GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אבל סתם מישהו שחייב לאיזה בנק או לאיזו חברת סלולר כמה מאות שקלים, לא צריך לעכב את יציאתו מהארץ, זה לא הפושע הבורח.
ישראל אייכלר: אותו דבר פה.
ישראל אייכלר: הייתה לנו איזו הבנה עם הביטוח הלאומי, או שהבנו מהביטוח הלאומי שכשהגיעו בזמן האחרון חשבונות של 12-13 אלף שקל לאנשים ש-7 שנים לא שילמו או שלא ידעו שהם היו צריכים לשלם, אז הביטוח לאומי אמר ברוב חכמה: 'את הקנסות ואת הפיגורים אנחנו מורידים ומאפשרים פריסה של 48 חודש'.
ישראל אייכלר: קיבלנו את זה בברכה וזה זכה לפרסום חיובי מאוד.
ישראל אייכלר: אני רוצה שהדבר הזה יחול גם פה.
ישראל אייכלר: במקרה הזה לא לתפוס את הכסף הזה שהגיע הרגע, אלא באמת לעשות את אותם הסדרים לפי כמה שהאיש חייב.
ישראל אייכלר: יש מקרה של יהודי שחייב מ-2008 כמה מאות שקלים, לקחו לו את זה עכשיו מהילדים.
ישראל אייכלר: את זה לא צריך לעשות.
ישראל אייכלר: צריך להודיע לו: 'שמע, יש לך עכשיו כסף, בוא תעשה את ההסדר בפריסה'.
ישראל אייכלר: זה לא הרבה כסף ולא צריך הרבה פריסות, אבל בלי קנסות ובלי ריבית.
ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לקבל את תשובת
ישראל אייכלר: כם ואחר כך נדבר על שאר הפרטים.
ישראל אייכלר: מי משיב?
<יוסף פולסקי: ראשית אני אפתח ברמה המשפטית החוקית.
<יוסף פולסקי: הסעיף בחוק, החוק כן עיגן במפורש את הזכות של ביטוח לאומי לקזז גם קצבאות ילדים - - -
ישראל אייכלר: גם בלי הסכמת ה- - -
<יוסף פולסקי: גם בלי הסכמה.
<יוסף פולסקי: זה בסעיף 312 ב"חוק הביטוח הלאומי".
<יוסף פולסקי: הוא מדבר שברגע שלאדם המבוטח יש חוב בדמי ביטוח אז המוסד לביטוח לאומי יכול לקזז כנגד החוב בדמי ביטוח - - -
ישראל אייכלר: איזה סעיף זה כדי שהיועצת המשפטית שלנו - -
<יוסף פולסקי: 312.
ישראל אייכלר: של הקצבאות ילדים.
<יוסף פולסקי: הסעיף מדבר בכלליות על כלל הגמלאות שמעניק הביטוח הלאומי.
<יוסף פולסקי: הוא כותב במפורש שלגבי קצבת הילדים אפשר לקזז את מלוא הקצבה.
<יוסף פולסקי: כן.
<שלומית אבינח: אבל זה לא רטרואקטיבי - - -
<יוסף פולסקי: לשאלתה של גברתי,
<שלומית אבינח: מנהלת הוועדה, שלומית.
<יוסף פולסקי: בהגדרה של גמלה, סעיף 1 בסעיף ההגדרות: "גמלה, כל טובת הנאה - - -
ישראל אייכלר: כולל רטרואקטיבית?
<יוסף פולסקי: כל גמלת הנאה שלפי חוק מעניק אותה.
<יוסף פולסקי: כלומר, כל גמלה, כל טובת הנאה שהביטוח הלאומי מעניק מכוח החוקים שהוא - - -
ישראל אייכלר: אז למה עשית את זה רטרואקטיבית, למה לא עשיתם את זה בחודשי?
ישראל אייכלר: אדם שחייב מ-2008, השבוע לקחו לו את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: אני שואל למה לא עשיתם את זה עד היום.
ישראל אייכלר: בסך הכל מדובר, לפי התביעה ב-800 שקל וזה ל הרבה.
ישראל אייכלר: מה זאת התפיסה הזאת- - -
<ציון מזרחי: אני רוצה לציין, דווקא האדם שפנה, מר כהן, קיזוזו לו כבר בחצי השנה האחרונה קצבאות.
ישראל אייכלר: יש לי מקרה אחר.
<ציון מזרחי: זה לא נפל כרעם ביום בהיר.
ישראל אייכלר: אישה מביתר שיש לה חשבון עם הילדים שלה, לקחו, כי בעלה חייב משנת 2008, איזו חצי שנה שהוא לא עבד, הוא משלם ביטוח לאומי - - -
<שלומית אבינח: קיבלתם את הפניה הזאת?
ישראל אייכלר: יש לי את זה פה.
ישראל אייכלר: בלי שום שמות.
ישראל אייכלר: מדובר בחוב של 2008, אני לא יודע באיזה סכום, לא כתוב פה.
ישראל אייכלר: נדמה לי שזה כמה מאות שקלים, 800 או 900 שקל.
<יוסף פולסקי: אני רק אשלים.
<יוסף פולסקי: את ההתייחסות הפרטנית יתנו שאר הגורמים.
<יוסף פולסקי: כמו שהיועצת המשפטית ציינה, הדבר הזה נבחן בבית הדין הארצי לעבודה, הוא לא הסמכות העניינית להכריע בתביעות האלה.
