GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עזרא שור: שילמתי.
<שלמה יצחקי: כמה עובדים יש לך?
<עזרא שור: כמה עובדים?
<עזרא שור: לפי הרגולציה שאתה רוצה לעשות אני אעשה את זה שלוש חברות, שאני לא אצטרך לשלם על 30 עובדים.
<ליאת גור: אתה רואה, אדוני?
ישראל אייכלר: אני חושב שזה משפט סיום טוב.
<עזרא שור: תבטל את דמי הטיפול.
<עזרא שור: חייבים לבטל את זה, זה ממש פשע, מה שאתם עושים.
<קריאה: 4,000 שקל לעורך דין הסכמת לשלם, אבל 5,000 - - -
<עזרא שור: אני לא יודע - - -
ישראל אייכלר: עזרא, אתה גורם לי לפוצץ את הישיבה.
ישראל אייכלר: אתה רוצה לפוצץ את הישיבה?
<שלומי בן חור: אני גם בעל עסק, יש לי עסק כמו לאדון שור, של ניקוי יבש בתל אביב.
<שלומי בן חור: אני הייתי גם כן מולם במשפט והייתי מאוד נסער ומאוד כועס ויצאתי - - - בסוף המשפט נהיינו ממש כמו חברים, אני ורוית, היא נתנה לי שנתיים בחינם להיות חבר ורצה היום שבאמת תבע אותי עובד והתנכל לי ואפילו איים עליי ויש לי גם איתו הגשת תלונה במשטרה והם עזרו לי.
<שלומי בן חור: אני צלצלתי, אני גם לא ידעתי לאיזה עורך דין ללכת ופתאום צלצלתי אליהם והתקבלתי בחמימות, קיבלתי כזה יחס.
<שלומי בן חור: בגלל זה עזבתי את הכול היום ובאתי לפה.
<שלומי בן חור: אז יש דברים שאולי באמת צריך - - -
<קריאה: טעונים שיפור.
<שלומי בן חור: באמת לכל דבר טוב יש גם דברים לא טובים.
<שלומי בן חור: באמת הגבייה הייתה יותר מדי אכזרית.
<קריאה: גם בכנסת יש הרבה דברים שצריך שיפור.
ישראל אייכלר: בשביל זה אנחנו עומדים בפניכם כל שנתיים לבקש שתכניס את הפתק שלנו.
ישראל אייכלר: אתם לא צריכים לבקש שום פתק מאף אחד, זה כל ההבדל.
<מוטי עזרן: אדוני, היו פה כמה שאלות שעלו מפי הפונה מאשדוד.
<עזרא שור: השם שלי זה עזרא שור.
ישראל אייכלר: אפשר להגיד את זה לפרוטוקול?
ישראל אייכלר: היועץ המשפטי.
<מוטי עזרן: כמה שאלות ששאל עזרא, לגבי פיקוח, לגבי בחירות.
<מוטי עזרן: ההנהלה שלנו שמרכיבה את ההתאחדות היא בעלי עסקים, היא חברים כמו אלון וכמו אבי.
<מוטי עזרן: אותנו מנהלים עסקים.
<מוטי עזרן: ההנהלה, הנשיאות שלנו מורכבת מבעל נגריה, בעל מסגריה וכאלה.
<מוטי עזרן: גם ועדת הכספים שלנו מורכבת כולה, כל ההנהלה שלנו - - -
ישראל אייכלר: מתי הם נבחרים?
<מוטי עזרן: אחת לארבע שנים יש לנו בחירות.
ישראל אייכלר: יש בחירות בין כל בעלי העסקים?
ישראל אייכלר: בין כל החברים?
<מוטי עזרן: כולם.
<מוטי עזרן: כל אחד יכול לבחור ולהיבחר ויכול להיכנס לארגון שלנו.
<מוטי עזרן: יש לנו תתי ארגונים - - -
<ליאת גור: אנחנו מזמינים אותך.
ישראל אייכלר: אני אגיש אי אמון פעם, זה לא - - -
<ליאת גור: לא, את אדון שור.
<מוטי עזרן: זה לגבי הבחירות.
<מוטי עזרן: ואנחנו יותר ממזמינים, הרצון שלנו, שכמה שיותר עסקים ינהלו אותנו, כי הם יודעים בדיוק מה הם צריכים.
<מוטי עזרן: דבר שני לגבי הפיקוח, אנחנו מפוקחים על ידי רשם העמותות.
<מוטי עזרן: לא מזמן עברנו ביקורת עומק של רשם העמותות.
<מוטי עזרן: זו ביקורת שממונה לה רואה חשבון חיצוני ובסופו של יום באמת, ברוך ה', אני חושב שאנחנו יכולים להיות מרוצים מזה.
ישראל אייכלר: אין לי שום ספק שאם ההתאחדות מעסיקה עורכי דין, שהכול חוקי.
ישראל אייכלר: בשביל זה יש עורכי דין.
<מוטי עזרן: אני עורך הדין היחיד, מבחינת ייעוץ משפטי.
ישראל אייכלר: אני לא אומר את זה כביקורת, אני אומר את זה כעובדה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין את הדברים של רש"י, שלמה יצחקי, שעם איגוד לשכות המסחר הם הגיעו להסכמה שאיפה שיש בעסק עד 5 עובדים הם יסגרו את הגבייה לגביו ויינתן לו פטור לפנים משורת הדין.
