GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ויויאן אזרן: בוא נגיד, אני מקווה שתוך החודשיים הקרובים, נעשה את כל המאמצים כדי שהדברים ייסגרו.
ישראל אייכלר: עד ה-1 בפברואר 2016?
<הילה רכס מליק: לא לא.
ישראל אייכלר: יש לכם חודשיים עד אז.
<ויויאן אזרן: עד סוף פברואר ניתן לכם תגובה.
ישראל אייכלר: עכשיו, כשאמרת ביטוחים, כמה זמן צריך לארוך לעשות ביטוחים?
<הילה רכס מליק: אדוני היושב-ראש, כל נושא חתימת ההסכמים מול המשרד, צריך לחתוך על הסכם, צריך ביטוחים.
<הילה רכס מליק: זה הליך בירוקרטי.
<גלית גבע: זה הליך בירוקרטי של החברה הממשלתית היחידה, שהיא זאת שחותמת על הביטוחים.
ישראל אייכלר: את מבינה איפה אנחנו חיים?
ישראל אייכלר: שורש כל הבעיות זה הבירוקרטיה.
ישראל אייכלר: עכשיו, אני רוצה עוד כמה שאלות שהגשנו לכם.
<רחל פוקס: אולי שיסדרו מקום - - -
<קריאה: אבל זה לא בירושלים.
<רחל פוקס: אבל מה נעשה אם הילד צריך להגיע ואין בירושלים?
ישראל אייכלר: איפה הפטיש?
ישראל אייכלר: יושב-ראש בלי פטיש לא יכול לעשות שום דבר.
ישראל אייכלר: יש לנו חמש דקות, אני רוצה לרכז.
ישראל אייכלר: לכל אחד דקה, לפיני אני רוצה - - -
<שלומית אבינח: - - - יש שאלות - - -
ישראל אייכלר: עכשיו עורכת-דין גלית גבע.
<גלית גבע: לא, אני לא עורכת-דין, אני עובדת סוציאלית, ואני מנהלת שירות השיקום.
ישראל אייכלר: עו"ס.
<קריאה: זה סמ"ך במקום דל"ת.
ישראל אייכלר: אנחנו כבר כל כך רגילים שכולם עורכי-דין, שאפילו עובדים סוציאליים - - -
<גלית גבע: הלוואי.
<גלית גבע: ארוויח יותר.
ישראל אייכלר: השאלה שהייתי רוצה שתתייחסי אליה, מעבר לדברים שאת רצית לומר, האם יש שינוי לגבי הרעיון לתת שוברים להורים שלא יכולים לנצל את הנופשונים?
ישראל אייכלר: האם יש אפשרות שהם יוכלו לנצל – לפעמים ילד שצריך הורה מלווה כדי שלא יפגע ולא ייפגע, שהיא תוכל להצטרף לנופשון?
<גלית גבע: ראשית, אני רוצה רק להצטרף - - -
<שלומית אבינח: יש לכם מקומות חדשים גם?
<שלומית אבינח: אתם גם חלק מהמכרז?
<גלית גבע: אנחנו עומדים לצאת, בימים האלה צריך להתפרסם מכרז של אגף השיקום, שהוא מכרז משלים.
<גלית גבע: די נתקענו, אפרופו בירוקרטיה, גם התהליך הזה התעכב.
<גלית גבע: אבל אני מקווה שבימים האלה, לפני שנכנסתי לכאן זה היה הדבר האחרון שעשיתי, ואני מקווה מאוד שבימים אלה יתפרסם מכרז.
<גלית גבע: מה שזה אומר, שגם אגף השיקום ירחיב את המקומות הייעודיים שלו לנופשונים.
ישראל אייכלר: בתוך ה-90 האלה?
<גלית גבע: לא, מעבר לזה.
<גלית גבע: יש את הנופשונים.
<גלית גבע: אני מאוד מקווה שאם יתפרסם המכרז בימים אלה, יש הליך של 21 יום עד של הפרסום של הגשת – יש כאן איזשהו תהליך שצריך להתבצע של מספר חודשים עד לסגירה ולסיכום כל הנושאים, הנושא הזה של המכרז.
<גלית גבע: ואני מקווה שזה יאפשר לנו פתיחה של נופשונים נוספים, כמובן כמו למשל כאן "בית הגלגלים" שדיבר, אני מצטרפת לדבריה של ויויאן, שאמרה שאצלנו מרבית – הנושא של המבנים לא עלה באגף השיקום כסוגיה, כי מרבית הנופשונים שלנו זה ארגונים שלא מפעילים רק נופשונים, הם מפעילים עוד מסגרות אחרות של אגף השיקום, והנופשון מתלבש על הפלטפורמה של מבנים קיימים.
ישראל אייכלר: צריך לציין שמדובר בשבתות וחגים שרוב המבנים לא פעילים.
ישראל אייכלר: לא צריך לבנות במיוחד.
<גלית גבע: שהמבנים ריקים.
<גלית גבע: לא צריך בשביל זה מבנה מיוחד.
<גלית גבע: גם אין שום היתכנות.
ישראל אייכלר: אתם צריכים רק להיות גמישים, לספק מבנים שקיימים לשבתות וחגים.
<אברמי טורם: זה לא מדויק.
<אברמי טורם: כי אתה צריך שהמבנים יהיו מותאמים.
<גלית גבע: אנחנו לא מדברים על בתי-ספר.
