GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: את התשובות אני רוצה שתיתן אחר כך, כשיגיע התור שלך.
ישראל אייכלר: אני רוצה באמת לשמוע את עמדתך.
ישראל אייכלר: ד"ר גידי ציפורי, בבקשה.
ישראל אייכלר: תוסיף על מה שהוא אמר.
ישראל אייכלר: לא לחזור.
גידי ציפורי: כמה דברים קטנים, כבודו.
גידי ציפורי: ראשית, אני אשמח להזמין אותך למסעדה כשרה למהדרין בהשגחה של בשר, שיתנו לך בשר הוזרק.
גידי ציפורי: מסעדה בהרצלייה שמקבלת גם ממני שירותים.
גידי ציפורי: יש להם משגיח, זה רשת בינלאומית והבשר שלהם לא מוזרק והוא רך וטעים.
גידי ציפורי: אין שום צורך להוסיף מים.
ישראל אייכלר: אני אגיד לך למה אני לא יכול לקבל את ההזמנה, כי אני מקפיד לשלם כשאני מגיע לאיזה מקום, ונראה לי שאם לא יהיה שם מים, אז זה יהיה יקר מאד.
ישראל אייכלר: זה בטח אורגאני, לא?
גידי ציפורי: כן, זאת בהחלט מסעדת יוקרה.
ישראל אייכלר: אז זהו.
ישראל אייכלר: הלאה, לעצם העניין.
גידי ציפורי: כן, לגבי הנושא של המים המוספים, ראשית אני לא - - -.
גידי ציפורי: גם אם צריך באיזו שהיא צורה, היום הטכנולוגיות מאפשרות ולמיטב ידיעתי גם בארצות הברית כמעט לא קיימת התופעה של גלייזינג עם 20%, ובטח אפשר להוריד את זה בטכנולוגיות של היום לפחות.
גידי ציפורי: אני גם לצערי, הטלפון שלי התקלקל ביום ראשון, אני צילמתי מספר רב של תמונות במרכולים בישראל, של דגים ללא שום גלייזינג של מים.
גידי ציפורי: זו נקודה אחת.
גידי ציפורי: נקודה שנייה, הנושא של עצם תוספת המים.
גידי ציפורי: הגורם שמשפיע ביותר על צמיחת חיידקים, זה מושג כימי שנקרא מים פעילים.
גידי ציפורי: זה המים החופשיים.
גידי ציפורי: כשאני מוסיף מים, בסופו של דבר מים חופשיים, אני יוצר קרקע יותר נוחה לצמיחת חיידקים.
גידי ציפורי: עכשיו, נכון שבמינוס 18 הם לא יצמחו, אבל כשעקרת הבית תפשיר את זה והיא תפשיר את זה פעם במקרר, פעם מחוץ למקרר, אני מגדיל בכמה אחוזים רבים את היכולת של החיידקים לגדול.
גידי ציפורי: יתרה על כן, מכיוון שמוסיפים יותר מדי מים, יש הרי גבול.
גידי ציפורי: זה לא ספוג שסופג וסופג ולא יכול, אז גם מוסיפים כל מיני חומרים.
גידי ציפורי: בזמנו, כשעשינו את הבדיקה עם הבשר במכון לחקר הבשר בקונבך, התחלנו לחפש את החומרים.
גידי ציפורי: כי צריכים להכניס כל מיני חומרים כדי שיקשרו את המים, שלא יטפטפו, כמו שסיפרו פה האנשים, אבל גם אז זה עדיין מטפטף.
גידי ציפורי: כלומר, לא רק שאני עושה פה רמאות, אני גם מוריד את העמידות של הדג לחיידקים ואני מוסיף לו כל מיני חומרים כימיים.
גידי ציפורי: חשוב גם לציין שהנוסחה ש - - -
ישראל אייכלר: למה כדאי להם לשים חומרים כימיים?
גידי ציפורי: כי אחרת המים יברחו.
גידי ציפורי: חלק נוסף למים שאנחנו רואים, שהאדון הנכבד ירון, נוסף למים שהוא ראה כשהוא הפשיר, יש מים שהצליחו בעזרת שיטות כימיות וחומרים נוספים.
גידי ציפורי: בבשר משתמשים בחומר שנקרא קרגינן לדוגמא.
גידי ציפורי: זה חומר שסופח מים.
גידי ציפורי: ואז, כשאני אפשיר את הבשר, זה לא יטפטף, למרות שהחומר שם.
גידי ציפורי: וגם הנוסחה, הנוסחה שקיימת היום בתקנות של בשר מעובד, בתוך הנוסחה כתוב איך אני יכול לרמות.
גידי ציפורי: יש שיטה אחרת שפותחה במכון לחקר הבשר בגרמניה והיא שיטה שאי אפשר לרמות אותה.
גידי ציפורי: אי אפשר להמציא פטנטים.
גידי ציפורי: בכוונה, כדי לסבר קצת את האוזן בצורה גסה, אם אני אוסיף לדג, נוסף לכל החומרים גם חומצת שתן, זה יבלבל את התוצאות של בדיקת המעבדה.
גידי ציפורי: ולא, חומצת שתן זה לא דבר כל כך מסוכן, זה רק נשמע ככה.
גידי ציפורי: בשורה התחתונה - - -
ישראל אייכלר: אתה לא רוצה להגיד לנו שיש דבר כזה, ששמים את זה.
גידי ציפורי: לא, אני לא יודע מה שמים.