ישראל אייכלר: אני חושב שכדאי שתאמצו גם אתם - - -
<מוטי עזרן: אני מדבר עם מר יצחקי תמיד.
ישראל אייכלר: לפנים משורת הדין.
ישראל אייכלר: אז תעשו את זה.
<ליאת גור: אנחנו נשמח להגיע לפגישה ו - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד דברי סיכום, כי אני כבר חורג.
ישראל אייכלר: אני אקבל תלונה מהיושב ראש.
ישראל אייכלר: מה תעני ליושב ראש, שכשהמליאה עובדת אני ניהלתי ועדה?
<דניאל טופז: מר אייכלר, אני יכול להגיד שתי מילים גם כן?
ישראל אייכלר: אחרי זה, אחרי שנסגור את הישיבה אני חופשי לדבר איתך כמה שאתה רוצה.
<דניאל טופז: אין בעיה.
ישראל אייכלר: סיכום.
ישראל אייכלר: הוועדה שמעה את תלונות הציבור בעניין התאחדות המלאכה והתעשייה, הוועדה תקבל את התקנות וההצעות לתיקון של משרד הכלכלה ותפעל לשינוי החקיקה משנת 1977 ולהתאים אותה לפי הצרכים של 2016.
ישראל אייכלר: בעניין הרגולציה, נדונו פה השאלות מי מפקח על פעילות ההתאחדות, מתברר שמשרד הכלכלה איננו מפקח על ההתארגנויות והתאחדויות של העובדים ושל המעסיקים.
ישראל אייכלר: צריך למצוא מישהו שיפקח על הפעילות שלהם ועל השירותים שהם נותנים או לא נותנים לציבור.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה לפניה את הודעת מנהלת מחלקת הגבייה בהתאחדות, שההתאחדות לא תוציא גבייה החוצה, אלא תפעל באופן ישיר אל מול המעסיקים.
ישראל אייכלר: היא ציינה שההתאחדות נותנת ייעוץ משפטי וכלכלה לבעלי עסקים קטנים חינם.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת מההתאחדות לתת נתונים לציבור ולפעול בקרב המעסיקים באופן חברי וידידותי.
ישראל אייכלר: ההתאחדות הביעה נכונות לבוא בדברים עם מר יצחקי ממשרד הכלכלה כדי להגיע להסדר שעסק שיש לו פחות מ-5 עובדים יזכה לפטור, לפנים משורת הדין וביטול הליכי גבייה שנפתחו כלפיהם.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם שהייתם איתנו, תודה רבה.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור בעניין נושא הקשחת היחס לעמותות חסד לקבלת תמיכה ממשרד הרווחה.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שמשרד הרווחה סייע במצב קמחא דפסחא, שזה אוכל ומזון לאנשים.
ישראל אייכלר: בשנת 2015 70 עמותות אושרו לחלוקת סלים בתקציב של 6,200,000 שקלים, ותעריף הסל הוא 8.3 שקלים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת ההשתתפות של המדינה בסל מזון זה 8.3 שקלים.
ישראל אייכלר: בחג נוסף בשנת 2015, 53 עמותות אושרו לחלוקת 223,000 סלים ב-17 מיליון שקלים, והתעריף לסל זה 37.5 שקלים לסל אחד.
ישראל אייכלר: סלי מזון בשנת 2015 – 27 עמותות אושרו לחלוקה של 75,000 סלים חודשיים למשפחות.
ישראל אייכלר: כאן כבר ערך הסל השנתי - מה זה ערך סל שנתי - אנחנו נשמע תיכף ונברר – 194 שקלים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת זה לא רק סל, אלא 12 סלים.
ישראל אייכלר: אז כמה זה יוצא לכל סל בערך?
ישראל אייכלר: עמותות גג, אושרו 2 מיליון שקלים, מסגרות הזנה.
ישראל אייכלר: 14 עמותות שמזינות ומחלקות 287,000 מנות חודשיות, 1.40 שקלים נותנת המדינה למסגרות האלה לכל מנה.
ישראל אייכלר: לכאורה, אם המדינה הייתה נותנת את סל המזון כולו, או לפחות את רובו, אפשר היה לצפות שהיא גם תקבע את התפריט של הסל – מה כן צריך, מה לא צריך, איזה מזון צריך, איזה מזון לא צריך.
ישראל אייכלר: אבל כשמדובר על 1.40 שקלים או 8.3 שקלים על סל, אז זה מובן.
ישראל אייכלר: כולנו רוצים שסל המזון יכלול מוצרי מזון, אבל קיבלנו פניות על כמה בעיות שאנחנו רוצים לדון עליהן היום.
ישראל אייכלר: בשנה זו בשונה משנים עברו, נתקלנו בבעיה, כך כותב אחד הפונים, מול משרד הרווחה בהגשת דו"ח ביצוע לקבלת תקציב עבור חלוקת מזון לקמחא דפסחא בשנת 2015.
ישראל אייכלר: הם היו צריכים להגיש קובץ ממוחשב עם שמות ומספרי תעודות הזהות של ראשי המשפחות שקיבלו את המזון לפסח והיו מקרים שבהם הופיעו שני שמות ויותר, או שמופיעה רק תעודת זהות אחת.
ישראל אייכלר: נפסלו למעלה מ-1,400 שמות שהוגשו למשרד הרווחה, מסיבה של חוסר התאמה למרשם האוכלוסין או שהכתובת לא בדיוק מדויקת, אבל זה מנות שחולקו.