ישראל אייכלר: יש מספיק מבנים שיש להם כל מיני - - -
<גלית גבע: אני גם רוצה לציין עוד דבר.
<גלית גבע: ילדים שמקבלים נופשונים - - -
ישראל אייכלר: תנו לדבר.
ישראל אייכלר: שיהיה שקט בבקשה.
ישראל אייכלר: הנה, יש פה סדרנית, שהיא תדאג שיהיה שקט.
<גלית גבע: שירות הנופשון הוא שירות מאוד חשוב.
<גלית גבע: צריך אבל להסתכל, כשדיברנו כאן על האנלוגיה בין טיפול חוץ ביתי לבין שירותים בקהילה, שאנחנו כמובן בעד שילדים ובוגרים, אנשים עם מוגבלות באופן כללי יהיו כמה שיותר בקהילה.
<יצחק מימוני: זה סיסמאות.
<גלית גבע: סיסמאות לטעמך, לא לטעמי.
<גלית גבע: בדרך כלל ילד שמגיע לנופשון או לשירות אחר, הוא לא נמצא רק בנופשון.
<גלית גבע: יש שירותים נוספים שהוא מקבל על מנת שיסייעו להישאר ולהתגורר ולהמשיך בקהילה ולסייע.
<גלית גבע: אם אנחנו מדברים על ילדים, יש מועדוניות הארכת יום, מרכזי נוער, יש שירותים נוספים שילדים מקבלים בקהילה, קייטנות וכו', שהנופשונים זה עוד נדבך במעטפת השירותים שמקבלים על מנת לסייע ולתמוך במשפחות שילד חי בקהילה איתן.
<תמימה הנפלינג: סליחה, קייטנות זה ימי נופשון.
<גלית גבע: קייטנות הן ממש לא ימי נופשון.
<תמימה הנפלינג: קייטנות של "עזר מציון" בקיץ זה רק ימי נופשון.
<גלית גבע: קייטנות זה לא ימי נופשון.
<גלית גבע: זה לא קייטנה.
<תמי בן דוד יונה: - - - לא מתאימים לקשים ביותר.
<גלית גבע: אוקיי, תראי, אני מדברת - - -
ישראל אייכלר: רבותי, אנחנו חייבים להתקדם לסיום הדיון.
ישראל אייכלר: מה שאמרת עכשיו זה בעצם שיש הרבה נדבכים, וזה מקובל עלינו, אבל הנופשון כנראה זה נדבך חסר.
<גלית גבע: הוא משמעותי, אני לא אומרת.
<תמי בן דוד יונה: אוויר לנשימה.
<גלית גבע: עכשיו, צריך לציין - - -
ישראל אייכלר: אנחנו לא מקיימים דיון על כל דבר, מקיימים דיון על משהו שחסר.
<גלית גבע: אוקיי.
<גלית גבע: אבל צריך להסתכל על כל התמונה.
<גלית גבע: צריך להסתכל שיכול להיות אדם במרכז יום, שהוא גם יהיה בנופשון.
<רחל פוקס: אין לכם מרכז יום.
<רחל פוקס: תסבירי לנו מה זה מרכז יום.
<גלית גבע: מרכז יום זו פעילות יומית שנמצאת משעה - - -
<ויויאן אזרן: זה רק 21 פלוס.
<גלית גבע: אבל אני מדברת, יש מערך שירותים תומכים בקהילה ולא רק נופשון.
<גלית גבע: צריך להסתכל על כל התמונה.
ישראל אייכלר: בתור מה אני צריך להסתכל על כל התמונה כשיש לי דיון ספציפי בפניות ציבור על נושא ספציפי?
<גלית גבע: בסדר, תעזבו.
<גלית גבע: התכוונתי לזה שאנחנו מדברים על האנלוגיה בין דיור בקהילה לבין דיור חוץ ביתי, שצריך - - -
ישראל אייכלר: יש עוד שאלה שלא התבררה פה על ההבדל בין אוטיסטים לבין - - -
<גלית גבע: אז זה מה שרצינו - - -
ישראל אייכלר: עכשיו, כן.
<גלית גבע: בימים אלה המשרד פועל לפתיחה של מינהל מוגבלויות.
<גלית גבע: יש הצהרה ויש הכרזה של השר והחלטה שהמשרד כרגע עמל, תוך חודשיים, יש כבר נייר עמדה, כבר סגור, שעכשיו התחלקנו לוועדות אופרטיביות על מנת לבחון את תהליך היישום של מינהל מוגבלויות במשרד.
ישראל אייכלר: מינהל כולל?
<גלית גבע: מינהל כולל שמעגן את המוגבלות שכלית התפתחותית, את האוטיזם ואת אגף השיקום יחד.
<שלומית אבינח: איך אמרת?
<גלית גבע: מינהל מוגבלויות.
<שלומית אבינח: זה העיגום הזה?
<גלית גבע: אנחנו כרגע מחולקים כבר לוועדות אופרטיביות לפי נושאים, אם זה נושא של קהילה, טיפול בקהילה, חוץ ביתי וכו', ואנחנו פועלים לקדם.
<גלית גבע: ב-3 בפברואר יש סיכום של כל התוצרים, שאנחנו מקווים שעד אז באמת יונח כבר המסמך האחרון, ואז יתחיל היישום והתרגום של זה הלכה למעשה בפועל, איך אנחנו מתקדמים עם הנושא של מינהל המוגבלויות.
