח בתור פקיד ציבור להגיד אוקיי, פתרתי לך את הבעיה, עכשיו יש - - -
ישראל אייכלר: דווקא בוועדה הזאת, אני רוצה לומר לך, בוועדה הזאת - - -
מיכל צוק: בלי קשר ל - - -
מרים הלפרין: אני מסכימה איתך.
מרים הלפרין: בגלל שאני נתקלת בזה - - -
ישראל אייכלר: דווקא בוועדה הזאת, רציתי לספר לכם, יש הרבה מקרים – חברות ביטוח או משרדי ממשלה, שאחרי שהם משתכנעים בתלונה שנדונה פה ושהאזרח צודק, הם כן מעבירים אותו באופן פרטי בוועדת חריגים.
מיכל צוק: אני אמרתי, הבנתי את הבעיה, מה שאולי לי לא התברר כמו שצריך.
מיכל צוק: אני מבינה שזה היה כבר בדיון בוועדת חריגים עליונה.
מיכל צוק: אנחנו נביא את המקרה הפרטני הזה עוד פעם.
מיכל צוק: אני אבקש עוד דיון, אבל אני חושבת - - -
קריאה: סליחה, אפשר לשאול שאלה?
מיכל צוק: רגע, זה אולי יהיה פתרון נקודתי, אין בזה כרגע פתרון מערכתי, כי זו שאלה ש - - -
ישראל אייכלר: אז את יכולה להמשיך הלאה, כן.
ישראל אייכלר: אז בעניין הזה אתם תדונו בוועדת חריגים.
ישראל אייכלר: תמשיכי הלאה לעוד נושאים.
ישראל אייכלר: את רוצה להתמקד בשאלה הזאת של הרטרואקטיביות והמוסריות של הדבר?
ישראל אייכלר: אני יכול להגיד?
מיכל צוק: אני אמרתי את מה שיש לי להגיד.
ישראל אייכלר: השארת את זה על השולחן ואני יכול להגיד משהו?
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לאנשי האוצר: מדינת ישראל ומשרד האוצר אינם חנות מכולת.
ישראל אייכלר: כשאני קונה משהו במכולת ויש לי אפשרות לא לקבל החזרים או משהו כזה, אכלתי אותה.
ישראל אייכלר: המדינה מקציבה לאמא שעובדת בתנאים X, Y, Z את הזכות לקבל מספט
ישראל אייכלר: מבר כסף.
ישראל אייכלר: זה שהיא עדכנה או לא עדכנה, אלפי אנשים שנופלים, זה לא רווח של האוצר.
ישראל אייכלר: מגיע להם את זה.
ישראל אייכלר: ברגע שהם מסדרים את הבעיה הטכנית – מגיע להם את זה.
ישראל אייכלר: זה שלהם מראשית השנה ועד אחרית שנה.
ישראל אייכלר: כך שאני לא רואה שהאוצר צריך לתת פה עוד כסף.
ישראל אייכלר: זה לא הוצאה תקציבית נוספת.
ישראל אייכלר: זה חלק מהתקציב של הילד הזה.
ישראל אייכלר: ולכן אני רואה פה אפילו עוול בזה שמשרד הכלכלה ומשרד האוצר "מרוויחים" כל שנה.
ישראל אייכלר: אלפי אנשים בדיון הקודם שהיה פה עלה המספר – כמה?
ישראל אייכלר: 9,000?
ישראל אייכלר: אני לא זוכר כמה אנשים שנפלו בגלל שלא הגישו בזמן, אז זה היה רווח תקציבי.
ישראל אייכלר: זה לא רווח.
ישראל אייכלר: זה כסף שלהם.
ישראל אייכלר: האם אתה יכול לענות לי על זה, אני מוכן לשמוע.
מורן מזור: טוב, אני מורן, אני רכז תעסוקה באגף תקציבים.
מורן מזור: אני אתחיל עם כמה מילות רקע ולאחר מכן אני אתייחס ספציפית לנקודה הזו.
מורן מזור: אנחנו מדי שנה יושבים עם משרד הכלכלה ומעדכנים את נוהל משפחתונים ומעונות יום.
מורן מזור: מדי שנה מתעדכנים הסעיפים שונים.
מורן מזור: מדי שנה, אני מבין, עולות טענות כאלה ואחרות לגבי סעיפים שונים והדברים מתעדכנים במהלך השנים.
מורן מזור: מיכל עם פרספקטיבה קצת יותר טובה משלי, אז היא מציגה את הגידול בסבסוד ואומרת שהסבסוד גדל מ-300 מיליון למיליארד.