ישראל אייכלר: הייתה פנייה למשרד הרווחה להגיד מי הם השמות שנפסלו, כדי לבדוק באמת האם האנשים לא קיבלו, או להוכיח שהם כן קיבלו והם מנועים לתת את המידע ולא ניתנה אופציה לתקן ולהגיש מחדש שמות תקינים, וזה גרם להפסד כספי גדול של 1,400 משפחות נזקקות שלקחו מהן את הסבסוד.
ישראל אייכלר: הם מציינים פה לשבח את הצוות המקצועי של מחלקת ההסברה במשרד הרווחה, עם הגברת יוכבד אילוז, מנהלת המחלקה, שניסו לעזור ככל יכולתם, אבל הבירוקרטיה שקבעה שאי אפשר למסור את השמות של האנשים שנפסלו, כדי שיוכלו לתקן את זה, לא יכלה לעזור בעניין הזה.
ישראל אייכלר: אנחנו כמנהגנו נפנה קודם כל אל הפונים, לפי הסדר.
ישראל אייכלר: הרב ויטמן צריך להגיע, אז נעבור לעמותות אחרות.
ישראל אייכלר: יחיאל יברוב, בבקשה, ממש בקצרה, כי יש לנו חוקה ואנחנו צריכים לקצר.
ישראל אייכלר: להיות ממוקדים ואני מבקש שכל אחד יוסיף על מה שמישהו אחר עוד לא אמר, לא מה שכבר אמרו.
<יחיאל יברוב: אנחנו עוסקים יותר בנושא של אוכל שנשאר באולמות ובמקומות כאלה.
<יחיאל יברוב: כמובן שבנושא החוקי של הדבר, השינוע של האוכל נעשה בכלי רכב חוקיים, עם קירור וכמו שצריך, אם כי זה מאד קשה וכידוע בנושא הזה, גם העלו את החוק הזה עכשיו בכנסת וזה יקרה השבוע דרך הרב מקלב וכדומה, לגבי כמויות גדולות במסעדות ובתי מלון.
<יחיאל יברוב: אני רק יכול להגיד שאנחנו לוקחים מאחד האולמות ובהנהלת החשבונות שם מסרו לנו שהאוכל שנשאר, שאנחנו לוקחים שנתי, מסתכם בכמיליון שקלים.
<יחיאל יברוב: אוכל שפשוט היה צריך ללכת לפח.
ישראל אייכלר: ואתם מחלקים את זה באותו היום?
<יחיאל יברוב: אנחנו מחלקים באותו יום.
<יחיאל יברוב: בלילה מביאים את זה לשבעה מוקדים.
ישראל אייכלר: אני מבין שמדובר באוכל מבושל.
<יחיאל יברוב: אוכל מבושל.
<יחיאל יברוב: זה מחולק לכמה דברים.
<יחיאל יברוב: קודם כל יש לנו את מה שנשאר בחנויות הירקות, לוקחים בעיקר בסופי שבוע.
<יחיאל יברוב: ממאפיות אנחנו מחלקים לחמים ועוגות, יש לנו פרויקט גדול של משלוחי מנות, שנשארים למשפחות כמויות גדולות שנשארות, ב-35 מוקדים בארץ אוספים את הכל, וגם בערב פסח, כדי שלא יהיה מצב שישרפו חמץ, אוספים את כל הפסטות, כל המציות והדברים.
<יחיאל יברוב: אנחנו מדברים על כמויות אדירות שלא היה לנו מקום לאחסן אותן, ובשנה האחרונה אחת המשפחות מילאה את הבית שלהם בחמץ, שהיינו צריכים לשלוח את המשפחה לבית מלון לפסח, כי לא היה להם מקום.
<יחיאל יברוב: כמויות אדירות.
ישראל אייכלר: בוא תתמקד בפנייה שלכם.
סופה לנדבר: איפה הם שמרו את הכל?
<יחיאל יברוב: הכל היה בבית עד אחרי פסח ואחרי זה זה חולק למשפחות.
<יחיאל יברוב: יש לנו שבעה מטבחים והכל מסודר כמו שצריך, עם כל הכלים.
<יחיאל יברוב: אנחנו מדברים על כמויות אדירות.
<יחיאל יברוב: אני מדבר על אולם אחד שבשנה מדברים על כמיליון שקלים, אוכל שהיה נזרק לפח.
<יחיאל יברוב: התקופות שאנחנו לא מחלקים את האוכל זה תקופות של ספירת העומר, שאין שמחות, או תקופות החגים, כמה פעמים בשנה שאנחנו מחלקים כמויות גדולות לכמה מאות משפחות, עופות וכדומה, אנחנו לא יודעים כמה לתת לאנשים.
<יחיאל יברוב: הוועדה שעוזרת לנו ורוצה לתת, בעבר קיבלה איזה תקציב מסוים.
<יחיאל יברוב: בשנים האחרונות כל פעם זה ירד.
<יחיאל יברוב: בשנה אחת מקבלים ובשנה אחת לא.
<יחיאל יברוב: אי אפשר לבקש שנה אחרי שנה.
<יחיאל יברוב: אנחנו מאד היינו רוצים לדעת מראש כמה מקציבים לנו, כדי לדעת כמה לחלק.
<יחיאל יברוב: יש מאות פניות של אנשים שמבקשים את התמיכה ואנחנו לא יודעים לפי איזה - - -
<שלומית אבינח: מאיפה אתם פועלים?