סופה לנדבר: יש לי שאלה לארגונים.
סופה לנדבר: כמה עולה נופשון?
סופה לנדבר: אני לא יודעת, שמעתי שצריכים חודשיים כדי לסיים את הבדיקה – לא מקובל עלי.
סופה לנדבר: אני חושבת שאת זה אפשר לעשות תוך שבוע ימים.
סופה לנדבר: ואפילו עכשיו.
<תמי בן דוד יונה: לחייב את משרד הרווחה להעביר דמי שכירות לארגונים שזכו במכרז.
סופה לנדבר: לחייב את משרד הרווחה לדווח לנו תוך שבוע ימים.
<תמי בן דוד יונה: אלה שזכו במכרז להפעלת נופשון, שמשרד הרווחה יעביר להם מחר בבוקר לשכירות.
<תמי בן דוד יונה: רק ככה יהיה נופשון.
<תמי בן דוד יונה: לא יכול להיות מצב שאין נופשון, לא יכול להיות.
<תמי בן דוד יונה: ובינתיים צריך לחייב את משרד הרווחה להעביר דמי שכירות לאלה שזכו במכרז להפעלה.
<תמי בן דוד יונה: אין משהו אחר.
ישראל אייכלר: כן, פיני קבלו.
ישראל אייכלר: ביטוח לאומי גם?
ישראל אייכלר: אז ממש בדקה, כי על-פי תקנות היושב-ראש אנחנו לא יכולים.
<פיני קבלו: בוא נתחיל עם זה שהרשויות המקומיות והאחריות של כל הנופשונים הן באחריות המשרד ולא באחריות הרשויות המקומיות.
<פיני קבלו: הרשויות המקומיות מסייעות.
<פיני קבלו: ולכן מקומות שאין מבנים, אם משרד הרווחה רוצה לקיים נופשון, אז שייתן תעריפים באותם מקומות שאין מבנים לעיריות.
<פיני קבלו: ושמענו כאן – אין ראש עיר, והייתי ראש עיר ואני יודע, שיתנכל לאוכלוסייה החלשה הזאת או שלא ירצה לסייע לה.
ישראל אייכלר: אבל מה שאמרת עכשיו זה הסרת אחריות.
<פיני קבלו: מה?
ישראל אייכלר: אמרת בהתחלה שזה לא באחריות הרשויות המקומיות.
<פיני קבלו: לא, הפעולה הזאת היא באחריות משרד הרווחה.
ישראל אייכלר: וגם הרשויות.
<פיני קבלו: אנחנו משתתפים השתתפות של ה-25%.
<פיני קבלו: אנחנו מאפשרים מבנים, כשיש לנו מקומות אנחנו כן מאפשרים.
ישראל אייכלר: אבל אל תגיד שזה של המדינה.
ישראל אייכלר: אתה יודע, אתם לוקחים היום ארנונה של 14,000 שקל בשנה ואנחנו לא יודעים מה אתם עושים - - -
<פיני קבלו: הקביעה מי זכאי לנופשון היא באחריות המשרד.
סופה לנדבר: מי שזכאי הם יודעים.
ישראל אייכלר: אבל האחריות לביצוע, 25% לפחות זה שלכם.
<פיני קבלו: הפעולה מתבצעת ביישובים שלנו, נכון.
<פיני קבלו: איפה שאנחנו יכולים להעמיד מבנים – אנחנו מעמידים מבנים.
<פיני קבלו: אנחנו בעיקר דורשים ממשרד הרווחה להגדיל יותר את הנופשונים כי יש דרישה הרבה יותר גדולה מצד המשפחות, ואנחנו באים באותה דרישה.
<פיני קבלו: אני חושב שאם המשרד היום יושב על תעריפים והוא מבקש לקיים את הנופשונים, אז מקומות, כמו שאמרתי, שלעיריות אין מבנים, או שאנחנו לא יכולים להסב מבנים קיימים לפעולה נוספת בשעות סופי השבוע, שיוסיפו בתעריף ולכן תיפתר שם הבעיה.
<אברמי טורם: אבל יש דברים שאתם כן יכולים, למשל כמו הנושא של – הם מדברים על שכירות, אני יכול להגיד לך על ארנונה.
<אברמי טורם: הארנונה היא של הרשות, ואנחנו משלמים ארנונה ברמות מטורפות.
<פיני קבלו: זאת סוגיה אחרת.
<אברמי טורם: לא, אבל זה חלק מהעניין.
<פיני קבלו: רבותי, זאת סוגיה אחרת.
<פיני קבלו: הנושא של ארנונה זה על-פי חוק.
ישראל אייכלר: הנושא של ארנונה אומר, פיני, שאתם אחראים לא פחות מהמדינה.
ישראל אייכלר: אני אומר לך כאזרח בעיר וכאזרח במדינה.
ישראל אייכלר: אני משלם מיסים למדינה, אני משלם מיסים לעירייה.
ישראל אייכלר: העירייה לא יכולה להגיד שהמדינה תדאג.
<פיני קבלו: לא, אבל המשרד לא יכול לזרוק את זה לפתחנו.
ישראל אייכלר: לא, זה אתה צודק.
<פיני קבלו: ברגע שאין לנו מבנה ונמציא מבנים שאין לנו – ולכן הפעולה והתקצוב הוא של המשרד.
<פיני קבלו: אנחנו מבצעים, אנחנו קבלנים של משרד העבודה והרווחה כמו בחינוך.