<יוסף פולסקי: בית הדין קבע שתי קביעות.
<יוסף פולסקי: הוא קבע בקביעה המהותית שקצבאות הילדים הגם שהן מיועדות לרווחת הילדים הן שייכות להורים – זה ברמה העקרונית הזאת.
<יוסף פולסקי: ברמה השנייה הוא קבע, וזו קביעה גורפת של בית הדין, ללא גבייה אין חלוקה.
<יוסף פולסקי: זאת אומרת, העיקרון הבסיסי שעומד בבסיס החוק שאנחנו מופקדים עליו הוא גבייה מצד אחד ומתן גמלאות מהצד השני.
<יוסף פולסקי: כאמור, גם הגמלה הזאת, זה לא חלילה להכניס יד לכיסם של כאלה ואחרים, אלא ברמה - - -
ישראל אייכלר: יש לי שאלה, אישה שמקבלת מהביטוח לאומי מזונות, היא עובדת והיא חייבת כסף לביטוח לאומי, אתם גם מקזזים?
<יוסף פולסקי: ברמה העקרונית חוב בביטוח, עוד פעם, בשביל לא ליצור לה חובות בחוב ברצף, שחלילה יהיה לה איזה מקרה שמזכה בגמלה והוא יצטרך תקופת הכשרה של דמי ביטוח.
<יוסף פולסקי: אם יהיה חובות אז יש מצבים שתמנע ממנה הקצבה.
<יוסף פולסקי: גם לצורך זה אנחנו גובים את אותה קצבה גם מאותה אישה בשביל לה לצבור חוב.
<יוסף פולסקי: זה לא רק לעצם הגבייה שלנו, להעשיר את הקופה שלנו כביכול, אלא גם לטובת אותם מבוטחים כדי שלא יוצר להם חסר ברצף הביטוחי שלהם.
ישראל אייכלר: אני אבקש את הגברת עליזה ברזון, מנהלת אגף גמלאות משפחה, לשאול משהו מעשי.
ישראל אייכלר: מה אנחנו יכולים לעשות עכשיו כדי לפרוס את הדברים, לבטל את הכנסות של אותם אנשים?
<עליזה ברלזון: בנושא ריבית וקנסות יתנו תשובה ממחלקת הגביה שלנו.
<עליזה ברלזון: בניכוי של קצבאות אנחנו באמת בבוקר כבר ביקשנו לדעת מכמה קצבאות, איזה קצבאות ובכלל - - -
<שלומית אבינח: אתם יודעים איזה מספר, כמה נתתם?
<עליזה ברלזון: אנחנו ביקשנו נתונים, זה היה מהיום למחר אז לא כל כך קיבלנו את כל המידע.
<עליזה ברלזון: כן אנחנו בודקים את זה לדעת על כמה במספרים.
<עליזה ברלזון: אני חושבת שנתון כספי - - -
<שלומית אבינח: השאלה לפרוטוקול.
<עליזה ברלזון: יש לנו נתון של כמה ניכוי מגמלאות?
<עליזה ברלזון: אני אתן כרגע תשובה רק לגבי גמלאות.
<ציון מזרחי: אנחנו שילמנו למיליון ושבעים אלך משפחות סכומים רטרואקטיביים, במהלך הזה של ההחזר, בסך של כ- 560 מיליון שקל.
ישראל אייכלר: זה הרטרואקטיבי?
<ציון מזרחי: זה כל סכום הרטרואקטיבי.
<ציון מזרחי: מתוך זה קוזזו לכ-150 אלף משפחות חובות בדמי ביטוח בסך כולל של 45 מיליון שקל ועוד 20,500 חובות בגמלאות למוסד לביטוח לאומי בסך של 3.3 מיליון שקל.
ישראל אייכלר: מה זה קצבאות, פנסיה?
<ציון מזרחי: אם מישהו שהיה ביתרה: אבטלה, מילואים,
<עליזה ברלזון: כל סוג חוב מכל קצבה שמשולמת לו.
ישראל אייכלר: מה ההבדל בין ה-34 ל-3.3?
<ציון מזרחי: 45 מיליון זה חובות דמי ביטוח.
ישראל אייכלר: והגמלאות?
<ציון מזרחי: הגמלאות זה כל יתר הגמלאות שהמוסד לביטוח לאומי משלם.
ישראל אייכלר: התחשבנות כאילו.
<ציון מזרחי: התחשבנות.
ישראל אייכלר: מה פתאום עשיתם עכשיו את הכול ביחד?
<ציון מזרחי: זה קורה כל חודש.
ישראל אייכלר: כל חודש קיזוז של 45 מיליון?
<ציון מזרחי: כל קצבה חודשית מקוזזת על פי החובות של האנשים, מקוזז מכל חודש מהגמלאות.
<ציון מזרחי: זה לא חד פעמי, זה לא בגלל התשלום הרטרואקטיבי.
<יוסף פולסקי: זה מה שחשוב להגיד.
<יוסף פולסקי: הקיזוז הזה הוא גם הן מדמי ביטוח והן מגמלאות, הוא נעשה מדי חודש בחודשו.
<יוסף פולסקי: זה לא משהו שחלילה - - -
<שלומית אבינח: היו אלינו הרבה פניות.
ישראל אייכלר: בדיוק, מה קרה עכשיו?
<ציון מזרחי: יכול להיות שאנשים ראו בעיתונים שיש סכום רטרואקטיבי שהמוסד לביטוח לאומי משלם וציפו לקבל סכום.