<שלומית אבינח: מאיזה מקום בארץ?
<יחיאל יברוב: בני ברק וירושלים בעיקר.
<יחיאל יברוב: יש עוד מוקדים יותר קטנים.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אתם לא יכולים לתכנן.
<יחיאל יברוב: לא יודעים.
ישראל אייכלר: קודם כל יש 10 שבועות שאין חתונות, אז אתה חייב לקנות לעצמך.
<יחיאל יברוב: אנחנו קונים עופות ומחלקים את העופות.
<יחיאל יברוב: מדברים על כמויות גדולות, מצות, עופות, יינות, זה כמויות גדולות.
ישראל אייכלר: ובחודש תשרי יש גם מעט חתונות.
<יחיאל יברוב: נכון.
ישראל אייכלר: אז איך אתם מחלקים בחודשים האלה?
<יחיאל יברוב: קונים סחורה.
ישראל אייכלר: קונים סחורה, זאת אומרת לא תמיד אתה לוקח מאולמות.
<יחיאל יברוב: לא תמיד.
<יחיאל יברוב: יש כמה פעמים בשנה, בעיקר זה פסח וסוכות, אבל המלגה של הקמחא דפסחא, היה צריך להיות שנדע מראש לקראת מה אנחנו הולכים.
<יחיאל יברוב: אנשים מבקשים, אנשים בוכים, אנחנו לוקחים על עצמנו חובות מעל ומעבר ולא יכולים לעמוד בזה.
<יחיאל יברוב: אנחנו מתמודדים עם זה כל השנה.
<יחיאל יברוב: לפחות שמה שכן נותנים, שנדע מראש.
ישראל אייכלר: שתדעו מראש מה הם הקריטריונים לחלוקה?
<יחיאל יברוב: כמה מקבלים.
ישראל אייכלר: כמה הסכום?
<יחיאל יברוב: כמה מקבלים על סל.
<יחיאל יברוב: כמה משפחה יכולה לקבל.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול שאלה כאזרח מהצד.
ישראל אייכלר: בשביל ה-8 שקלים האלה, כדאי אל כל הבירוקרטיה?
ישראל אייכלר: או על ה-1.40 שקלים?
<יחיאל יברוב: אנחנו נאחזים בכל אגורה, בכל שקל.
ישראל אייכלר: כי אני מניח שסל עולה פי עשרה לפחות, לא?
<יחיאל יברוב: זו עוד בקשה שאנחנו מבקשים.
<יוסף גרוס: לפחות 150 שקלים, זה המינימום שצריך לתת כדי לקבל את ה-8 שקלים.
ישראל אייכלר: אז מה שווה לכם כל הדבר הזה?
<יחיאל יברוב: אלף אנחנו מאד מבקשים שהמדינה, שעוזרת להרבה, בטח ירצו לעזור גם כן לנו ולעוד עמותות.
<יחיאל יברוב: זה לא קשור, אנחנו פתוחים לכל סוגי האוכלוסייה.
ישראל אייכלר: לא, זה בכל העמותות ככה, לא רק לכם נותנים 8 שקלים.
<יחיאל יברוב: והעיקר הוא שהסל - - -
ישראל אייכלר: מה זה מסגרות הזנה שזה 1.40 שקלים?
<יחיאל יברוב: בתי תמחוי.
<יחיאל יברוב: אנחנו נותנים רק 150 שקלים והמדינה נותנת את הכמה שקלים, אבל זה גם לא הגיוני כל כך, שמשפחה עם נפש אחת ומשפחה עם 13 נפשות יקבלו את אותו סל.
ישראל אייכלר: זה לא הולך לפי סל אלא לפי משפחה?
<יחיאל יברוב: לא, לא, זה לא משנה כמה נפשות.
<יחיאל יברוב: היה צריך להיות איזה שהוא הסדר, שעד חמש נפשות מקבלים ככה, מעל חמש נפשות יקבלו יותר.
<יחיאל יברוב: הסל היה צריך להיות למשפחות גדולות בצורה אחרת.
ישראל אייכלר: זאת אומרת למשפחה גדולה זה יותר סלים, לא?
ישראל אייכלר: זה הולך לפי משפחה, לא לפי נפש.
ישראל אייכלר: צריך שזה יהיה לפי נפש.
<יחיאל יברוב: לפי נפשות או לפי - - -
סופה לנדבר: איזה סוגי אנשים מקבלים?
<יחיאל יברוב: אנשים במצוקה.
<יחיאל יברוב: יש לנו ועדה שלמה שדנה בזה והכל עם מסמכים והכל מתועד.
<יחיאל יברוב: יש לי ביקורות.
<יחיאל יברוב: אנחנו עומדים בהכל, זו עמותה מסודרת.
סופה לנדבר: ניצולי שואה?
<יחיאל יברוב: ילדים חולים, הורים חולים, הורים בחוץ לארץ, אחרי לידות, כל מיני.
<יחיאל יברוב: כל אחד והמצוקה שלו.
ישראל אייכלר: יש לכם המלצות של עובדים סוציאליים למשפחות האלה שצריכות לקבל?
<יחיאל יברוב: בוודאי שכן, בוודאי.
<שלומית אבינח: לשכות הרווחה נותנות.
<יחיאל יברוב: וודאי.
<יחיאל יברוב: מה שנידרש נביא, מה שצריכים.
סופה לנדבר: אתם בעצם מקבלים את ההמלצה של לשכת הרווחה מהעירייה, כן?