גידי ציפורי: לא בדקתי ספציפית, אבל חומצת שתן, בתור חומר כימי זול - - -
ישראל אייכלר: יש גבול לדמיון הפורה של הרמאים.
גידי ציפורי: אין, אין גבול.
גידי ציפורי: אין גבול.
גידי ציפורי: ובשורה התחתונה, אני סבור בהחלט, כפי שנאמר פה, החוק צריך להיות כזה שיאסור באופן חד וחלק הוספת מים.
גידי ציפורי: לא אחוז אחד, לא שני אחוזים.
גידי ציפורי: דודי זיכרונו לברכה, שגם היה וטרינר, נהג לומר שאין גנבים קטנים וגנבים גדולים.
גידי ציפורי: יש גנבים.
יוסי עמרם: דין פרוטה כדין מאה.
גידי ציפורי: וברגע שהתחלנו - - -
ישראל אייכלר: אתה חושב שאפשר לאסור בכלל מים בדגים?
גידי ציפורי: אני חושב שחובה לאסור.
ישראל אייכלר: לאסור בכלל.
ישראל אייכלר: לא לתת את אותם 10% שפותחים פתח.
גידי ציפורי: לא.
גידי ציפורי: גם לדגים, גם לבשר.
ישראל אייכלר: גם לבשר אתה חושב?
גידי ציפורי: גם לבשר.
גידי ציפורי: אין שום סיבה.
גידי ציפורי: בדגים עוד מישהו אולי, למרות שאדון לחוביץ וודאי יודע הרבה יותר טוב ממני - - -
ישראל אייכלר: הוא ידבר תיכף.
גידי ציפורי: הטכנולוג ידבר.
גידי ציפורי: אבל בדגים, אולי זה נחוץ, אבל גם אני לא בטוח.
גידי ציפורי: גם, כפי שאמרתי, בארצות הברית היום זה גם לא מקובל.
ישראל אייכלר: ארגון מגדלי הגדיל, מר יוסי יעיש.
יוסי יעיש: שלום, תודה כבוד יושב הראש.
יוסי יעיש: קודם כל אני רוצה לספר על העובדה שמזריקים מים ומצפים את הדג בקרח, בעיקר הדגים המיובאים, וקצת לסבר את האוזן.
יוסי יעיש: בדג יש כ-65%-70% מים, עוד לפני שמוסיפים לו מים.
יוסי יעיש: זאת אומרת החומר היבש בדג הוא בסך הכל 30-35%.
יוסי יעיש: החומר היבש הוא בעיקר החלבונים והשומנים וכל הערכים התזונתיים הטובים שיש.
יוסי יעיש: אלא מה?
יוסי יעיש: שכדי באמת לעשות מסחר לא הגון, אז מה שעושים בדרך כלל, באמת בעיקר בפילטים של הדגים, מצליחים בעזרת כימיקלים – דהיינו פוספטים וציטרטים – מצליחים להחדיר כמויות מאד גדולות של מים, עד כ-35% לתוך שרירי הדג, ובנוסף מצפים את הפילה משני צדדיו בכמויות גדולות של קרח, החוק מאפשר עד 20%.
יוסי יעיש: ואם נעשה את החשבון בלי קשר לכמות המים שיש בדג, בעצם התוסף הזה של מים, שהוא בעצם לא קשור לאיכות של הדג, היא קרוב ל-60%, 55% מים, וזה בעצם הצרכן משלם.
יוסי יעיש: זה דבר אחד.
יוסי יעיש: הבעיה היותר חמורה היא, שבעצם התוספים האלה, בפוספטים, החוק לא מאפשר כמות, יותר מכמות שמותרת, ולכן באמת רובם מקפידים שכמות הפוספט בדג תהיה כפי שהחוק מתיר.
יוסי יעיש: מכניסים ציטרטים שאותם לא בודקים, והם אלה שמאפשרים את הספיחה - - -
ישראל אייכלר: כשאתה אומר את המונח המקצועי הזה, ברור לך שכולנו מבינים מה זה ציטרטים?
יוסי יעיש: אז אני אומר, זה איזה שהוא תוסף כימיקל, שמאפשר לספוח יותר מים בדג.
ישראל אייכלר: עוד יותר.
יוסי יעיש: כן.
יוסי עמרם: שגם מסרטן.
יוסי עמרם: דיברו על זה שזה גם מסרטן.
יוסי יעיש: רגע, תיכף נדבר על המחלות.
יוסי יעיש: כרגע אנחנו מדברים על זה שבעצם, כשהיה מושג של אולמרט, שאנחנו ממגנים את עצמנו לדעת, אז אני חושב שגם פה אפשר באנלוגיה להגיד שאנחנו מייבאים את המוצרים - - -
ישראל אייכלר: כל זה רק בדג המיובא?
ישראל אייכלר: כל מה שאמרת?
יוסי יעיש: זה בעיקר, כי הדגים הישראלים הם בעיקר דגים מצוננים ודגים טריים.
ישראל אייכלר: לא זקוקים לקירור הזה.
יוסי יעיש: עכשיו בואו נדבר על המחלות.
ישראל אייכלר: אני חושב שלא כדאי, כי ברגע שאתה מארגון מגדלי הדגים ואתה מדבר איתי על הדג המיובא, זה קצת - - -
יוסי יעיש: אז בדיוק אני רוצה לגעת בנקודה.
יוסי יעיש: זו בדיוק הנקודה.