מורן מזור: הגידול בסבסוד הוא לא לחינם.
מורן מזור: אנחנו רואים במעונות היום כלי חשוב לעידוד תעסוקה ואנחנו משקיעים מאות מיליונים נוספים מדי שנה "באשמתו" החלקית כמובן של פרופסור טרכטנברג, להגדיל את היצע מעונות היום, וכמובן שזה גוזר סבסוד נוסף ואנחנו שמחים על כך, כי אנחנו רואים בזה כלי חשוב לעידוד תעסוקה.
ישראל אייכלר: אז למה שלא תאשרו רטרואקטיבית?
מורן מזור: רגע, אז אני אתייחס.
ישראל אייכלר: כמו שהיה פעם.
מורן מזור: שנייה, אני אתייחס לנקודה הזאת.
מורן מזור: השנה היו מספר נקודות שאנחנו התייחסנו אליהן.
מורן מזור: אני חושב שעוד לא סיימנו את הדיונים, אבל אנחנו לקראת סיום.
מורן מזור: סוגית הרטרואקטיביות היא סוגיה שנמצאת על השולחן.
מורן מזור: עוד אין לנו, ואני תיכף אתייחס לנושא הטכני התקציבי, כי אני חושב שיש פה אי הבנה של האם זה נמצא בתוך המיליארד שקלים או לא.
מורן מזור: זה לצערי לא נמצא בתוך המיליארד שקלים.
מורן מזור: אנחנו עוד לא יודעים מה העלויות של אישור הרטרואקטיביות.
מורן מזור: במידה ויש לזה עלויות, הן לא נמצאות בתוך המיליארד שקלים המאושרים בחוק, מכיוון שהמיליארד שקלים אושרו בחוק התקציב, אלה עלויות נוספות שאנחנו מעריכים שיהיו כתוצאה מאישור של הסעיף הזה.
מורן מזור: ואם אנחנו - - -
ישראל אייכלר: אתה מודע לזה שזה היה?
ישראל אייכלר: הרטרואקטיבי היה.
ישראל אייכלר: זה לא משהו שאני מבקש לחדש וזה הוצאה תקציבית.
ישראל אייכלר: זה היה בחוק והיה בנוהל, זה הופסק, מתי?
מורן מזור: יכול להיות שהוא היה לפני שלוש שנים.
מורן מזור: השנה זה אושר בלי זה.
מורן מזור: השנה המיליארד שקלים אושרו בלי הסעיף הזה - - -
קריאה: איך יודעים כמה ילדים יהיו?
מורן מזור: שנייה, שנייה.
מורן מזור: וגם בשנה שעברה.
מורן מזור: אנחנו היום בוחנים את העלויות של הסעיף הזה.
מורן מזור: אנחנו לא יכולים - - -
ישראל אייכלר: צריך לבדוק כמה זה?
ישראל אייכלר: יכול להיות שזה לא הרבה כסף בכלל.
מורן מזור: יכול להיות ולכן אנחנו בוחנים את זה.
מורן מזור: אני רק מציין שככל שיהיו לזה עלויות, אנחנו נצטרך להתייחס לזה בראי הנומרטור, שזה חוק שכמובן אוסר עלינו להתחייב לשנים הבאות מעבר לשנת 2016 -לשנת 2017 ואילך, ולכן יהיה לנו קושי מסוים לעדכן את זה כבר בשנה הנוכחית, אבל אנחנו בכל מקרה נתייחס לזה עכשיו.
מורן מזור: אני כן רוצה לומר שסוגיות אחרות חשובות שאני לא יודע, אולי חלקן עלו פה, אבל בוודאי בוועדות הקודמות, אני חושב שכן קיבלו התייחסות בעדכון הנוכחי וככל שאני מבין, אז זה סוגיות חשובות.
מורן מזור: אני מקווה שמיכל תרחיב על זה בהמשך.
שלומית אבינח: חופשת לידה.
מורן מזור: חופשת לידה, אז תיכף אני אתן למיכל לעדכן, בסדר?
מורן מזור: ראוי שמיכל תעדכן ולא אני.
מורן מזור: אבל חשוב לומר שגם בסוגיה הזאת אנחנו צריכים לבחון את זה, בסדר?
מורן מזור: זה לא סוגיה שאנחנו מתעלמים ממנה.
ישראל אייכלר: לגבי שעות העבודה, זה בוודאי לא שייך אליכם - אם צריך לעבוד 36 שעות או 24 שעות, לגבי כאלה ואחרות, ואם כן אז תגיד לי, אבל אני חושב שנאפשר למיכל להמשיך.