<יחיאל יברוב: כן.
ישראל אייכלר: אז בואו נמשיך עם הרב אברהם סבג מבית חב"ד בעתלית, בבקשה, מה הפנייה שלך.
<אברהם סבג: הפנייה שלי היא שאלף אנחנו למשל יש אצלנו רשתות של יינות ביתן או כל מיני רשתות כאלה, שכל פעם אתה רואה שכל הירקות פשוט נכנסים לתוך מכולה ומשמידים את זה וכואב הלב.
<אברהם סבג: עכשיו הייתה תקופה של שמיטה ולא היה מה לתת לאנשים.
<אברהם סבג: הירקות עלו ביוקר ואתה רואה ירקות שנכנסים לתוך מכולה ופשוט זה ממש כואב, כאשר אין לך מה לתת למשפחות.
<אברהם סבג: זה מאד כואב לראות דבר כזה, שיש אנשים שחסר להם ויש אפשרות לתת להם, אבל אומרים לנו שלא.
<אברהם סבג: יש חוק ואנחנו לא מוכנים לעבור על החוק.
<אברהם סבג: שנית, כמו חברי, אני מצטרף לדברים.
<אברהם סבג: בשביל לתת למשפחה אנחנו עושים כל כך הרבה מאמצים ומה זה התקציב הזעום הזה שנותנים לכל משפחה?
<אברהם סבג: אולי הוא השתמש בלשון עדינה, אבל אנחנו מכירים את המציאות.
<אברהם סבג: מה הוא התקציב הזה בשביל אנשים?
<אברהם סבג: אז הלוואי ואנחנו נגיע לכך באמת.
<אברהם סבג: אנחנו רוצים שתהיה עזרה.
ישראל אייכלר: אחד האבסורדים זה שמשרד הרווחה, העובדים הסוציאליים של משרד הרווחה ושל העיריות, שולחים אנשים לעמותות האלה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת זה לא רק עניין שהעמותה תרצה לחלק למי שכבר מקבל.
ישראל אייכלר: כאילו המגזר השלישי מסבסד את המדינה ואת עובדי המדינה, שאין להם תקציב.
ישראל אייכלר: למשל עובדת סוציאלית, שיש לה רצון טוב, רוצה לעזור לאנשים, אבל אין לה תקציב.
ישראל אייכלר: אז היא פונה לעמותות שמקבלות 8 שקלים על מנה.
ישראל אייכלר: זה נשמע הזוי.
<אברהם סבג: זה מה שיוצא אצלנו, סליחה.
<אברהם סבג: זה מה שיוצא אצלנו, שמחלקת הרווחה ואנחנו עובדים כבר קרוב ל-15 שנה, וכל הזמן יש פניות, גם לתרופות.
<אברהם סבג: וכשאני שואל את מנהל מחלקת הרווחה, הגברת שוש, מה קורה, היא אומרת לי תשמע, אברהם, אין לי תקציב לדבר הזה.
ישראל אייכלר: אז במה כן עוזרים לכם?
<אברהם סבג: במה הם עוזרים?
<אברהם סבג: מה אני אגיד לך?
<אברהם סבג: בזה שהם מביאים את המשפחות שבאמת במצוקה ואנחנו מגלים שיש משפחות שהן במצוקה וזהו.
<אברהם סבג: לא יודע.
<אברהם סבג: יש פה את הלב הרחב של כל ה - - -
סופה לנדבר: אתה אמרת תרופות.
סופה לנדבר: מה זה אומר, שהעמותה גם מספקת תרופות?
<אברהם סבג: כן.
<אברהם סבג: לפעמים בין השאר הולכים לבית מרקחת וקונים.
<אברהם סבג: פשוט בן אדם מופיע עם מרשם למחלקת הרווחה ואין לה איך לשלם את זה והיא פונה אלינו.
ישראל אייכלר: ואתם הולכים לבית המרקחת, משלמים את הכסף?
<אברהם סבג: ואנחנו הולכים לבית המרקחת ומשלמים.
ישראל אייכלר: טוב, אנחנו נפנה לנאמני אם המושבות.
ישראל אייכלר: הגיעה משלחת מכובדת.
ישראל אייכלר: מי רוצה לדבר, דוד שימחי או דורון רצון?
ישראל אייכלר: דורון.
<דורון רצון: אני אדבר.
<דורון רצון: העמותה הזאת קיימת הרבה מאד שנים.
ישראל אייכלר: זה נקרא נאמני אם המושבות.
<דורון רצון: נאמני אם המושבות, שזה בפתח תקווה.
<דורון רצון: העמותה מחלקת מזון כל שבוע ובחגים בפרט, ובדרך כלל הרשימות מגיעות מהרווחה בעירייה, אבל מעבר למה שמגיע מהרווחה בעירייה, יש גם את האנשים שאו שהם מתביישים לגשת לרווחה, זאת אומרת לך משפחה שאין לה, מה תגיד לה?
<דורון רצון: אתה לא ברשימה אז לא תקבלי?
ישראל אייכלר: ויש הרבה אנשים שאין להם והם לא - - -
<דורון רצון: יש הרבה שלא פונים לרווחה ואתה חייב לתת להם.
<דורון רצון: אתה חייב.
<דורון רצון: איך אמא שלי אמרה לי – אל תבדוק.
<דורון רצון: אם הוא פנה אליך לקבל, אז אתה נותן לו.