יוסי יעיש: מה שקורה, כשנגיד מתגלה איזו שהיא בעיה בדג, אז בעצם כל הקטגוריה נכנסת לתוך התחום הזה ואנחנו נפגעים מזה.
יוסי יעיש: אני רוצה להזכיר פה, שהדגים הישראלים עוברים מאות ואלפי בדיקות מעבדה, לעומת הדגים המיובאים, שכמעט ולא עוברים בדיקה.
יוסי יעיש: אולי בדיקה ויזואלית פה ושם או בדיקות מדגם, ובעצם התעשייה המקומית מופלת לרעה.
יוסי יעיש: אני רק אתן דוגמא.
יוסי יעיש: לפני כעשר שנים זרם ביוב לשפך הירקון בתל אביב והטלוויזיה צילמה דגים מתים וזה.
יוסי יעיש: הפסיקו לאכול דגי בריכות, למרות שאין שום קשר בין זה.
יוסי יעיש: לכן אני אומר, כשנפגע דג מסוים בקטגוריה, הוא משפיע על כל המערכת.
ישראל אייכלר: למה הפסקתם להביא לחנויות דגים חיים?
יוסי יעיש: אני חושב שעשינו מעשה טוב למען עם ישראל.
ישראל אייכלר: תסביר לי במשפט אחד.
ישראל אייכלר: זה לא הדיון.
יוסי יעיש: אני אסביר לך.
יוסי יעיש: תראה, כדי להציג דג שבסוף יהיה באיכות שהצרכן יקבל אותו ללא בעיות, אז הוא צריך לשמור שרשרת קירור.
יוסי יעיש: עכשיו, בדגים החיים קשה למדוד מה זה שרשרת קירור או מה זה שרשרת איכות.
יוסי יעיש: הדג מגיע מהבריכות, מגיע לחנות או לדוכן, יש שני פרמטרים שיכולים להשפיע על האיכות של הדג.
יוסי יעיש: אלף, רמת הטמפרטורה של המים והדג, והדבר השני, הצפיפות שלו בתוך המיכל.
יוסי יעיש: מה שקרה, כדי לייעל את החנויות האלה, את הדוכנים, הכניסו כמויות מאד גדולות של דגים בתוך האמבטיות, ואז בעצם כל הלשלשת של הדג וכל זה, העכיר את זה וזה השפיע גם על הטעם של הדג וגם על האיכות של הדג.
יוסי יעיש: ולכן, מה שאנחנו עשינו, אנחנו אומרים, הדג כשהוא יוצא מהבריכות, הוא מובל במי שתייה, הוא קודם כל מקבל מכת קירור ואחר כך הוא מגיע מצונן והוא נשמר ברמה ובאיכות הטובה ביותר.
ישראל אייכלר: כמה מים זה מוסיף לו?
יוסי יעיש: זה שום דבר.
יוסי יעיש: כלום.
יוסי יעיש: הוא לא מוסיף כלום.
קריאה: עושים בדיקות כל הזמן.
יוסי יעיש: ממש לא מוסיף כלום.
ישראל אייכלר: לא שמים פוספטים וכל מיני דברים?
יוסי יעיש: הוא דג טרי.
ישראל אייכלר: הוא נשאר טרי למרות שהוא קפוא?
יוסי יעיש: הוא לא קפוא, הוא מצונן.
ישראל אייכלר: אתה אומרת מכת קור.
ישראל אייכלר: איך אתה עושה לו את מכת הקור?
יוסי יעיש: לא, הוא מגיע מהבריכות נגיד בטמפרטורה מסוימת.
יוסי יעיש: הוא מקבל מים של בין 0 ל-4 מעלות ואז הוא בעצם מובל לשוק באיכות.
יוסי יעיש: רק אולי עוד משפט אחד.
יוסי יעיש: אני רוצה להגיד שבגדול הייתה מעבדה בשירותים הוטרינריים, שנקראת מעבדה לטיב הדגה.
יוסי יעיש: במעבדה הזאת משום מה, גם משרד הבריאות, אולי יוני ינון, יכול להגיד על זה איזו מילה.
יוסי יעיש: גם משרד הבריאות וגם השירותים הוטרינריים בעצם החליטו לסגור את המעבדה הזאת.
יוסי יעיש: המעבדה הזאת היא בעצם לטובת הציבור.
יוסי יעיש: כשאנחנו מדברים על לייבא מוצרים זולים למען הציבור, כדי להוריד את יוקר המחייה, בסופו של דבר אם הוא צריך לשלם עוד 55%, 60%, בעצם יוצא שכרו בהפסדו.
יוסי יעיש: לכן אני חושב שצריך - - -
ישראל אייכלר: המעבדה שבודקת את כמות המים?
יוסי יעיש: היא בודקת גם את המים, גם את הפרזיטים, גם את החיידקים.
ישראל אייכלר: אין מעבדה כזאת כיום?
יוסי יעיש: סגרו.
יוסי יעיש: החליטו לסגור אותה.
יוסי יעיש: ולכן צריך לשמר את המעבדה הזאת לטובת כולנו.
ישראל אייכלר: עמיחי, אתה יכול להוסיף משהו שהוא עוד לא אמר?
עמיחי גלר: דבר אחד בקשר לדגים החיים.
עמיחי גלר: כי אנחנו קיבלנו את הפנייה משמיר, בפסח האחרון – תאפשרו דגים חיים.
עמיחי גלר: בניגוד להחלטות שלנו, הודענו לכולם ויש פה מפעל של גפילטע פיש, לא רחוק מירושלים.