<פיני קבלו: בחינוך כשרוצים כיתות, אז משרד החינוך - - -
ישראל אייכלר: אז שניכם אחראים על זה.
<ליליאן שפרן: - - - אנחנו שותפים.
<גלית גבע: אתה שותף שלנו.
<ליליאן שפרן: בחוק שירותי הרווחה, חוק הסעד לא מחייב - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בשאלה אחרונה לביטוח הלאומי.
<ליליאן שפרן: אנחנו שותפים מלאים.
<פיני קבלו: רגע, עוד שאלה שנשאלתי.
<ליליאן שפרן: מה זה קבלן?
<ליליאן שפרן: אתה גוף מפעיל?
<פיני קבלו: כן, אנחנו קבלנים של משרד הרווחה.
<ליליאן שפרן: לא, אתה שותף פעיל.
<פיני קבלו: הכסף הוא שלכם.
ישראל אייכלר: הדיון עומד להסתיים.
<פיני קבלו: לגבי מקומות שנשאלתי כאן, שגזברים לא חותמים.
<פיני קבלו: אני לא מכיר מקרים כאלה, שאלתי עכשיו את הצוות המקצועי שלי.
<פיני קבלו: אדבר עם יושב-ראש איגוד הגזברים.
<אברמי טורם: יש פה את הצוות של הרווחה, אתה יכול לשאול אותם אם לא נתקלו ברשויות שלא חותמים.
<פיני קבלו: שיוציא מכתב.
<פיני קבלו: אם יש מקומות שגזברים לא חותמים כאשר המשרד מאשר, אנחנו נטפל.
<גלית גבע: בטח.
<גלית גבע: אתה רוצה, אני יכולה לתת לך רשימה: טבריה, שדרות – אתה יודע איזה רשימות יש לנו?
<פיני קבלו: אבקש מיושב-ראש - - -
<קריאה: אז למה אתם לא מעבירים?
<פיני קבלו: תעבירי לי, בבקשה.
<גלית גבע: אנחנו מעבירים את זה בכל הזדמנות.
<פיני קבלו: תעבירי, אעביר את זה - - -
<תמי בן דוד יונה: תעבירי לפרוטוקול.
<אברמי טורם: הצוות המקצועי מסר לו עכשיו שאין כאלה.
<פיני קבלו: אעביר ליושב-ראש איגוד הגזברים פנייה של המשרד ושל הוועדה, שיש רשויות מקומיות.
<גלית גבע: יש רשויות שבאופן סיסטמתי לא חותמות על - - -
<פיני קבלו: ואם תהיה לנו רשימה ותעבירי לי, אשמח מאוד, כי נפנה אליהם.
ישראל אייכלר: מילה אחרונה לביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: תודה רבה לך, פיני קבלו.
<מאירה שוורץ: אני מאירה שוורץ מהביטוח הלאומי בתחום ילד נכה.
<מאירה שוורץ: בדיון הקודם העלו פה את הבעיה של הפרסום, שיש בעצם הורים שלא מודעים להטבה הזאת.
<מאירה שוורץ: באמת העלינו את ההטבה הזאת לאתר האינטרנט שלנו.
<מאירה שוורץ: בנוסף, כל ילד שזכאי לקבצה, כי סך הכול, היחסים שלנו עם ההורים של ילדים על צרכים מיוחדים זה דרך התביעה, אז כל מי שזכאי לגמלה, מצורפת לו לאישור זכאות הטבות מגורמי חוץ, והוספנו גם את ההטבה הזאת.
<מאירה שוורץ: אז אני חושבת שסך הכול זה חלק מהפרסום.
ישראל אייכלר: יש לכם פידבק שכבר יותר מודעים.
ישראל אייכלר: שאלה אחרונה שלא קיבלתי עליה תשובה מכם, משרד הרווחה, לגבי האפשרות לקבל שוברים עבור הורים שלא הספיקו או לא רוצים או לא יכולים עכשיו לשלוח את הילדים.
<ויויאן אזרן: נכון לעכשיו, המשרד לא עובד עם "ואוצ'רים".
<ויויאן אזרן: מה שאתה אומר זה להגדיל בעצם אולי את הקצבה לטובת העניין.
ישראל אייכלר: לא להגדיל.
ישראל אייכלר: אותו דבר שמגיע לו, במקום - - -
<ויויאן אזרן: אז לתת את זה בעצם בכסף.
<גלית גבע: בכסף.
<גלית גבע: ושהוא יבחר את המקום לקבלת השירות.
<ויויאן אזרן: נכון לעכשיו, אנחנו לא עובדים עם "ואוצ'רים".
ישראל אייכלר: לא עובדים עם "ואוצ'רים".
ישראל אייכלר: אבל אתם יכולים כן לתת לו את הזכאות והימים בשנה הבאה או כשיהיה תקציב?
סופה לנדבר: לגרור את זה משנה לשנה.
<ויויאן אזרן: לא, כי אנחנו לא גוררים תקציב.
<ויויאן אזרן: כי לא גוררים תקציב.
<ויויאן אזרן: אתה יודע שלא.
ישראל אייכלר: אבל כשאין תקציב?
ישראל אייכלר: אתם חושבים שזה מוצדק, שכשנגמר התקציב באמצע השנה, הם לא יקבלו את השירות הזה?
<ויויאן אזרן: לא מוצדק.