ישראל אייכלר: אני הבאתי לכם דוגמה של אדם שלא קיזזו ממנו והוא מקבל כל חודש שנים רבות, מ-2008 ועד היום, ועכשיו קיזזו.
ישראל אייכלר: כן הייתה פעולה שונה מכל חודש.
<משה עמית: הדוגמה מביתר עילית?
<שלומית אבינח: לא להגיד את השם לפרוטוקול.
<משה עמית: בגלל זה אמרתי ביתר עילית.
<משה עמית: זה קשור לדיון שהיה פה לפני כארבע חודשים, מה שהזכרת לגבי המבצע הזה שהתחלנו ליישר קו עם אנשים שהיה להם חורים בדמי הביטוח שלהם.
<משה עמית: המקרה הספציפי הזה באמת חויב על 7 חודשים ב-2008, חודש אחד ב-2010 ועוד חודש אחד ב-2011.
<משה עמית: אלה חודשים שלא הייתה מסגרת ששילמה עבורו דמי ביטוח.
<משה עמית: עכשיו במסגרת הסריקה והבדיקה של השלמת רצף ביטוח של כל האנשים שלא פנינו אליהם מכל מיני סיבות בזמן, יצא שהוא צריך לשלם עבור כל החודשים, זה יוצא 8 חודשים פה.
<משה עמית: הקרן זה 1,042.
<משה עמית: בהודעה עצמה אנחנו כותבים לו שלפי החוק, ולא משנה מהי הסיבה לאיחור בתשלום, מתווסף לזה עוד סכום של 779 שקל קנס.
<משה עמית: אבל, באותה נשימה שאנחנו מודיעים, זו ההועדה שאמרת שעשתה הד ציבורי.
<משה עמית: אגב, זו הודעה שנשלחה אליו ב-23.6, לפני חצי שנה, אז אומרים לו: 'אם אתה משלם את חוב הקרן'.
<משה עמית: משלם זה כולל הסדרה עד 48 תשלומים, לא במזומן, 'אנחנו מוותרים על הקנס, על ההצמדה, הכול'.
<משה עמית: זה מתוך זה שאנחנו מכירים שחלק מהמחדל הוא גם אצלנו.
<משה עמית: זה המקרה - -
ישראל אייכלר: כמה הורדתם לו?
<משה עמית: במקרה שלו, חמישה יש פה, הרי נתנו את זה מפוצל לכל חודש.
<משה עמית: יש לו חמישה חודשים שהגיע לו רטרואקטיבי 154, זה בערך 770 שקל ועוד שני קיזוזים של 106 שזה יוצא 212 שקל, סה"כ 982.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אתם ויתרתם כאן על הקנס והריבית כמו אצל האחרים?
<משה עמית: זהו, תראה.
<משה עמית: איך אומרים מבחינת גילוי נאות.
<משה עמית: במקרה הזה מה שקיזזנו כיסה את הקרן.
<משה עמית: נשאר חוב שזה פחות או יותר הקנס שהצטרף.
<משה עמית: הרי הוא לא שילם תוך חודש, אתה מבין.
<משה עמית: הוא קיבל את ההודעה מיוני - - -
ישראל אייכלר: אז האנשים האלה שהורדתם את הקרן לא תמשיכו לקחת גם ריבית וקנסות?
ישראל אייכלר: הוא לא חייב להיות יותר גרוע מאשר - - -
<משה עמית: אני יכול להתחייב שאנחנו נעשה סריקה ואיפה שהסכום, קודם כל אם הסכום קוזז תוך חודש מהתאריך שיצרנו את החיוב והודענו, אפילו תוך חודשיים, עכשיו זה לא חודש זה 60 יום, אם זה התבצע תוך 60 יום המערכת יודעת אוטומטית לבטל את ההצמדות ואת - - -.
ישראל אייכלר: גם אלה שהורדתם להם עכשיו?
<משה עמית: אני יכול להתחייב פה שאנחנו נעשה סריקה לגבי כל המקרים האלה שכרגע קיזזנו להם והקיזוז כיסה גם קנסות, חלקם או מלואם.
<משה עמית: זה קצת ייקח זמן, אבל כמובן שאנחנו לא נפלה אותם לרעה לעומת אחרים שאין להם קצבאות ילדים ולא קיזזו להם והפחתנו להם כשהם סידרו את זה גם אחרי חודש או חודשיים.
ישראל אייכלר: למנהלת יש הרבה שאלות.
<שלומית אבינח: קיבלנו הרבה טלפונים.
<שלומית אבינח: שוב, אני נזהרת בלשוני.
<שלומית אבינח: הביטוח הלאומי, לי אין חוב למוסד לביטוח לאומי, אני אומרת שקודם כל לוקחים ואחרי זה לך תוכיח.
<שלומית אבינח: אני לא מאשימה, חובות צריך לשלם והיה דיון והכול.
<שלומית אבינח: אני אומרת שיש לנו פה והעברנו אליכם עכשיו כי לקראת הדיון - - -
<משה עמית: את מדברת על המקרה השני?
<שלומית אבינח: השלישי.
<משה עמית: אנחנו קיבלנו רק שני מקרים.
<שלומית אבינח: כי השלישי הגיע ב-12:30.
<שלומית אבינח: סביר להניח שיגיעו עוד, אני יכולה להגיד את זה לפרוטוקול.