עמיחי גלר: אמרנו כל מי שרוצה דגים חיים, תירשמו, אנחנו נביא לשם דגים חיים.
עמיחי גלר: אתה יודע מה קרה?
ישראל אייכלר: אף אחד לא נרשם?
עמיחי גלר: נרשמו 140 קילו, כשבחג משווקים 700 טונות.
עמיחי גלר: זאת אומרת שהקהל - - -
ישראל אייכלר: זאת אומרת אם השנה יהיה קצת יותר, אתם תעשו את זה?
עמיחי גלר: אם יסכימו.
ישראל אייכלר: אם תהיה דרישה, אני מדבר.
עמיחי גלר: לפי התקנות של משרד הבריאות, במקום מסוים שהוא מאושר על ידי משרד הבריאות.
משה רפלוביץ': אדוני, זה נהיה פחות רלבנטי, כי בחלק גדול מהחברות כבר אין בריכות.
ישראל אייכלר: כן, אני מדבר על אלה שכן רוצים.
ירון לוי: הוא מבטיח מחיר טוב.
ישראל אייכלר: חופש העיסוק וחופש הצרכן צריך לאפשר לכאלה שרוצים ושזה המנהג שלהם, לעשות את זה.
ישראל אייכלר: חברת לחוביץ, גל לחוביץ.
גל לחוביץ: שלום.
גל לחוביץ: אני יבואן של בשר ודגים ומוצרי מזון.
גל לחוביץ: אין סיבה לא לצפות דגים במים.
גל לחוביץ: הציפוי של דגים במים, כמו שאמר הדוקטור, נעשה כאשר רוצים למכור את הדג בתפזורת ולא ארוז כמו שהוא נמכר פה במרכולים.
גל לחוביץ: יש תהליך שזה עובר במין הזרקה, מין התזה של מים.
גל לחוביץ: זה מצפה את הדג בקרח וזה באמת שומר על הדג ולא צריכים לארוז אותו.
גל לחוביץ: בארץ השיטה הזאת לא כל כך מתאימה לשרשרת הקירור פה בארץ, שהיא בעייתית.
גל לחוביץ: לשמור על הדג בטמפרטורה של מינוס 20 כל הזמן, זה קשה.
גל לחוביץ: אז הגלייזינג הזה הוא לא כל כך רלבנטי לישראל.
גל לחוביץ: אפשר לארוז את הדגים כמו שעושים - - -
ישראל אייכלר: אז אתה מייבא מחוץ לארץ?
גל לחוביץ: כן.
ישראל אייכלר: ואתה מוותר על כל הצורך.
גל לחוביץ: צריכים לאסור את זה, כן.
ישראל אייכלר: אז איך תשמור על הטריות?
גל לחוביץ: זה לא קשור לטריות.
גל לחוביץ: הטריות נשמרת על ידי הטמפרטורה.
ישראל אייכלר: איך אתה שומר על טמפרטורה בלי קרח?
גל לחוביץ: הטמפרטורה נשמרת באופן חיצוני.
גל לחוביץ: זה בא בקונטיינר מקורר.
גל לחוביץ: זה יוצא מהמפעל בחוץ לארץ או באונייה שדגה אותם.
ישראל אייכלר: זה כבר פריג'ידר עצמו.
גל לחוביץ: מהרגע שזה יוצא - - -
ישראל אייכלר: איך זה נקרא הקונטיינרים האלה?
גל לחוביץ: זה קונטיינר קירור.
קריאה: מכולות קירור.
ישראל אייכלר: מכולות קירור.
ישראל אייכלר: אתה אומר שהובלת הקירור עצמה נותנת את זה ולא צריך לפגוע בדג.
גל לחוביץ: כמו הפריז'ר שלנו בבית, רק יותר משוכלל ויותר חזק וזה שומר כל הזמן על טמפרטורה.
גל לחוביץ: יש לזה גם רשם טמפרטורה.
גל לחוביץ: מאד משוכלל כל העסק הזה.
גל לחוביץ: אפשר לדעת מה קורה עם המוצר, אין צורך לצפות דגים במים ובטח ובטח שלא להזריק מים לתוך המוצר.
גל לחוביץ: כנ"ל לגבי בשר.
גל לחוביץ: אין צורך להזריק מים לבשר ולא כימיקלים.
גל לחוביץ: הבעיה היא לא רק כשאתה הולך לסופר וקונה.
גל לחוביץ: הבעיה ממשיכה כאשר אתה לוקח בשר מעובד, שכמו שזה נקרא פה בארץ, שהמילה בשר מעובד היא המצאה.
גל לחוביץ: בשר שעבר את התהליך שהוא עובר צריך להיקרא פסטרמה או נקניק.
גל לחוביץ: מה זה בשר מעובד?
גל לחוביץ: אם אני אקח דבש ואני אשים בתוכו רעל, אני לא אקרא לזה דבש הבית.
גל לחוביץ: זה רעל.
גל לחוביץ: זה אותו דבר כאן.
גל לחוביץ: צריכים לקרוא לזה בשם.
גל לחוביץ: וכאשר זה מגיע למסעדה או לבית מלון או לאולם חתונות ומגישים לך את זה במנה, אתה לא יודע שאתה מקבל בשר מעובד.
גל לחוביץ: אתה לא יודע שאתה מקבל את הכימיקלים האלה.
גל לחוביץ: לכן יש להפסיק עם זה.