<ויויאן אזרן: אנחנו רוצים הרבה יותר.
<גלית גבע: אנחנו צריכים לציין משהו אחד.
ישראל אייכלר: אז למה שלא תעשו תקנה, שמגיע להם כמו שכל דבר אחר - - -
<ליליאן שפרן: יש תהליך.
<ליליאן שפרן: בפיגור יש חוק, לנו יש תהליך, הצעת חוק לשירות הטיפול באוטיזם שעכשיו הייתה בכנסת.
ישראל אייכלר: מתי יהיה החוק?
<גלית גבע: ואצלנו יש גם הצעה שלנו - - -
<ליליאן שפרן: - - - שני דברים.
<ליליאן שפרן: אם יהיה בחוק - - -
ישראל אייכלר: אתם צריכים להכין את החוק.
<ויויאן אזרן: הוא כבר מוכן.
<ליליאן שפרן: השר התחייב עכשיו.
<ליליאן שפרן: הוא עבר קריאה ראשונה של טרומית, והשר התחייב להגיש הצעה יותר - - - מההצעות האלו.
ישראל אייכלר: מתי זה יוגש?
<ליליאן שפרן: ממש קרוב הבנתי.
ישראל אייכלר: קרוב אצלי זה - - -
<ליליאן שפרן: אני לא - - -
<קריאה: לא יודעים מתי השר - - -
ישראל אייכלר: אז נפנה לשר שיגיש את זה מיד.
<ליליאן שפרן: נדמה לי שהוא התחייב תוך חודשיים, נדמה לי שהוא אמר חודשיים.
<ליליאן שפרן: שלנופשונים יהיה חוק ולא תלוי תקציב.
<ליליאן שפרן: זה רק עלה להצעה טרומית לפני שבועיים.
<קריאה: זה לא יעבור בחיים.
ישראל אייכלר: זה עבר טרומית?
<ליליאן שפרן: זה עבר, עבר טרומית.
<ליליאן שפרן: אבל עברו שתי הצעות, אז עכשיו השר - - -
<שלומית אבינח: אבל זה רק לאוטיסטים.
<ליליאן שפרן: זה לאוטיזם.
<ליליאן שפרן: לפיגור יש, לשיקום - - -
<גלית גבע: לשיקום כתבנו הצעת חוק.
<תמי בן דוד יונה: אפשר גם לבקש מהביטוח הלאומי, אגף השיקום - - - שיקצה תקציבים, כספים לבנייה של נופשונים.
ישראל אייכלר: דיברנו שבנייה של נופשונים נראה לי משהו מאוד גדול, שצריך להשתמש במבנים קיימים עד שייבנו.
ישראל אייכלר: אם יצטרכו לבנות את זה, זה כמו הסיפור עם המעונות - - -
<תמי בן דוד יונה: אפשר לקנות.
<תמימה הנפלינג: לעזור למסגרות הקיימות, כמו "עלי שיח", בהגדלת התקציב, שהם יוכלו להתקיים.
<רחל פוקס: ב"עלי שיח", שיוכלו לפתוח את זה בחזרה, שזו עזרה ראשונה.
<גלית גבע: "עלי שיח" כולה היה לו כמה, שני חדרים - - -
<רחל פוקס: "עלי שיח" יש לו דירות.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד דברי סיכום.
<גלית גבע: לגבי החוק באגף השיקום – יש הצעת חוק, אבל - - -
ישראל אייכלר: הצעת חוק שמה?
<גלית גבע: לשיקום.
<גלית גבע: גם אנחנו כתבנו הצעת חוק.
ישראל אייכלר: מתי אתם מגישים את זה?
<גלית גבע: זה מוכן.
<גלית גבע: ההצעה מוכנה.
ישראל אייכלר: מי צריך להגיש את זה?
ישראל אייכלר: אולי אנחנו נגיש את זה?
ישראל אייכלר: השר צריך להגיש את זה או שזו יוזמה פרטית?
<גלית גבע: השר צריך להגיש את זה.
<גלית גבע: זה הסדרה כללית לכל המוגבלויות.
ישראל אייכלר: אז השר צריך להגיש את זה.
ישראל אייכלר: נסכם את הדיון ככה: הוועדה פונה לשר הרווחה לסכם את פעילות הוועדה שבודקת את עלות החזקת הילד בנופשון עד ה-1 בינואר 2016 – מקובל?
<ויויאן אזרן: יותר מדי זמן.
<ויויאן אזרן: שבוע.
ישראל אייכלר: תוך שבועיים אנחנו רוצים לדעת עלות של ילד בנופשון.
<ויויאן אזרן: מאה אחוז.
<ויויאן אזרן: נהדר.
סופה לנדבר: אתם מדברים נגד בירוקרטיה, ואתם - - -
<גלית גבע: אנחנו סובלים מהבירוקרטיה.
<ויויאן אזרן: אנחנו חיים את הבירוקרטיה.
<אברמי טורם: מה אתם רוצים שיקרה תוך שבועיים?
<ליליאן שפרן: תתנו הוראה, ואנחנו נבצע אותה.
<קריאה: יהיה תעריף של ועדת תעריפים ואישור תעריף.
ישראל אייכלר: אני באמצע דברי סיכום בבקשה.
<קריאה: בסדר, שייתנו הנחיה ונבצע.
סופה לנדבר: נילחם יחד - - -
<ויויאן אזרן: בסדר גמור.