<משה עמית: יגיעו, יגיעו.
<שלומית אבינח: זה המקרה, הוא כבר סידר את כל ההתחשבנות.
ישראל אייכלר: זה סיפור יותר חמור שלא כל כך שיך לדיון שלנו.
ישראל אייכלר: כאן מדובר על אדם שכבר כן שילם את חובותיו, המחשב לא קלט.
<שלומית אבינח: המחשב, זה טעויות מחשב.
<שלומית אבינח: אני אומרת שבמקרה הזה - - -
ישראל אייכלר: אז קודם בוא נסגור את הדבר שאמר משה עמית באופן ברור שכל אלה - -
<שלומית אבינח: תוך כמה זמן כי אנשים חיכו.
<משה עמית: זה עשוי לקחת זמן, כי זה לכתוב תכנית מיוחדת ולא לפספס אף מקרה.
<משה עמית: אני לא רוצה להגיד לך שתוך שבוע זה יהיה.
ישראל אייכלר: אבל תוך חודש זה כבר מספיק.
<משה עמית: אני מאוד מקווה.
ישראל אייכלר: אני חושב שהמערכת שלכם צריכה להיות מספיק ערוכה לזה.
<שלומית אבינח: אתם אמרתם 150 אלף משפחות שלא זכו בסכום.
<משה עמית: כן, אבל מתוכם יש כ-40 אלף שכל הקיזוז - - -
<ציון מזרחי: צריך לזכור שמתוך ה-150 אלף מעל כ-40 אלף אנשים שקיזזנו להם בסך הכול 70 שקלים.
ישראל אייכלר: למה 70 שקל?
<ציון מזרחי: זה הסכום שהיה מגיע להם.
<ציון מזרחי: לילד אחד.
ישראל אייכלר: 70 שקלים לחודש?
ישראל אייכלר: <קריאה:> הסכום הגלובלי.
ישראל אייכלר: כל הרטרו?
ישראל אייכלר: 10 שקלים לחודש?
<שלומית אבינח: אם אתם אומרים שיש לכם קצת מקרים, למה הבדיקה צריכה לקחת כל כך הרבה זמן?
<משה עמית: כשאת בונה תכנית מחשב את לא מסתכלת כמה מקרים.
<משה עמית: ברגע שאתה בונה תכנית היא נכונה למיליון מקרים - - -
ישראל אייכלר: אני לא נבהל מחודש.
ישראל אייכלר: מערכת של 150 אלף שמות בחודש ימים זה סביר.
<שלומית אבינח: זה הרבה פחות.
ישראל אייכלר: בסדר, בואי ניתן, אם את תגידי שבועיים זה לא יהיה.
ישראל אייכלר: נגיד חודש ואז אני בטוח כי בחודש הבא תוכלו לתקן את זה.
<משה עמית: אני הייתי מבקש לתת קצת יותר זמן.
ישראל אייכלר: זה כבר מפספס את זה.
<משה עמית: זה נופל בעונה.
<משה עמית: מבחינת התחשבנות הרי מדובר באנשים, רובם קיבלנו הודעות בשוטף ולא התייחסו כמו המקרה ש- - -
ישראל אייכלר: בסדר, אנחנו מגיעים עכשיו לפתרון לא לבעיה.
ישראל אייכלר: אם הפתרון הוא שצריך להחזיר להם את הקנסות ואת הריבית, צריך לסרוק רק את ה-150 אלף האלה.
ישראל אייכלר: קחו לכם את ה-30 יום, זה מספיק זמן.
ישראל אייכלר: אני לא יודע - - -
<משה עמית: אני רוצה להיות אחראי, הרי הדברים האלה ירשמו בפרוטוקולים ויפרסמו ואני רוצה לעמוד במה שאני מתחייב פה.
<משה עמית: אני מאוד מקווה שאני אפתיע, אבל אני הייתי מבקש להתחייב עד סוף פברואר, חודשיים מהיום.
<שלומית אבינח: התחייבות על מה, תגיד לפרוטוקול.
<משה עמית: לתקן את העניין הזה שלחלק מהאנשים קיזזנו מקצבת הילדים רטרו סכום שכיסה קנסות שאנחנו אמורים להפחית אותם.
ישראל אייכלר: אני גם חשבתי שתעשו פריסה, אבל אם זה כסף קטן לא כדאי.
<משה עמית: להרבה מהם זה רק 70 שקל ולפעמים רק מדגדג את חוב הקרן.
<משה עמית: בסדר.
ישראל אייכלר: מה הזמן הסביר מבחינה משפטית, 30 יום או 60 יום?
ישראל אייכלר: הוא עובד פלוס 60 ואני יודע שיש שעובדים פלוס 90.
ישראל אייכלר: נדמה לי שבמשרדי ממשלה, מי שעובד עם משרדי הממשלה כספק הוא מעלה את המחירים הרבה.
ישראל אייכלר: כשאני שואל למה אתה מעלה את המחירים הוא אומר: 'כי אני מקבל 90 פלוס שוטף'.
ישראל אייכלר: אתה תוכל לעשות את זה תוך חודש, שבחודש פברואר הם יקבלו כבר את החזר הזה?
<משה עמית: תראה, זה לא בהכרח החזר.
ישראל אייכלר: אם הוא זכאי להחזר.
ישראל אייכלר: אני יכול להתחייב שעד סוף פברואר הזיכויים יופיעו בחשבון.