גל לחוביץ: ואם לא להפסיק עם זה, אז לקרוא לזה בשם שיידעו מה אנשים אוכלים ולא לקרוא לזה בשר או בשר מעובד או דג מצופה.
גל לחוביץ: זה לא זה.
ישראל אייכלר: אתה יודע, אתה מפתיע אותי שדווקא בעל עסק, שעוסק בייבוא ורוצה להרוויח כמה שיותר, ואני מניח שאתה מוותר על 30% מהמוצר, המים האלה.
גל לחוביץ: אנחנו מביאים היום בשר ולא מזריקים.
גל לחוביץ: מוכרים את הבשר שלם בלי להזריק ובלי לעבד אותו ובלי כל התהליכים האלה.
ישראל אייכלר: וזה לא עולה יותר יקר מהבשר האחר?
גל לחוביץ: זה לא עולה יותר.
שלומית אבינח: אני מתנצלת שאני מתפרצת לדבריך.
שלומית אבינח: אני מנהלת הוועדה.
שלומית אבינח: אני רוצה להגיד שניסינו להזמין כמה יבואנים, כמה מייצרים, ואתה היחיד שבאת.
שלומית אבינח: פנינו לכמה.
גל לחוביץ: אני פניתי אליכם, אתם לא פניתם אלי.
שלומית אבינח: אנחנו ניסינו לפנות למי שידענו, לגדולים.
שלומית אבינח: אני לא אגיד את שמם לפרוטוקול.
ישראל אייכלר: אז אתה ממש מפתיע אותנו, כי בדרך כלל האינטרס שלך צריך להיות הפוך ולכן אני מעריך יותר את העמדה שלך.
גל לחוביץ: האינטרס שלי, אני מביא הרבה שנים בשר ומוכר את הבשר ואני מרוויח.
ישראל אייכלר: אתה אומר שבכל ההוספות האלה, פשוט הונאת הציבור?
גל לחוביץ: לגמרי.
ישראל אייכלר: אין צורך לא טכני ולא - - -
גל לחוביץ: אין שום צורך, גם לא לגבי מה שקודם אמרת, שהטעם לא היה טוב.
גל לחוביץ: אז אם אתה רוצה לאכול בשר טוב, יש בשר טוב שהוא לא מוזרק.
גל לחוביץ: אין שום קשר בין האיכות של הבשר לבין ההזרקה שלו.
ישראל אייכלר: זה לא מרכך את הבשר?
גל לחוביץ: אתה לא מקבל בשר.
גל לחוביץ: ברגע שאתה מכניס את כל החומרים האלה, אתה מוריד את הערך של הויטמינים שיש בבשר.
גל לחוביץ: אתה לא מקבל את החלבון שאתה מבקש.
גל לחוביץ: אתה מקבל חלבון מהצומח בתוך בשר.
גל לחוביץ: אתה מקבל סלט.
יוסי עמרם: ואז הם מוסיפים חלבון.
ישראל אייכלר: בסדר, אנחנו ניתן משפט לעמותת המשמר החברתי ואחר כך נעבור למשרד הבריאות ולמשרד הכלכלה.
יוסי עמרם: אדוני יושב הראש הנכבד, קודם כל שמי יוסי עמרם מהמשמר החברתי.
יוסי עמרם: אדוני יושב הראש הנכבד, נכבדי, אתחיל מהסוף.
יוסי עמרם: גם תוספת של 40% מים וחומרים כימים שונים וגם עיבוד הבשר, גורמים למחלות ולפגיעה בבריאות הציבור.
יוסי עמרם: אלה דברים שהם ניצול לרעה והונאת הציבור.
יוסי עמרם: חובה על משרד הכלכלה לפקח על סחר הבשר והדגים ברחבי הארץ, כולל בביקורות פתע ברשתות השיווק, ולהעניש בחומרה כל עבריין המנצל את הציבור לרעה וגוזל את הציבור ופוגע בבריאותו.
יוסי עמרם: אתן דוגמא.
יוסי עמרם: אדוני יושב הראש ונכבדי, כולנו זוכרים את תכנית הטלוויזיה בערוץ 10, בלי להזכיר את השם שלה, שערכה בדיקה לבשר בחו"ל בכמה מעבדות, לא רק במדינה אחת, אלא בכמה מדינות מטעם מדינת ישראל בשיתוף משרד הבריאות, משרד החקלאות ומשרד הכלכלה.
יוסי עמרם: שלושה משרדי ממשלה תמכו באותה בדיקה ובתחקיר שנעשה על ידי אותו איש תקשורת אז.
יוסי עמרם: וראינו.
יוסי עמרם: אני צפיתי בתכנית וראיתי, אני ורבים, ראינו כיצד מעבדים את הבשר במכשירים שאי אפשר אחר כך, לא בא לך לאכול וגעת בבשר.
יוסי עמרם: איך מעבירים את העוף, איך מעבירים את הגוש של הבשר עיבוד ומחדירים לו מים, כדי שהמשקל שלו יהיה כפול פי שניים.
יוסי עמרם: אפילו לא צריך להיזכר באותה תכנית מלפני כמה שנים.
יוסי עמרם: לפני שבועיים, אני רגיל כאדם שומר מצוות, אני שומר כשרות, רגיל פעם ב- לקנות כבד עגל, זה שמוכרים סטיקים מוכנים ועושה את זה על האש.
יוסי עמרם: אני באתי לרשת שיווק, לוקח את המגש של כבד העגל הזה, מה אני רואה?