<דורון רצון: זה לא קשור לכלום.
<דורון רצון: והכספים שיש לנו זה כספים רק של תרומות של אנשים פרטיים, מהשקל הראשון ועד השקל האחרון.
<דורון רצון: אולי יש 16,000 שקלים שמגיעים מהעירייה, שזה כלום.
<דורון רצון: זה לא מספיק לשום דבר.
<דורון רצון: עכשיו, בתוך כל הקומפלקס הזה, יש לנו רשימות של אנשים, כמעט של 99% מהאנשים עם תעודות הזהות שלהם והכל.
<דורון רצון: אז נכון, יש טעויות, אנחנו רק בני אדם.
<דורון רצון: טעות של באפס של תעודת הזהות או משהו כזה.
<דורון רצון: אני כבר לא מדבר על כך שמשפחה אחת יכולה להיות עם שמונה נפשות או שלוש נפשות ואני יכול לתת להם את אותו סל.
<דורון רצון: אם יש, אז אתה נותן להם קצת יותר, אבל זה לא אותו דבר.
<דורון רצון: אתה לא יכול להתייחס למשפחה של שלוש נפשות ושמונה נפשות כאותו דבר, אבל אין לך ברירה.
ישראל אייכלר: הייתה לכם בעיה בירוקרטית בסיוע הזה?
<דורון רצון: כן.
<דורון רצון: זה בדיוק העניין.
ישראל אייכלר: אנחנו מתמקדים כוועדה לפניות הציבור, שרוב הבעיות הן לא בעיות של רצון טוב.
ישראל אייכלר: רוב הבעיות הן בעיות של בירוקרטיה.
ישראל אייכלר: בו תמקד אותנו איפה צריך לתקן.
<דורון רצון: אני אגיד לך.
<דורון רצון: הבעיה היא שכדי להכין את הרשימות, להביא את מה שמשרד הרווחה רוצה, אתה צריך להיות בוגר האוניברסיטה, תואר שלישי.
<דורון רצון: ואתה יושב ימים ולילות כדי למלא את הטפסים האלה ואסור לך לטעות בפסיק.
<דורון רצון: זאת אומרת אם אתה עושה מבחן באוניברסיטה ואתה קיבלת 90 ולא 100, אבל אתה קיבלת 90.
<דורון רצון: פה לא קיבלת 90, אתה מקבל אפס.
<דורון רצון: זה אפס – מאה.
<דורון רצון: זאת אומרת אתה רק בן אדם.
<דורון רצון: זה לא מומחיות שלנו כל יום למלא את הניירות האלה.
<אליהו ערוסי: זה מתנדבים, אל תשכח.
<דורון רצון: כולנו מתנדבים.
<דורון רצון: זה מאה אחוז מתנדבים.
<דורון רצון: זאת אומרת אין לנו אפילו אדם אחד שמקבל משכורת של שקל.
<דורון רצון: שקל אין משכורת אצלנו.
<דורון רצון: זה תנאי לעמותה הזאת.
<דורון רצון: והמערכת מקשיחה ומקשה.
<דורון רצון: כאילו היא אומרת לך אני אייצר לך את השמות, כדי שאולי לא ניתן לך.
<דורון רצון: במקום שהיא תגיד למה אני כן ניתן לך, היא אומרת לך למה היא לא.
<דורון רצון: החשיבה שלה היא לא, היא לא חשיבה של כן.
<דורון רצון: תגיד אוקיי, כן, טעית פה, תקן לי פה, תקבל, אבל החשיבה היא חשיבה שלילית ולא חשיבה חיובית וזה מה שאני רוצה שישנו את זה.
<דורון רצון: על כמות הכסף, אתה כבר דיברת, שזה נראה מצחיק, אבל כל שקל הוא חשוב בנושא הזה.
ישראל אייכלר: אני ציינתי את כמות הכסף כדי להמחיש את העניין הבירוקראטי, את המשקל הבירוקראטי מול משקל התמיכה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אם משקל התמיכה היה גדול, אז הבירוקרטיה צריכה להיות, כי הרי אנחנו לא רוצים שיגיע כסף ציבורי לאנשים שלא זקוקים לזה.
ישראל אייכלר: אז עושים בירוקרטיה כדי לבקר ולפקח.
ישראל אייכלר: אבל אם הבירוקרטיה היא 90% והתמיכה היא 10%, אז זה ממש כבר-.
ישראל אייכלר: אם אני הייתי מנהל עמותה כזאת, הייתי מוותר על כל העניין.
<אליהו ערוסי: זה מה שעשינו שנים.
<אליהו ערוסי: דרך אגב, זו פעם ראשונה שהגשנו.
ישראל אייכלר: אולי זאת הכוונה של ה - - -
<אליהו ערוסי: בדיוק מהסיבה הזאת, שכל המאמץ לא שווה את מה שאמרת בדיוק עכשיו, את מחיר הסל לבן אדם.
ישראל אייכלר: טוב, אנחנו נפנה לעמותת אהבת חסד של הרב יוסף ויטמן, בבקשה.
<יוסף ויטמן: דבר ראשון אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה.
<יוסף ויטמן: ערב פסח פנינו ליושב ראש הוועדה, 8 שקלים למשפחה, אנחנו צריכים לחלק 150 שקלים, אנחנו מחלקים הרבה יותר ובעקבות הפנייה גם כן התקציב הוגדל וגם באותו מקום להודות לגברת יוכבד אילוז, מנהלת המחלקה עם הצוות שלה, שעושים עבודת קודש מאד מאד מאד יפה, באמת עם רצון לעזור לנזקקים, שהם בסופו של דבר אלה שמקבלים את זה.