סופה לנדבר: אני חושבת שצריכה להיות חקיקה במדינת ישראל.
<ויויאן אזרן: מעולה.
<ליליאן שפרן: נשמח - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין לפרוטוקול, שמתברר שלא רק האזרחים סובלים מהבירוקרטיה, אלא הבירוקרטים סובלים יותר מהבירוקרטיה.
ישראל אייכלר: וזה לא צחוק.
ישראל אייכלר: שמעתי את זה כששמעתי את האנחה שלהם כשדיברו על הביטוח – עד שיהיה ביטוח.
ישראל אייכלר: את מבינה?
ישראל אייכלר: זה בתוך המנגנון עצמו, זה נורא ואיום.
ישראל אייכלר: עכשיו, סעיף 2.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לזרז את פתיחת 90 המקומות החדשים שזכו במכרז של אגף מוגבלות שכלית.
ישראל אייכלר: אנחנו פונים ליושב-ראש השלטון המקומי לקיים דיון עם משרד הרווחה על העמדת מבנים קיימים מהרשויות לטובת נופשונים.
ישראל אייכלר: יש מספיק מבנים כדי - - -
<גלית גבע: אם אפשר להכניס לפרוטוקול גם מכרז, שמבקשים גם לזרז את הוצאת המכרז של אגף השיקום.
<ליליאן שפרן: גם שלנו, אני מוכנה.
<גלית גבע: ושל האוטיסטים גם.
<גלית גבע: זה שני מכרזים נוספים, שאתם מבקשים לזרז את הוצאת המכרז המשלים של אגף השיקום.
<ליליאן שפרן: ושל האוטיזם שיצא גם.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים גם לזרז את הוצאת המכרז לאגפים האחרים במשרד הרווחה כדי לאפשר את המפעלים.
ישראל אייכלר: אנחנו מציינים שמרכז השלטון המקומי, פיני קבלו, הצטרף לדרישה שלנו להוסיף נופשונים בכל רחבי הארץ.
<שלומית אבינח: ולגבי הגזברים שלא חותמים.
ישראל אייכלר: אנחנו פונים לעיריית ירושלים למצוא מיידית מבנה נוסף להקמת נופשונים.
ישראל אייכלר: אנחנו דורשים מהגזברים שבעיריות שיחתמו על 25%, החלק שלהם בעמותות המפעילות את הנופשונים.
ישראל אייכלר: ודבר אחרון והכי חשוב, שאנחנו מבקשים משר הרווחה להגיש מיד את הצעת החוק, שהנופשונים יהיו חלק מהזכאות של ההורים ולא יהיו תלויי תקציב.
<רחל פוקס: וגם הגדלת הימים.
ישראל אייכלר: עוד נושא אחד אני רוצה להוסיף.
<תמימה הנפלינג: הגדלת התקציב וימים.
<תמי בן דוד יונה: שמשרד הרווחה ייתן שכר דירה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת להוסיף ימי נופשון בשנה, ולדרג גם לפי הקושי של הפיגור.
<רחל פוקס: זה השורה התחתונה והראשונה.
ישראל אייכלר: הוועדה רושמת את בקשת - - -
ישראל אייכלר: הבקשה האחרונה: אני רוצה, בעזרת השם, תוך - - -
ישראל אייכלר: הוועדה – מתי אמרתם שתהיה?
<שלומית אבינח: ועדת התעריפים.
<שלומית אבינח: פיני מבקש שבוועדת התעריפים - - -
<פיני קבלו: במקומות שאין מבנים, שיכניסו תעריף להשכרת מבנים, כמו שהגברת ביקשה.
<תמי בן דוד יונה: שייתנו שכר דירה.
<תמי בן דוד יונה: לחייב את הרווחה לתת שכר דירה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת שעד ה-1 בפברואר 2016, לקבל את המסמך של הדיון המשותף של מרכז השלטון המקומי ומשרד הרווחה, שנראה מה סוכם ומה התקדם בעניין הזה.
ישראל אייכלר: ושוב, נעשה אולי דיון המשך אז בחודש פברואר-מרץ, לראות אם החוקים שביקשנו שהשר יגיש, זה כבר מוכן במשרד הרווחה, כדי להשלים את החקיקה הקיימת.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור בעניין נושא הנפקת רישיונות נהיגה מנייר והמרת רישיונות בישראל ובמדינות זרות.
ישראל אייכלר: אני אפתח במשהו ששמעתי פעם באירוע מאוד מעניין, לא דרמטי, לא טרגי, אירוע.
ישראל אייכלר: בא האמן והיה קהל קטן מאוד והיו המון כיסאות ואף אחד לא בא, ואז הוא אמר ככה, כתוב 'בין העולם למזבח יבכו הכהנים', כשהכוהנים נכנסים לבית המקדש, כשהם עוברים בין האולם למזבח, שם הם בוכים.
ישראל אייכלר: זה מקום בערך של אמה עד אמה וחצי, בערך 90 ס"מ, אז הוא אומר שכשיש מעט אנשים אני יכול לדבר על הבעיה, לא להתבייש בפני קהל גדול.
ישראל אייכלר: הכוהנים ניצלו את הפינה הקטנה הזאת שם לבכות, לא לבכות בעזרה ובמקומות הגדולים.
ישראל אייכלר: הדיון הזה, מלכתחילה הוא מאוד פונקציונאלי, הבאנו את הפונים, הבאנו את האנשים המקצועיים.