ישראל אייכלר: ההחזר עצמו יכול לקחת עוד כמה ימים.
ישראל אייכלר: כן, ומכתב הסדר.
ישראל אייכלר: היות ואנחנו חייבים לסיים, אבל אני חייב בהזדמנות שאתם יושבים פה להקריא לכם קטע ממכתב שלא קיבלתם.
ישראל אייכלר: זה משהו שקצת נוגע, לא ממש נוגע.
ישראל אייכלר: הוא מספר כך: ב-21 לספטמבר הוא קיבל מכתב שמפרט את חובו לביטוח הלאומי, 8,953 שקלים לתשלום עד ה-20.11.
ישראל אייכלר: הוא בדק את פרטי החוב, שלח אישורים וקיבל שוברי תשלום.
ישראל אייכלר: הוא ביצע העברה בנקאית בסך של 8,388 לביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: "ההעברה הופיעה בחשבוני באתר הביטוח הלאומי כבר לאחר יום עסקים אחד" יתרת זכות עד לתאריך הפירעון: "בתאריך 20.11 נרשם פירעון על סך 6,700 ואילו 1,670 הנותרים קיבלו משום תאריך חדש לגבייה של 14 ל-12" זאת אומרת, משום מה לא הכירו בתשלום הזה.
ישראל אייכלר: "ככל הנראה דחיית מועד הפירעון של השובר השני הופיע תשלום העתידי של קצבת הילדים כסכום המקוזז בגין חובות למוסד לביטוח לאומי".
ישראל אייכלר: לא אלאה אתכם בכל המכתב.
ישראל אייכלר: אנחנו נעביר לכם אותו.
ישראל אייכלר: "לשאלתי, מכוח מה תפסו את הכסף שאני זכאי לו על פי חוק.
ישראל אייכלר: מדוע נדרשת כל הפרוצדורה המתוארת אם אין וויכוח שלא קיים חוב כלשהו.
ישראל אייכלר: נעניתי, אני מבינה שזה לא נוח, אך אין מה לעשות בעניין, ככה זה" הוא שואל ככה- - -
<שלומית אבינח: במוקד.
ישראל אייכלר: במוקד.
ישראל אייכלר: הוא שואל: "אולי בהזדמנות הזאת הביטוח הלאומי חייב לשדרג את רמת הסנכרון שלו.
ישראל אייכלר: א', רישום חוב שנפרע מיד עם קבלת התשלום בין באשראי ובין בהעברה בנקאית.
ישראל אייכלר: ב', שכיר שעובד שנים במקום עבודה, שהמעסיק מפריש עבורו דמי ביטוח לא יקבל לפתע מכתב שלפיו בחודש X הוא רשום כלא עובד, מה שמצריך אותו לשלוח תלושים" וכו'.
<משה עמית: הוא טוען שהוא עובד ברצף, אין מצב שהייתה הפסקה של חודש או חודשיים בעבודה שלו?
ישראל אייכלר: לא כתוב פה, אבל אני אתן לך את זה.
<משה עמית: בסדר, אנחנו שומעים.
ישראל אייכלר: "אם אין ניתן למנוע קיזוז כמו המקרה שלי" אגב שבאגב הוא כותב: "אתר האינטרנט של המוסד לביטוח לאומי חייב מתיחת פנים יסודית ומקיפה.
ישראל אייכלר: אתר אינטרנט של זרוע ממשלתית עיצובו לא פחות מארכאי כשתכניו נתמכים רק בדפדף אקספלורר" נכון?
<משה עמית: קודם כל, אני יודע שביטוח לאומי זכה, לפני שבוע-שבועיים היה פה טקס, הוא זכה באחד הפרסים הראשונים של אתר השירות והנגישות.
ישראל אייכלר: אפשר להיכנס עם "כרום" גם?
ישראל אייכלר: <קריאה:> אני בעבודה נכנס, דרך "כרום" אפשר להיכנס.
ישראל אייכלר: אגב, אתר הכנסת גם תקוע "באקספלורר"?
ישראל אייכלר: אבל, לא זאת הבעיה.
ישראל אייכלר: אנחנו נעביר להם את המכתב הזה, שהם יתייחסו אליו כי צריך ללמוד את זה.
ישראל אייכלר: אני אסכם את הישיבה הזאת.
ישראל אייכלר: המנהלת שואלת מה לעשות עם הפניות שהגיעו מעכשיו.
ישראל אייכלר: מה זאת אומרת, מה את עושה תמיד?
<שלומית אבינח: שוב, בדרך כלל אחרי דיון יש הצפה, במרכאות, של פניות.
<שלומית אבינח: אני יכולה להעביר את הפרטני.
<שלומית אבינח: אבל השאלה אם רוצים הם משהו מערכתי - - -
<משה עמית: מה, את רוצה בצורה שבלונית?
<שלומית אבינח: אני לא אוהבת בצורה שבלונית כי כל מקרה לגופו.
<שלומית אבינח: אבל מה אני יכולה לענות כוועדה, אני יכולה להציף אותם ולומר שתוך 30 יום, 45 יום תקבלו התחשבנות.
ישראל אייכלר: הוא אמר את זה לפרוטוקול.
<משה עמית: את עושה לנו שירות טוב.
<משה עמית: <קריאה:> בנאדם יש לו חוב של 800 שקל, אני אומר תכניסו לי עכשיו את ה-800-1,000 שקל ואני אגיע עכשיו להסדר אתכם על 48 תשלומים.