<יוסף ויטמן: למרות כל הקריטריונים וכל הקשיים, הם בעד לעזור לציבור ועל זה תודתנו, שזו תודה של כל הנזקקים וכל הנתמכים לכך.
<יוסף ויטמן: באמת לחגי תשרי אושר סכום מאד מאד יפה, של 60 שקלים למשפחה, שזה דבר היסטורי, אפשר להגיד, ואני חושב שכולם יודו לכם על זה, אבל בירוקרטיה היא בירוקרטיה ויש דברים שאנחנו נתקעים איתם, ובשביל זה אנחנו פה כדי לנסות לפתור אותם.
<יוסף ויטמן: אם כדוגמא, הנושא שהועלה של השמות, צריכים להגיש קובץ של שמות של כל אלה שקיבלו תמיכה.
<יוסף ויטמן: עכשיו צריך להבין שמדובר באנשים נזקקים.
<יוסף ויטמן: להביא מהם תעודת זהות זה סיפור.
<קריאה: אין טלפונים.
<יוסף ויטמן: טלפונים, מיילים שלא לדבר.
<יוסף ויטמן: זה פשוט מרדף.
ישראל אייכלר: אולי הם גם מתביישים לתת את השם שלהם, אבל אין ברירה.
<יוסף ויטמן: אבל אנחנו עושים את זה כתנאי.
<יוסף ויטמן: אם אתם רוצים לקבל, זה התנאי שהמשרד דורש והמשרד גם מבטיח שזה קובץ מוצפן.
<יוסף ויטמן: זאת אומרת הוא לא מועבר הלאה, אז אף אחד לא יידע מי קיבל.
<יוסף ויטמן: וגם היחס של המשרד בזה שחלק יהיה בתווי קנייה ולא בסלי מזון, כדי לתת לאנשים את המקום של הכבוד וזה מאד מאד יפה, היחס האוהד הזה, אבל יש לנו בעיה בירוקרטית, שאם יש שם שלא מתאימה בו איזה אות, או איזה מספר לא התאים, אנחנו רוצים אפילו לנסות לתקן, לתקן בשביל הפעם הבאה, לא בשביל הפעם הזאת, לא.
<יוסף ויטמן: אי אפשר לדעת מי נפסל.
<יוסף ויטמן: הוראה של היועץ המשפטי.
<יוסף ויטמן: הגשנו קובץ של שמות - - -
ישראל אייכלר: למה אי אפשר לדעת?
<יוסף ויטמן: המשרד לא מאשר.
<יוסף ויטמן: היועץ המשפטי.
ישראל אייכלר: מה טוען היועץ המשפטי?
ישראל אייכלר: אולי נשאל אותם.
<שלומית אבינח: יוכי תענה על זה.
ישראל אייכלר: בסדר, הלאה.
<יוסף ויטמן: 1,400 שמות נפסלו.
<יוסף ויטמן: זאת אומרת 1,400 משפחות.
<יוסף ויטמן: 1,400 משפחות, אם נעשה 60 שקלים למשפחה, זה סכום מאד מאד משמעותי עבורנו.
<יוסף ויטמן: וזה דבר שאני חושב שעם רצון טוב אפשר לפתור אותו.
ישראל אייכלר: מה עוד?
<יוסף ויטמן: זו נקודה אחת.
<יוסף ויטמן: נקודות אחרות שגם כן עלו פה - - -
סופה לנדבר: נפסלו על סמך מה?
<שלומית אבינח: תעודות זהות.
<יוסף ויטמן: שזה לא תאם את מרשם האוכלוסין.
ישראל אייכלר: בדרך כלל כתובות, הם אוהבים כתובות.
<יוסף ויטמן: אפילו שם.
<יוסף ויטמן: יש אנשים שבגלל שם.
<יוסף ויטמן: יש תעודות זהות רק עם שם אחד.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אם בתעודת הזהות שלי כתוב ישראל יצחק וקוראים לי ישראל ואתם רשמתם ישראל, אז זה נפסל?
<יוסף ויטמן: כן, אם אנחנו רשמנו רק יצחק, אז כן.
<אליהו ערוסי: ואם חסרה לך ספרת ביקורת.
<יוסף גרוס: אבל החד ערכי זה רק תעודת הזהות.
<אליהו ערוסי: וספרת ביקורת בהתחלה או בסוף.
סופה לנדבר: אז תצלמו.
<יוסף ויטמן: נכון, אבל אם מישהו התחתן בחצי השנה האחרונה, החליף שם משפחה, אז זה גם כן נפסל.
<יוסף ויטמן: יש כל מיני כאלה דברים.
<יוסף גרוס: זה לא קח צלם.
<יוסף גרוס: אני רוצה שתביני איפה מעמידים אותנו.
סופה לנדבר: אני הייתי יושבת ראש עמותה לא דומה.
<דורון רצון: זה מה שאנחנו עושים אצלנו עכשיו, מבקשים צילום תעודת זהות.
<דורון רצון: זה מה שאנחנו משתדלים לעשות כדי לעמוד בזה.
<דורון רצון: אנחנו משתכללים.
<יוסף ויטמן: הצוות של יוכי אילוז ניסו לעזור לנו.