יוסי עמרם: זו הפתעה, דבר חדש, כבוד הרב.
יוסי עמרם: משהו חדש, חברים.
יוסי עמרם: מה עושים לכבד?
יוסי עמרם: בכל מגש אמורים להיות שישה סטיקים של כבד.
יוסי עמרם: כמה יש שם?
יוסי עמרם: ארבעה.
יוסי עמרם: ומה יש בתוך, בין הרביעייה?
יוסי עמרם: פלטה של קרח.
יוסי עמרם: פלטה של קרח ממש.
יוסי עמרם: המשקל של הפלטה של הקרח, כשאני פרקתי את זה, היא פי שניים מהרביעייה של הסטיקים של הכבד.
יוסי עמרם: זה עוד סיפור של הונאה.
יוסי יעיש: שמת את הפלטה על האש?
יוסי עמרם: אתה מבין?
יוסי עמרם: ולא רק זה.
יוסי עמרם: דיברתם על הדג שמביאים מחו"ל, שמחדירים לו מים.
יוסי עמרם: לא רק מחדירים לו מים.
יוסי עמרם: אתה לא צריך להיות אפילו כל כך פיקח ומבין עניין.
יוסי עמרם: אתה עובר ליד המקרר בסופר, אתה מסתכל עלה דג הקפוא ומה אתה רואה?
יוסי עמרם: אתה רואה קרח, כמו שאמר כבוד הרב על הסיפור של זה שמכר מים בטעם חלב.
יוסי עמרם: אז אנחנו רואים שם דג, אם אתה עובר ליד המקרר של הדגים בסופר, וזה בכל סופר.
יוסי עמרם: אתה תסתכל על דג הפילה, מה שקוראים לזה פילה, אתה רואה קרח.
ישראל אייכלר: קרח בטעם דגים.
יוסי עמרם: קרח שממולא בתמונה של דג בפנים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לעבור ל - - -
יוסי עמרם: אז אני פונה אליך, אדוני יושב הראש הנכבד ולכנסת ישראל ולכל חברי הכנסת כשליחי ציבור, שאנחנו בחרנו בכם.
יוסי עמרם: אני מדבר כפעיל חברתי וכנציג הציבור.
יוסי עמרם: אני פונה אליכם מתוך אמון שלי בכם, כשליחי העם, נבחרי העם, אנחנו נשמותינו מופקדים בידיכם.
יוסי עמרם: בחרנו בכם בכדי שתגנו עלינו, על הבריאות שלנו ועל הזכויות שלנו.
יוסי עמרם: אני דורש מכבודך, אדוני הנכבד, לפנות למשרד הכלכלה, ליחידת סחר הוגן והגנת הצרכן, לשלוח פקחים מדי פעם, ביקורות פתע, לבדוק מי עושה את העבירות האלה.
ישראל אייכלר: אנחנו נפנה למשרד הכלכלה.
יוסי עמרם: אדוני יושב הראש, עוד משפט אחד.
יוסי עמרם: אם לא תהיה ענישה, לא תהיה הרתעה.
יוסי עמרם: לספר סיפורים, לחוקק חוקים, זה לא יעזור.
יוסי עמרם: חייבים להעניש.
גל לחוביץ: מה שאתה אומר כיום מותר בחוק.
ישראל אייכלר: לא, לא, אני לא רוצה לפתוח כאן ויכוח.
גל לחוביץ: זה מותר בחוק.
גל לחוביץ: צריך להגיד - - -
יוסי עמרם: לא, לא, לא מותר בחוק לשים 40% מים ולהוסיף חומרים מסרטנים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע את משרד הבריאות.
ישראל אייכלר: אינג'ינר אלי גורדון ואחר כך ד"ר ינון יוני אם יהיה לו מה להוסיף.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם, למען הגילוי הנאות, אנחנו מכירים מוועדת העבודה והרווחה, שהוא העביר עכשיו חוק גדול מאד על הפיקוח על המזון.
ישראל אייכלר: אז אני רוצה שתתייחס כבר אחרי החוק הזה, איפה אנחנו עומדים.
אלי גורדון: אוקיי.
אלי גורדון: אז קודם כל תודה רבה.
אלי גורדון: שמי אלי גורדון, מנהל שירות מזון ארצי וד"ר יוני ינון, מנהל היחידה הוטרינרית בשירות המזון הארצי.
אלי גורדון: שנינו ממשרד הבריאות.
אלי גורדון: אני אתחיל וינון ישלים וייתן את ההתייחסות לכל הקשור למהויות שקשורות לדגים, בשר וכמה דברים ממש בהתחלה.
אלי גורדון: אלף, כפי שכבוד הרב ציין, כן חל שינוי ברמת תשתית חקיקתית נכון להיום.
אלי גורדון: כנסת ישראל אישרה בשנת 2015 את חוק הגנת הציבור – מזון, בנוסח חדש, שנותן קודם כל לשירות המזון, שעוסק בפיקוח על המזון מאז שנת 1968 ונמצא במשרד הבריאות, כלים שהם כלים מחודשים, שמתייחסים גם לסוגיה של עבירות לא בצורה של צעדים פליליים, פתיחת תיק משפטי וכו', אלא גם עם אפשרות של הטלת עיצום כספי, שהוא בגובה מאד מאד גבוה בהשוואה למה שהיה לנו.