ישראל אייכלר: את זה הם כבר עשו.
ישראל אייכלר: זה כבר כסף שאצלם.
ישראל אייכלר: מה שכן אפשר לומר ואנחנו נאמר את זה, שהביטוח לאומי יעשה סריקה וחישוב שכל אלה שלקחו מהם יותר מהקרן, הכסף יוחזר על ל-20 בפברואר.
<משה עמית: עד סוף פברואר.
ישראל אייכלר: מועד התשלום זה עד 20 בפברואר, קצבאות הילדים.
<קריאה: להחזיר את זה דרכם, בסדר.
ישראל אייכלר: עד סוף פברואר הכסף יוחזר לחשבון.
ישראל אייכלר: אנחנו לא נכנסים לפרטים יותר מדי.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם, תודה רבה.
ישראל אייכלר: שלום לכולם, לכל הנמצאים כאן ולכל הצופים.
ישראל אייכלר: אנחנו דנים היום בפניות ציבור בנוגע לסגירת סניפים וצמצום שירותים ללקוחות בבנקים.
ישראל אייכלר: לכאורה זה ממש נשמע דבר בלתי סביר, שבעידן של ההתפתחות הכלכלית והטכנולוגית, שהכול יותר נגיש והכול יותר מצוי לכלל האזרחים ולכלל הצרכנים, בכלל נצטרך לדון על נושא כזה, כי זה נושא עסקי.
ישראל אייכלר: אני מבין שנמצאת פה המפקחת על הבנקים, הגב' חדוה בר, אני מבין שאין לפיקוח על הבנקים איזה שהוא כוח להגיד לבנק כמה סניפים הוא יפתח וכמה הוא לא יפתח.
ישראל אייכלר: הבסיס של זה הוא שזה עסקי.
ישראל אייכלר: קשה להאמין שיש מצב, בגלל ההתפתחות הטכנולוגית הזאת, שיש פחות סניפים ופחות פקידים ופחות שירותים במקומות שאנשים צריכים אותם.
ישראל אייכלר: זה מזכיר לי, במידה מסוימת, את המשבר הקשה, להבדיל, בשירותי הדואר.
ישראל אייכלר: עדיין את הבנקים אין להשוות לשירותי הדואר, אבל בשירותי הדואר, מה שקרה, שהיות שאנשים התחילו להשתמש במיילים והטכנולוגיה התקדמה אז התחילו לטעון בדואר שיש פחות מכתבים.
ישראל אייכלר: מה שהתברר, שעל ידי קניות באינטרנט בכל העולם אז יש יותר משלוחים בדואר, פחות מעטפות ובולים אבל יותר משלוחים, וכך נקלענו למצב ששירותי הדואר, כולנו יודעים, שמי שרוצה לשלוח ברכה לחג הפסח, למשפחתו או לחבריו, כבר עבר הזמן.
ישראל אייכלר: עד חנוכה, זה היה היום האחרון שזה יגיע בצעדי צב לבית הנמען.
ישראל אייכלר: אנחנו טיפלנו במשבר של הדואר ואנחנו נטפל בו, אבל אנחנו לא היינו רוצים ששירותי הבנקים בכלל יתקרבו לדבר הזה שלאוכלוסיות מסוימות לא תהיה גישה מהירה לבנקים ולפקידים, לפחות כמו שהיה פעם ואולי אפילו יותר.
ישראל אייכלר: לכן כינסנו את הדיון הזה, לראות איך מצד אחד כן לעודד התקדמות טכנולוגית שמסייעת לכולנו.
ישראל אייכלר: כולנו זוכרים את התורים בבנק.
ישראל אייכלר: אני זוכר שהיה מישהו בסניף בנק מסוים שהיה נכנס לבנק ואומר לאחרון, 'אתה אחרון?' אז הוא אומר 'כן', 'אני אחריך', 'מה פתאום?
ישראל אייכלר: אני הייתי פה לפניך' והתחיל ריב ואף אחד לא שם לב שהוא אמר לו 'אני אחריך'.
ישראל אייכלר: כך שאני לא מתגעגע לימים של התורים הארוכים אצל הפקיד או הפקידה, אבל בכל זאת יש מצב שכן צריכים אותם.
ישראל אייכלר: אני אתן לזה משל ממקום אחר.
ישראל אייכלר: היה מישהו שהביא מאכל אמריקאי מאוד מאוד משובח.
ישראל אייכלר: הוא שכר חנות במחיר יקר מאוד בשכונה רגילה בתל ארזה בירושלים, מעשה שהיה, והוא החליט שהוא צריך להרגיל את האנשים לאכול את הטוסט הבשרי הזה שבאמריקה מאוד נפוץ.
ישראל אייכלר: אני אמרתי לו, 'פה תפתח פיתה פלאפל, אולי פיצה, שהבאת מאמריקה, אבל אתה לא תרגיל את האנשים לאכול משהו אחר ממה שהם אוכלים', הוא אמר 'לא, אני רוצה להיות ייחודי'.
ישראל אייכלר: הסיפור נגמר כמובן בחובות ובחצי שנה או שנה שהוא עמד בחנות ועד היום יש לו עוד בעיות עם הארנונה, של השלט של אותה חנות מיוחדת.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה שהבנקים יהפכו למחנכי הדור, להתקדם לכיוון האינטרנט ולכיוון הטכנולוגיה ואיך לעבוד עם המכונות האלה המאוד מאוד משוכללות.