מיכל צוק: אני מניחה שמה שיהיה לי להגיד כאן יהיה מקובל גם עליהם, בהיבט של העסקה ועידוד תעסוקה.
מנואל טרכטנברג: סליחה, פשוט אני צריך לצאת.
רחל עזריה: אני גם הבנתי, חשבתי שנפטרתי - - -
ישראל אייכלר: בבקשה, בבקשה.
שלומית אבינח: החברה למתנ"סים כאן, כי הזמנו אותם.
שלומית אבינח: זה קשור אליהם, אז אם תרצה התייחסות, הם כאן.
מיכל צוק: אני אגיד רק בהתייחסות כללית וגלית תוכל לפרט מעבר לכך.
מיכל צוק: מה שנמצא כרגע, זה בעצם מעון, ואנחנו מדברים על קטמון - - - בפיקוח שלנו על נושא הבטיחות עלו ליקויים חמורים בנושא של הבטיחות וכחלק מתהליך העבודה שלנו, כי אנחנו קודם כל ובראשית כל, מחויבים לבטיחות ולשלום הילדים.
מיכל צוק: כשאנחנו מגלים כאלה דברים כחלק מהעבודה השוטפת שלנו, אנחנו מציפים את זה למעון ודורשים תיקון ליקויים, כי אחרת אי אפשר להמשיך להגדיר את המעון כבטוח.
מיכל צוק: בנושא הזה אני מבינה שבאמת היה תהליך ושופר הדבר, ולאחר מכן תוך כדי העבודה על המעון הזה, התגלו ליקויים לא פחות חמורים בכל היבט ההתנהלות בתוך המעון.
מיכל צוק: עכשיו, אנחנו מתייחסים גם לזה באותה חומרה, כי בסוף אנחנו צריכים לראות, ילד יכול להיפגע לא רק משקע חשמל חשוף, גם מההתנהלות.
מיכל צוק: וכאן יש היום תהליך מול אותו מעון, שגלית שהיא מנהלת היום את האגף תוכל לפרט בצורה יותר רחבה, כי אנחנו בהחלט בהיבטים האלה, כשאנחנו רואים ומזהים ממידע שמגיע אלינו או מביקורות יזומות שלנו בשטח ליקויים, בין אם זה בתחום של הבטיחות, בין אם זה בתחום של ההתנהלות, אנחנו בהחלט נכנסים בהיבט המערכתי, נכנסים לטיפול מול צוות המעון.
מיכל צוק: היו לנו מספר דוגמאות כאלה לאחרונה מכל מיני סיבות, אם של סגל שלא נמצא.
מיכל צוק: באמת, ברחבי הארץ ביישובים יותר חלשים וביישובים יותר חזקים.
מיכל צוק: אנחנו תמיד שולחים פיקוח כשאנחנו מקבלים את המידע הזה ונכנסים לתהליך עם המעון כדי לראות אם הליקויים הם כאלה שבסופו של יום אי אפשר לעבור עליהם לסדר היום והמעון לא יכול לתפקד, או מה שבדרך כלל קורה, וזה גם האפשרות שמועדפת עלינו, באמת מצליחים להגיע למהלך שבו המעון, ההנהלה שלו או הרשת לוקחים אחריות ופועלים לתיקון הליקויים.
מיכל צוק: גלית תוכל להרחיב.
מנואל טרכטנברג: סליחה, אני מבין את זה היטב, אבל יש הבדל בין ליקוי בטיחות, שאז הילדים לא יכולים לשהות במעון, כי זה סכנת נפשות, לבין ליקויים מערכתיים, ליקויים התנהגותיים, כך שצריך לפתור אותם ביד קשה, אני מקבל את זה.
מנואל טרכטנברג: אבל אין מניעה שילדים יהיו שם, ואז בעצם מה שיוצא זה שהתהליך של תיקון אותם ליקויים יכול לקחת הרבה זמן בגלל כמו במקרה הזה סכסוך בין גורמים, ומי שמשלם את המחיר זה ההורים והילדים.
מנואל טרכטנברג: זאת אומרת יש הבדל בהתייחסות בין שני המקרים.
ישראל אייכלר: יש דרך להפריד - מה שאומר פרופסור טרכטנברג - להפריד בין זכות הזכאות של האמא ושל הילד, לבין החשבון שיש למשרד עם המעון.
מיכל צוק: זה משהו אחר.
רחל עזריה: ההורים בבעיה מאד גדולה בגלל - - -
ישראל אייכלר: אה.