אלי גורדון: אם נכון להיום יש לנו 1,000 שקלים קנס מנהלי על עבירה מסוימת, מצומצמת, אנחנו מדברים על סדרי גודל של כ-25,000 שקלים על עבירה.
שלומית אבינח: על מה?
אלי גורדון: עיצום כספי על עבירות מסוימת.
ישראל אייכלר: על הונאה למשל של כמות המים?
אלי גורדון: על עבירות מסוימות שמפורטות בחוק וכפי - - -
ישראל אייכלר: אבל בחוק לא מדובר על סיכון.
ישראל אייכלר: פה לא מדובר על סיכון, פה מדובר על הונאה.
אלי גורדון: שנייה.
אלי גורדון: אנחנו צריכים לדעת לחלק ואני בכוונה כרגע מדבר קודם כל על ארגז כלים שנמצא בתוך החוק ואז אני אתייחס גם לסוגיה עצמה של ההונאה.
אלי גורדון: אז ראשית כל כן ישנם כלים, ישנן אפשרויות לאכוף בצורה עם הרבה יותר שיניים ממה שהיה לנו עד היום.
יוסי יעיש: אבל לא ממש מבצעים את זה.
ישראל אייכלר: רגע, המים האלה זה מותר או אסור על פי החוק החדש?
אלי גורדון: לזה ינון יתייחס.
אלי גורדון: אלף מותר.
אלי גורדון: נאמר פה, במסגרת המסרים, בגדול כל אחד אמר דברים שהם עובדתית נכונים.
אלי גורדון: מה שכן, החיבורים שנעשו ובחלק מהמקרים גם שכחו לציין עוד מספר עובדות, ולזה ינון יתייחס, בין היתר גם לסוגיה של מה מותר, מה שם המוצר, אבל שוב, ברמה עקרונית.
אלי גורדון: ברמה עקרונית, החוק מאפשר ואנחנו מאמינים בזה, לשווק מוצר כאשר מידע לגבי המוצר הוא נכון, לא מטעה - - -
ישראל אייכלר: יש גבול כמה מים מותר להכניס?
אלי גורדון: כן.
ישראל אייכלר: יש פיקוח שלכם על הביצוע?
אלי גורדון: אנחנו כן מבצעים גם את הפיקוח ונאמר פה ואנחנו יכולים להתייחס גם לעניין - - -
יוסי יעיש: איזה פיקוח אתם עושים?
אלי גורדון: גם ברמה של - - -
ישראל אייכלר: זה לא ויכוח.
יוסי יעיש: לא ויכוח, איזה פיקוח.
אלי גורדון: כבוד הרב, ברשותך, ביקשת ממני הסתכלות קדימה ואחר כך אנחנו נחזור.
ישראל אייכלר: אני מבקש להתייחס לזה.
אלי גורדון: אני אתייחס.
אלי גורדון: אז כמו שאמרתי, מוצר מזון, יש שני היבטים שהם היבטים קריטיים לצורך השיווק המוצר ובהתאם למהות.
אלי גורדון: אחד, בטיחות, שהוא לא יזיק לבן אדם.
אלי גורדון: שניים, איכות.
אלי גורדון: בהיבטי איכות, כל נושא שקשור למידע נכון, לא מטעה וניתן להוכחה, מותר לשווק.
אלי גורדון: ולכן ברמת החקיקה נכון להיום, החדשה העתידית, העבירה של אי התאמה לשם המוצר, היא כן אחת האופציות לצורך הדוגמא.
אלי גורדון: נכון להיום, הביאו לפה דוגמת בשר שמותר להוסיף ברמת ההזרקה, להזריק 10% וברמה של גלייזינג, שדובר יותר מפעם אחת, 20%.
אלי גורדון: היה וישנה עבירה מסוג זה, זאת גם עבירה שעוברים עליה במסגרת אותה חקיקה חדשה שקידמנו.
ורד קירו-זילברמן: זה גם היה קודם.
אלי גורדון: נכון.
ישראל אייכלר: אבל קודם לא היה מספיק פיקוח.
אלי גורדון: בדיוק.
ישראל אייכלר: כמה בדיקות אתם תעשו עכשיו?
אלי גורדון: לעניין של פיקוח על הייבוא, ונאמר פה ואני הייתי רוצה שגם ינון יוכל בצורה מסודרת להציג את הדברים, לכן אני לא רוצה לקפוץ, כי בהחלט זה מתחיל ממורפולוגיה של הדג ורקמות.
אלי גורדון: ד"ר רפלוביץ' הזכיר, יש הבדל בין דג ובין בשר וכו', וינון יתייחס לזה.
אלי גורדון: עוד נקודה אחת ואני אסיים ואז ינון יתייחס, גם בין היתר להיבטי פיקוח על ייבוא מוצר.
אלי גורדון: צריך להבין, היבטים שהם היבטים שקשורים לאיכות, מבחינת התעדוף ומשימות וב - - - משימות, הם היבטים שבאים באותו סדר תכונה יורד כמו שאמרתי כרגע.
אלי גורדון: אחרי בטיחות, כדבר ראשון, קודם כל שמוצר לא יזיק.
אלי גורדון: נאמרו פה - - -
ישראל אייכלר: מה זה נקרא להזיק?
ישראל אייכלר: אם אומר לי פה בעל מפעל שהפוספטים האלה לא בריאים, אז איפה אתה בעניין?
אלי גורדון: זה מה שרציתי לומר.