ישראל אייכלר: צריך לאפשר את זה, צריך להרגיל, אבל לא לאלץ אנשים להשתמש בדברים החדשים כשהם רגילים לדברים המסורתיים של הפקיד המסור.
ישראל אייכלר: יש פה שתי אוכלוסיות שהן מאוד רלוונטיות לעניין הזה.
ישראל אייכלר: אוכלוסיית הקשישים, מי שעבר את גיל 60 מאוד נעלב לשמוע שהוא קשיש, אבל כשהוא מתחיל לעבוד עם הטכנולוגיות החדשות פתאום הילדים שלו והנכדים שלו מבינים יותר טוב ממנו איך עובדים עם זה, אז הוא שם לב שהוא לא שייך לאוכלוסיות הטכנולוגיות.
ישראל אייכלר: ויש עוד ציבור וזה ציבור שלא משתמש עקרונית באינטרנט, הוא ציבור גדול מאוד, של קרוב למיליון נפש.
ישראל אייכלר: גם באוכלוסייה היהודית, אבל יש גם באוכלוסייה הערבית.
ישראל אייכלר: שם, אני מבין שהטכנולוגיה האינטרנטית מאוד מפותחת בדרך כלל, לפי מה שקורה בעולם, אבל פה בארץ יש הרבה הרבה אנשים שעדיין לא יכולים להשתמש בכלים האלה.
ישראל אייכלר: אז כמו שהדואר לא יכול היה לטעון שבגלל שיש פחות מכתבים הוא צריך פחות לתת שירותים, כך הבנקים לא יכולים לטעון שבגלל שיש טכנולוגיות חדשות אפשר לוותר על הפקיד הבסיסי, על הסניף הבסיסי ועל הדברים הטובים, מה שנקרא השירותים הבנקאיים, שעלו די הרבה כסף.
ישראל אייכלר: אני מודע לכל המהפכות שהיו בוועדת הכלכלה, לשעבר יושב ראש הוועדה כחלון, מה שהוא עשה עם הבנקים, כל מה שכולנו יודעים אנחנו יודעים, אבל בכל זאת עדיין יש איזה שהיא מחויבות בסיסית בקשר לשירותים הבנקאיים.
ישראל אייכלר: אנחנו תמיד פותחים בפונים, השאלה אם את רוצה להתחיל בפנייה כתובה.
<שלומית אבינח: לא, בפונים שהגיעו.
<חדוה בר: אם אפשר שאני אגיד כמה מילות פתיחה.
ישראל אייכלר: למען הסדר הטוב, המפקחת על הבנקים תגיד את עמדתה.
ישראל אייכלר: הוועדה לפניות הציבור, בשונה מכל הוועדות בדרך כלל פותחת בפונים, אבל במקרה הזה אנחנו ניתן לך.
ישראל אייכלר: המנהלת אומרת שאנחנו נזמין את הפונים שצופים בנו עכשיו בכל עניין שהם צריכים, זאת הזדמנות לתת לכם את מספר הפקס, בכל עניין, לא רק בעניין הזה, 02-6408931, ולמי שיש לו מייל, .
ישראל אייכלר: בבקשה, הגב' חדוה בר, המפקחת על הבנקים, רשות הדיבור.
<חדוה בר: צהריים טובים לכולם.
<חדוה בר: תודה לך, מר אייכלר וכל חברי הכנסת והנוכחים ומי שצופה בנו.
<חדוה בר: אני רוצה לתת כמה מילות רקע לפני שנפתח את זה לשאלות מה קורה בבנקאות, וכמובן בתוך מילות הרקע אני אתייחס לנושא של סגירת סניפים וסגירת טלרים וגם למכתב שקיבלנו מעמותת 'כן לזקן' שמתייחסת לאוכלוסיית הזקנים שמתקשים עם השינויים האלה.
<חדוה בר: אבל כדי להבין את זה חשוב לי שתבינו את הרקע ולאן הבנקאות הולכת.
<חדוה בר: בסך הכול, אם אני אסכם את זה בכמה מילים, קורים פה שינויים מאוד משמעותיים בבנקאות.
<חדוה בר: השינויים באים מכיוון הלקוחות, הלקוחות צורכים יותר שירותים בנקאיים באמצעים ישירים.
<חדוה בר: אמצעים ישירים זה גם אינטרנט, זה גם אפליקציה בטלפון, אבל זה גם המכשירים האוטומטיים שאפשר להוציא מהם מזומנים ומידע ולקבל שירות, וגם המוקדים הטלפוניים שאפשר להתקשר אליהם.
<חדוה בר: כל אלה הם אמצעים הרבה יותר זמינים לציבור הרחב ככלל, ואחר כך אני אתייחס לאוכלוסיות שבכל זאת מתקשות, כגון חלק מהקשישים, לא כל הקשישים, נהיה הוגנים, יש קשישים שמסתדרים, והשינויים האלה והביקוש והפנייה של הלקוחות לבנקים באמצעים דיגיטליים מובילה לשינוי שלם שחלקו מתבטא גם בנושא הזה של סגירת סניפים וטלרים.
<חדוה בר: בסך הכול אני אעבור איתכם מהר על הרקע ומה קורה בעולם, אגב זה לא רק בישראל, זו תופעה עולמית.