ישראל אייכלר: מה שקורה בדיון הזה, שנדמה לי, אולי המנהלת תתקן אותי, שלפני 12 שנה כבר דיברנו על הדבר הזה.
ישראל אייכלר: יש את זה בפרוטוקולים?
<שלומית אבינח: לא, זה מ-2008.
<שלומית אבינח: אני לא זוכרת.
<קריאה: אני לא זוכר דיון כזה.
<קריאה: אני פה מ-2003, לא זוכר דיון כזה.
ישראל אייכלר: אז איך אני ישבתי בדיון כזה?
<שלומית אבינח: על רישיונות נהיגה מנייר?
ישראל אייכלר: מנייר.
ישראל אייכלר: נבדוק בפרוטוקולים - - -
<שלומית אבינח: אני לא זוכרת ובדרך כלל הזיכרון שלי די טוב לנושאים שלי.
<שלומית אבינח: בוועדה לפניות הציבור?
<שלומית אבינח: המדיניות שונתה ב-2008.
ישראל אייכלר: כי את התלונות האלה אני כבר קיבלתי הרבה שנים ואני זוכר שעשיתי את זה, ומה שאכפת לי, שזה עדיין לא סודר.
ישראל אייכלר: אני מקווה שהיום אנחנו נהיה אנשי בשורה.
ישראל אייכלר: אמרתי, הנושא הוא רישיונות נהיגה מנייר והמרת רישיונות במדינת ישראל ובמדינות זרות, ואני אתן את הרקע.
ישראל אייכלר: יש לנו פניות של תושבים זרים, תושבי חוץ, שמעוניינים להוציא בארץ רישיון נהיגה ישראלי, משהו מאוד בסיסי, הבעיה שלהם שהם צריכים לעבור מבחן שליטה ברכב, גם אם הם מחזיקים רישיונות נהיגה מחוץ לארץ, אבל בסוף הם מקבלים פתק שתוקפו לחצי שנה.
ישראל אייכלר: כשאני אומר פתק, זה דבר שלא מקובל בשום מקום בעולם.
ישראל אייכלר: אם באמריקה שוטר אמריקאי רואה פתק רישיון נהיגה הוא שואל אם הגיעו ממלזיה או מסרילנקה.
ישראל אייכלר: כי אולי שם נותנים רישיון נהיגה בנייר.
ישראל אייכלר: במדינה נורמלית היום יש כרטיסי פלסטיק, שזה משהו יציב.
ישראל אייכלר: ועוד דבר, אחרי חצי שנה הם צריכים לבוא עוד פעם פיזית למשרד הרישוי, לעמוד בתור, לשלם אגרה, לעבור בדיקות ראייה מחדש, כאילו בחצי שנה, בגלל שהם תושבים זרים, הם איבדו את הראייה.
ישראל אייכלר: ומה שאבסורד, שמדובר גם על נהגים שלמדו נהיגה בארץ.
ישראל אייכלר: יש לנו הרבה תיירים והרבה סטודנטים שלומדים פה נהיגה בארץ, אבל אין להם אזרחות ישראלית, אז הם צריכים עוד פעם לבוא כל חצי שנה ולבדוק להם את הראייה.
<קריאה: ולשלם אגרה.
ישראל אייכלר: ולשלם אגרה, זה ברור, הם חוצניקים.
ישראל אייכלר: אבל גם ישראלים נדרשים על כל דבר אגרה.
ישראל אייכלר: הפונים טענו בעיקר, קודם כל מדוע לא מודיעים להם שפג תוקף רישיונם, הם צריכים בעצמם לעקוב.
ישראל אייכלר: הם יכולים להיתקל בשוטר ואין להם רישיון, לא מודיעים להם.
ישראל אייכלר: ההמרה של הרישיון הישראלי מנייר בחוץ לארץ בלתי אפשרית, שכן מרבית המדינות בעולם אינן מכירות בנייר מישראל.
ישראל אייכלר: זה נוגע לאדם שנוסע לחוץ לארץ, לחגים, למשפחה, לאירוע, הם רוצים להחליף לכרטיס, היות שלא מקבלים את הנייר, אומרים להם 'אנחנו לא מקבלים ניירות כאלה'.
ישראל אייכלר: יש בעיה נוספת כשבאים לשכור רכב.
ישראל אייכלר: דרכם של תיירים שהם שוכרים רכבים, אז בחברות הרכב עושים להם בעיות קשות, זה לא רישיון שהם יכולים לבנות על זה.
ישראל אייכלר: יש לנו בעיה עם ביטוח ולכן נמצא פה איש איגוד הביטוח והיה לנו איש בשורה.
ישראל אייכלר: בחברות הביטוח אומרים 'איך אני אתן ביטוח מקיף כשלתייר יש נייר?
ישראל אייכלר: ' בן בלי שם.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע את תשובת חברות הביטוח לעניין הזה.
ישראל אייכלר: יש עוד נזק למדינה, וזה אני אומר לך, אדוני, כנציג משרד התחבורה, שיש כאלה שמעדיפים לעשות רישיון נהיגה בחוץ לארץ ולא בארץ.
ישראל אייכלר: כי מי שעושה רישיון נהיגה בחוץ לארץ, יש לו את הכרטיס מבחוץ, אבל אם הוא עושה פה, יש לו רישיון מנייר, שזה לא שווה בשום מקום.