<יוסף ויטמן: הושיבו שם מתכנתת, שאני יודע שהיא עבדה על זה מאד קשה כדי למצוא התאמות.
<יוסף ויטמן: אם למשל מישהו יכתוב כהן עם כוהן, אז הם כן יבינו והם כן יצליחו, אבל יש דברים שבסופו של דבר לא הגיעו לפתרון.
ישראל אייכלר: אנחנו שמענו ממשרד הרווחה שבשנה הבאה, בעזרת השם, יהיה רק שם משפחה.
ישראל אייכלר: זאת אומרת אם קוראים לי ישראל יצחק ויהיה כתוב ישראל, אז לא - - -
<יוסף ויטמן: זה יקל בצורה מסוימת, אבל עדיין אנחנו רוצים לדעת.
ישראל אייכלר: אגב, אני שמעתי והייתה פנייה.
ישראל אייכלר: שלום לחבר הכנסת קורן.
ישראל אייכלר: יש פה כיסא של אליהו שמחכה לך.
נורית קורן: כסא של אליהו?
נורית קורן: אז אני אלך להביא את בעלי מהבית.
ישראל אייכלר: שמעתי שעל התלושים שנותנים לקנות בצרכניות, דורשים קבלות.
ישראל אייכלר: למשל אם מישהו קנה חומרי ניקוי ולא מזון, לא מאשרים את זה.
<יוסף גרוס: כן, בהחלט.
<יוסף גרוס: מבקשים שזה יהיה למזון בלבד וגם אם אתה קונה, סיפר לי מישהו, מנהל עמותה התקשר אלי ביום חמישי.
<יוסף גרוס: הוא קנה ברשת ויקטורי, זו רשת מזון.
<יוסף גרוס: לא רצו לאשר לו את זה.
<יוסף גרוס: אמרו איך אתה יכול להוכיח שהם לא קנו כלים חד פעמיים או אבקת כביסה.
<יוסף גרוס: עם ה-150 שקלים שהוא מקבל לפסח מה הוא יקנה?
<יוסף גרוס: פחמים ליום העצמאות?
<יוסף גרוס: מה הוא יכול לקנות עם 150 שקלים שהוא מקבל לפסח?
ישראל אייכלר: אז לא מאשרים?
<יוסף ויטמן: ברשת מזון, לא ברשת ביגוד, ברשת מזון.
ישראל אייכלר: אז לא מאשרים.
ישראל אייכלר: שוב, יש פה עניין בירוקראטי, כי בעיקרון אנחנו לא רוצים שאנשים יקנו יין וישתכרו במקום לתת לילדים מזון, אז אנחנו רוצים שיהיה מזון, אבל אם כלים חד פעמיים לא נכללים או לא מכירים בזה, זה נראה לי אבסורד.
<יוסף ויטמן: או טיטולים.
<יוסף ויטמן: דברים ממש בסיסיים.
<יוסף ויטמן: לא מדברים פה על מוצרי מותרות.
<יוסף ויטמן: היה בעבר איזה שהוא פתרון של צד מורחב, אבל זה מצריך את העמותה להוכיח לכל משפחה במקום 150 להביא 200.
<יוסף ויטמן: אז זה עוד פעם נופל נטל על העמותה, שזה גם דבר לא פשוט.
ישראל אייכלר: הכל בשביל ה-8.30 שקלים?
<יוסף ויטמן: כן.
<יוסף ויטמן: אבל אמרנו כבר שלחגים היו 60 שקלים ואנחנו מבקשים שגם לחגים הבאים תדאגו שזה יישאר לפחות בסכום הזה.
ישראל אייכלר: רגע, קמחא דפסחא זה כבר היה 60?
<יוסף ויטמן: לחגי תשרי.
<יוסף ויטמן: זה נקרא חג נוסף.
ישראל אייכלר: הייתה תוספת?
<יוסף ויטמן: יש תקציב לקמחא דפסחא, יש תקציב לחג נוסף ויש תקציב לסל מזון.
ישראל אייכלר: אנחנו נשמע אותם בענייןל.
<יוסף ויטמן: מה שאנחנו מבקשים, עליתם ל-60 שקלים, תשאירו את זה ב-60 שקלים.
<יוסף ויטמן: שלא יגיע עוד פעם פסח ויגידו 8 שקלים.
<יוסף ויטמן: ב-8 שקלים גם חבילת מצות אי אפשר לקנות, את הדברים הכי הכי בסיסיים.
<קריאה: או לבקש שיעלו גם.
<יוסף ויטמן: או תעשו משהו קבוע, שנדע למה אנחנו הולכים ולפי זה נדע גם איך לחלק.
<יוסף ויטמן: מגיע ערב פסח ואנחנו לא יודעים כמה מאושר, ויש לנו תקציב מתרומות.
<יוסף ויטמן: מה עם השאר שמגיע מהממשלה?
ישראל אייכלר: אתם לא יודעים מראש כמה אושר?
<יוסף ויטמן: יודעים כמה סלים, אבל לא יודעים כמה כסף לסל.
<יוסף ויטמן: זאת אומרת אם נדע, נגיד נשארו לנו 8,000 משפחות, אבל כמה זה לסל?
<יוסף ויטמן: קשה אם אנחנו לא יודעים.
<שלומית אבינח: אתם לא יודעים את עלות הסל.
<יוסף ויטמן: עלות הסל – דורשים מאיתנו לחלק 150 שקלים למשפחה.