אלי גורדון: שתקנות בריאות הציבור – מזון, מאז שנת 2001 מגדירות מה הוא תוסף המזון - והוזכרו פה פוספטים כדוגמא – שמותרים לשימוש בסוגי מזונות שונים, שכל תוסף מזון, גם פוספטים - - -
יוסי עמרם: גם כשהוכח שזה מזיק לבריאות?
אלי גורדון: גם פוספטים וגם צבעי מאכל וגם חומרים משמרים.
ישראל אייכלר: כולם מזיקים, אתה אומר?
אלי גורדון: וכדומה, עוברים לא ברמה של מדינת ישראל, עוברים הערכת בטיחות, קודם כל ברמות בינלאומיות דוגמת ג'קפה, שזה ארגון שמומחים כלל עולמיים עושים הערכה ובהסתמך על ההערכה נקבעים ערכים ואפליקציות מותרות לשימוש.
אלי גורדון: יש לשים לב שברגע שמשתמשים בתוסף מזון, המוצר, יותר נכון הצרכן, כן צריך לדעת שבמוצר הזה כן השתמשו בתוסף כזה או אחר.
ישראל אייכלר: כן, אבל אתה כאינג'ינר מזון, אם בגרמניה למשל הפוספט הזה, הם בדקו שבכמות מסוימת הוא לא מסוכן, והוא בכלל בגרמניה לא מכניס את זה לדגים ולבשר ופה באים יהודים ומתחכמים ומכניסים את הפוספט הזה אל תוך הבשר והדגים בלא צורך.
ישראל אייכלר: איפה משרד הבריאות בעניין הזה?
אלי גורדון: אמרתי ופה אני פשוט אתן לינון את זכות הדיבור - - -
ישראל אייכלר: אז בוא ניתן לינון.
אלי גורדון: שיתחיל.
אלי גורדון: אני מבקש ינון, שתתחיל מזה שיש שם מוצר שונה.
יוסי עמרם: מה עם משרד הכלכלה?
ישראל אייכלר: אני אדבר גם עם משרד הכלכלה.
יוסי עמרם: תחליטו מי אחראי על הפיקוח.
אלי גורדון: אנחנו יודעים מי אחראי על הפיקוח, תאמין לי.
יוסי עמרם: אבל אין פיקוח.
אלי גורדון: מאז שנת 1998 שירות המזון מבצע פיקוח על המזון במדינת ישראל.
ישראל אייכלר: שירות המזון מבצעים פיקוח על המזון גם על הצד של ההונאה, או רק על הצד של הבריאות?
יוסי עמרם: אז זו השאלה שלי, שחידד אותה כבוד הרב.
אלי גורדון: על כל הנושאים שקשורים לבטיחות ואיכות.
אלי גורדון: האם כמו שאתם אומרים זאת הונאה?
ישראל אייכלר: זה לא אתם?
ישראל אייכלר: זה משרד הכלכלה?
אלי גורדון: אנחנו בודקים את הבטיחות ואת האיכות.
ישראל אייכלר: אז על זה אנחנו נדבר עם משרד הכלכלה.
ישראל אייכלר: בבקשה, ד"ר ינון יוני.
ינון יוני: כן.
ישראל אייכלר: יוני זה שם משפחה?
ינון יוני: יוני זה שם משפחה.
ינון יוני: טוב, אז כמה דברים באמת נאמרו פה ואני חושב שמרבית הדברים, דווקא באמת אין לנו ויכוח בכלל על חלקם הגדול, ובאמת כמו שאמר אלי, החיבור ביניהם הוא עצם העניין כאן ובחלק מהדברים אפילו הפתעה, ותיכף אני אומר על ההפתעה.
ישראל אייכלר: תתחיל עם ההפתעה.
ינון יוני: כן, כן, אפילו הפתעה.
ינון יוני: ככה, קודם כל אכן אנחנו מדברים פה על נושא שהוא באמת צרכני בעיקרו.
ינון יוני: אני לא אכנס לפרט עד כמה כמות מים פעילים וכדומה וויכוחים עד כמה זה כן משליך או לא משליך, זה יכול להיות השלכה לגבי כלל המוצרים ולאו דווקא על המוצרים האלה הספציפיים.
ינון יוני: לכן הבעיה היא בעיה צרכנית בעיקרה.
ורד קירו-זילברמן: ובריאותית.
ינון יוני: צרכנית בעיקרה.
ישראל אייכלר: הם טוענים שבריאותית אין בעיה.
ינון יוני: אז אמרתי ואני מדגיש את זה באופן חד משמעי ומוכן על זה גם כן בפורום אחר או בכל פורום אחר, הבעיה היא צרכנית בעיקר.
ינון יוני: התקנות נכון להיום, או החקיקה באופן כללי, מעבר לחוק, כמו שאלי ציין לגבי החוק החדש, ותיכף נסיים גם עם החוק החדש, אבל התקנות נכון להיום הן כדלקמן: תקנות בריאות הציבור מזון, בשר מעובד, מתירות עד 10% מים מוספים לגבי בשר.
ינון יוני: תיכף ניגע גם בהן.
ינון יוני: תקנות בדיקות דגים, שמתירות ציפוי של עד 20% מים מוספים - - -
ירון לוי: למה זה לא בחקיקה?
ינון יוני: זה בחקיקה.
ירון לוי: זה בתקנות.
ינון יוני: בתקנות.
ינון יוני: תקנות זה חוק, חקיקה.
ינון יוני: יש חוק ויש תקנות.
ישראל אייכלר: זה החוק, נו, בקיצור.