ישראל אייכלר: זה אובדן הכנסות כי זה ציבור גדול מאוד, משקיעים בתיירות המון כסף כדי שיבואו למלון לאכול איזה ארוחת ערב, לעשות רישיון נהיגה זה הכנסה ופרנסה גם לחברות בתי הספר לנהיגה וגם לכולם.
ישראל אייכלר: קיבלנו תשובה ממשרד התחבורה שבאמת עולה חדש, אפילו תושב, הוא לא תייר, רק אם הוא עולה חדש והוא לא אזרח ישראלי, אז הוא לא יכול לקבל רישיון נהיגה ישראלי קבוע.
ישראל אייכלר: הם צריכים עוד כמה סיבות לשנות את זה, נשמע מהפונים.
ישראל אייכלר: יש בעיה שהרישיון הזמני מתואם עם משרד הפנים, כבר הייתה לי אז מלחמה, אז, כשאתם לא זוכרים מתי זה היה.
ישראל אייכלר: אולי זה היה כשהייתי חבר בוועדת הכלכלה, עכשיו אני זוכר.
ישראל אייכלר: הייתי חבר בוועדת הכלכלה, לא הייתי יושב ראש הוועדה, ואז התווכחנו עם משרד הפנים ואני טענתי שלא יכול להיות שהסנקציה שמשרד הפנים עושה על תיירים ותושבים שיעשו עלייה, רישיון הנהיגה יהיה איזה שהיא סנקציה לכפות על אנשים להיות עולים חדשים.
ישראל אייכלר: אני טענתי שאין קשר בין העובדה אם הוא עולה או תושב ובין יכולתו וידיעתו בנהיגה, שזה תפקיד משרד התחבורה כרגולטור לראות אם האיש יודע לנהוג.
ישראל אייכלר: אם הוא יודע לנהוג והוא אדם נורמלי אפשר לתת לו רישיון נהיגה.
ישראל אייכלר: אנשי משרד הפנים, הייתה להם אידיאולוגיה להפוך את התושבים לעולים, אז הם רצו לעשות מנוף לחץ.
ישראל אייכלר: לדעתי זה אפילו לא חוקי.
ישראל אייכלר: אבל אז זה לא עזר לי, נראה מה יהיה היום.
ישראל אייכלר: אני מציע, וסליחה שאני מציע לפני הדיון, שאולי צריך להסדיר הסדר דומה שיש לעיתונאים.
ישראל אייכלר: אני כעיתונאי יכול להגיד לכם שאני לא חושב שלעיתונאים מגיע יחס מיוחד, גם לא קיבלתי אף פעם, שיהיה אותו דבר לסטודנטים ותלמידי ישיבה, שהרבה מהם נמצאים בארץ במשך שנים.
ישראל אייכלר: אותו הסדר שיש לגבי העיתונאים, שכן מקבלים את הכרטיס הזה, ולא נייר, שיקבלו גם הם.
ישראל אייכלר: אז בואו נפתח את הדיון עם הפונים, כהרגלנו.
ישראל אייכלר: הפונה הראשון, לוי קרן.
<לוי קרן: אני נמצא פה בארץ כבר הרבה זמן, אני לומד פה בישיבת בעלז.
<לוי קרן: לפני כמה שנים יצא חוק שמישהו שנמצא יותר משישה חודשים בארץ, אסור לו לנהוג ברכב ברישיון זר והוא לא יכול לשכור רכב עם רישיון זר וצריך לעשות המרה.
<לוי קרן: לכן הלכתי להוציא רישיון ישראלי.
<לוי קרן: באתי לשם, קיבלתי את הפתק הזה והיה כתוב שהתוקף זה רק לחצי שנה ואני צריך לבוא לחדש את זה.
<לוי קרן: באתי כל חצי שנה לחדש את זה וזה עולה אגרה.
<לוי קרן: אחרי כמה זמן ראיתי שאני יוצא כל פעם פחות משישה חודשים, אמרתי לעצמי שחבל לי כל פעם לעמוד בתור ולעבור את ה - - - אני לא רוצה להגיד את המילה סיוט, במשרד הרישוי, של עמידה בתור, אז פשוט ויתרתי על זה ולא חידשתי אותו, כי אני ידעתי שאני נמצא פה פחות משישה חודשים.
<לוי קרן: בסוף נודע לי שזו טעות שלי, כי יש פה חוק של מצטבר ולא מצטבר, אז בעצם אסור לי בכלל לנהוג פה בארץ עם רישיון זר ואני חייב את הרישיון הזה.
<לוי קרן: באתי לחדש את הרישיון אז אמרו לי שפג התוקף של הרישיון ולכן אני צריך, כמו כל רישיון ישראלי, לעבור עוד פעם מבחן שליטה, מבחן ראייה, בדיקת רופא, בדיקת עיניים.
ישראל אייכלר: כולל טסט?
<לוי קרן: הכול הכול מחדש, כמו רישיון ישראלי שפג התוקף של שלוש שנים.
<לוי קרן: השאלה שלי, האם זה רישיון?
<לוי קרן: אם זה רישיון נהיגה, אז למה אני לא מקבל כרטיס?
<לוי קרן: למה לא שולחים לי הודעות בדואר כמו כל רישיון ישראלי?
<לוי קרן: למה אני צריך לחדש את זה כל חצי שנה?
<לוי קרן: למה אני צריך לשלם אגרה כל חצי שנה?