<חדוה בר: אני רוצה שנצא מפה עם האמירה הברורה שלנו כפיקוח על הבנקים חשוב שכל האוכלוסיות יקבלו שירות הולם, הוגן, זמין, כולל כל האוכלוסיות, כולל קשישים ואחרים שגם מתקשים עם שינויים טכנולוגיים.
<חדוה בר: אנחנו עושים פעולות ונבטיח ונאכוף שכך יהיה.
<חדוה בר: אני אספר לכם מיד מה אנחנו עושים, איך הבנקים נערכים לשינויים האלה ואז כמובן נשמע אתכם.
<חדוה בר: ברשותכם אני רוצה לעבור במהירות על המצגת שחילקנו לכם.
<חדוה בר: בעצם אנחנו מדברים על שינוי פני הבנקאות, ההגברה של השימוש באמצעים טכנולוגיים, התייעלות הבנקים וסגירת הסניפים.
<חדוה בר: אנחנו אומרים שבעולם וגם בישראל מתרחש שינוי מאוד משמעותי בבנקאות ושירותי הבנקאות עוברים לאמצעים ישירים וטכנולוגיים.
<חדוה בר: כמו שציינתי, הלקוחות עוברים לבנקאות הישירה, לאינטרנט, למכשירים אוטומטיים, לטלפונים חכמים.
<חדוה בר: בעולם, אגב, עוברים גם לבנקים שהם לחלוטין דיגיטליים.
<חדוה בר: הייתי בביקור באירופה, בשתי מדינות, פגשתי בנקים שהם לחלוטין דיגיטליים, אין להם סניף אחד והלקוחות מצטרפים אליהם בקצב מאוד מהיר.
<חדוה בר: זאת מגמה שהולכת ומתפתחת ואני מעריכה שגם בישראל בהמשך הדרך אנחנו נראה אותה.
<חדוה בר: אנחנו עדיין לא שם, אנחנו בפיגור אחרי המגמה הזאת, אבל אני מעריכה שנראה אותה.
ישראל אייכלר: מה אחוז הבנקים הדיגיטליים בעולם?
<חדוה בר: היום האחוז שלהם קטן, אלה בנקים חדשים שמתפתחים, אבל קצב הגידול של מספר הלקוחות שמצטרפים מאוד מאוד מהיר.
<חדוה בר: לאט לאט אני צופה שנתח השוק שלהם יגדל.
<חדוה בר: עדיין אני צופה שיהיו בנקים מסורתיים, עם סניפים, זה לא במקום, זה נותן מענה לאוכלוסיות שהן יותר מונחות דיגיטציה.
<חדוה בר: תיכף נראה גם מה היתרונות של הדיגיטציה, שחשוב לי שתהיו מודעים.
<חדוה בר: תוצאת הלוואי שגם בעולם אנחנו רואים שיש פחות סניפים ובנקים סוגרים סניפים.
<חדוה בר: אם תסתכלו על השקף הרביעי במצגת, זה שקף שמהשוואה בינלאומית - - -
ישראל אייכלר: חבל שהצופים לא יכולים לראות את זה.
<חדוה בר: חבל מאוד שהצופים לא יכולים לראות, אפשר אולי אחר כך להציג את זה באתר שלכם לציבור הרחב.
<חדוה בר: אני אשמח שכולם יהיו חשופים למידע הזה.
<חדוה בר: אז אנחנו מראים כאן בשקף על העולם שהלקוחות עוברים לבנקאות ישירה ויש פה השוואה בין השנים 2005, 2010 ו-2015 ורואים את אחוז הממשקים של הלקוח עם הבנק.
<חדוה בר: רואים שב-2005 חצי מהממשקים של הלקוחות היו באמצעות סניף וב-2015 רק 5% מהממשקים, מהאינטראקציות של הלקוחות, היו עם הסניף.
<חדוה בר: מה גדל?
<חדוה בר: מה השתנה?
<חדוה בר: הרי שירותי בנקאות כמובן עדיין נצרכים בהיקפים משמעותיים, מה שגדל זה הדיגיטל והמובייל.
<חדוה בר: לקוחות יותר פונים לבנקים באמצעים הישירים האלה.
<חדוה בר: זה שינוי מאוד דרמטי שרואים אותו בעולם.
ישראל אייכלר: אולי כדאי לציין שבשקף הזה רואים שמחצית מהאנשים, 48%, היו בסניף והם ירדו ל-5%, אבל אלה שבמובייל ובדיגיטל זה רק שליש מהאנשים.
ישראל אייכלר: הפער בין זה לזה זה ב - - -
<חדוה בר: במכשירים האוטומטיים.
ישראל אייכלר: במכשירים האוטומטיים בתוך הסניפים, שזה דבר שלכל הדעות הוא מבורך.
ישראל אייכלר: יש גם סניף וגם אפשרות - - -
<חדוה בר: אבל לא, מכשירים אוטומטיים יש גם בסניף וגם מחוץ לסניף היום.
ישראל אייכלר: כולל את הכספומטים?
<חדוה בר: כולל הכספומטים, כולל המכשירים האוטומטיים שאפשר להוציא מהם מידע על החשבון, אפשר לבצע לא מעט פעולות והיום, אגב, המכשירים הופכים להיות יותר ויותר משוכללים, אז היום אפילו אפשר להנפיק פנקסי צ'קים באמצעות המכשירים.
<חדוה בר: אפשר לעשות מגוון הולך וגדל של פעולות בצורה פשוטה במכשיר האוטומטי, שחלקן לצד הסניף וחלקן כבר לא.