GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: יש שירותי הסעות לילדים נכים במשרד החינוך.
ישראל אייכלר: המטרה להביא את הילד מהבית לבית הספר, המדינה מסבסדת את זה, הנהג מקבל את שכרו, אפילו אם יש השתתפות הורים ההסעה צריכה להתבצע.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות שנהג טנדר של הסעות ילדים יגיד: 'אני עברתי פה, אתה לא עמדת' או כל תירוץ אחר: 'הטנדר התקלקל' הילד לא מגיע לבית הספר.
ישראל אייכלר: אין דבר כזה, זו תלונה חמורה שהוא ישלם עליה יקר מאוד.
ישראל אייכלר: משום מה, בתחבורה הציבורית שמסובסדת על ידי משלם המיסים יש כל מיני כללים ודברים שנקבעים.
ישראל אייכלר: מה שאני נזכר עכשיו למשל, שאסור לנהג לקחת בנאדם מחוץ לתחנה – זה מובן, כי אחרת כל אחד יעשה, כמו שאני זוכר שאחרי "ששת הימים" כשהיינו יוצאים אצל השכונות הערביות, היינו נוסעים באוטובוסים ערביים, היינו נוסעים לחברון ולכפרים ולכל מיני מקומות, אז איפה שעשית ככה, שם הייתה התחנה.
ישראל אייכלר: אי אפשר לעשות דבר כזה.
ישראל אייכלר: מצד שני, אני יודע שחברות התחבורה מקבלות קנס אישי לנהג, 5,000 שקל, על העלאת נוסע שלא בתחנה.
ישראל אייכלר: מה אומר הנהג, מה אומרת לו אשתו: 'מה אכפת לך שיש שלג וגשם ומשהו ואישה זקנה איחרה את האוטובוס, הבעל שלי צריך להוציא 5,000 שקל?'.
ישראל אייכלר: במקום לעשות על דבר קנס של 50 או 100 שקל כדי שזה יהיה סביר ושפעם יהיה כדאי להסתכן בו.
ישראל אייכלר: אני הבאתי את זה רק כדוגמה.
ישראל אייכלר: למה אני צריך דוגמאות, אני מדבר על הדבר החמור ביותר.
ישראל אייכלר: אדם שמגיע לתחנה זכותו וחובת הנהג והחברה להביא לו אוטובוס במקום ובשעה שנקבעה במשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: יש הרבה פעמים שהאוטובוס לא מגיע.
ישראל אייכלר: יש לנו פה תשובת משרד התחבורה על פניית של אזרח, זו דוגמה מאוד צוינת.
ישראל אייכלר: היה מצב של חריגות ואיחורים, אי עצירה לנוסע, אי ביצוע קו.
ישראל אייכלר: כותבת שרונה קרסגי מנהלת מחלקת פניות ציבור.
ישראל אייכלר: היא פה?
ישראל אייכלר: לא. היא תבוא.
ישראל אייכלר: דרור מייצג גם את פניות הציבור.
ישראל אייכלר: היא כותבת משפט שהוא נכון, וזו הבעיה: "הליך האכיפה המנהלית מתמשך כחצי שנה.
ישראל אייכלר: משך התהליך נגזר ממהלך הסכמים של משרד התחבורה עם מפעילי התחבורה הציבורית".
ישראל אייכלר: היא מפרטת פה מה צריך לקרות כדי שתעבור חצי שנה מהתלונה.
ישראל אייכלר: זה מאבד את האפקטיביות שלו.
ישראל אייכלר: דבר כזה צריך להיות כל כך חמור כאילו ילד לא הגיע לבית הספר בהסעות ולא פחות, כי אנשים שלא מגיעים לעבודה בזמן או שאנשים לא מגיעים ללמודים בזמן, אלו דברים שצריכים להיות נדונים.
ישראל אייכלר: אני אומר שאנחנו יודעים שמשתמשי התחבורה הציבורית הם אוכלוסייה שהפרוטה לא מצויה בכיסם.
ישראל אייכלר: לפעמים אומרים שתחבורה ציבורית זה לא תחבורה פרטית, זה לא טקסי פרטי.
ישראל אייכלר: נכון, אנחנו צריכים תחבורה ציבורית למי אין להם לשלם טקסי וצריך לתת להם מקסימום שירות כאילו זה היה טקסי.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין דבר שהוא חמור מאוד בעיניי והוא; שאנשים כבר לא טורחים לפנות ולהתלונן.
ישראל אייכלר: הרבה פעמים אני בא בטענות לאנשים.
ישראל אייכלר: אני אומר: 'סליחה, אתה מטריח את עצמך בבית וכותב או שרק הגעת הביתה אחרי כל הסבל שעברת ואתה לא דואג למישהו אחר'.
ישראל אייכלר: ככה אני מאשים פונים.
ישראל אייכלר: אז יש פונים שאומרים לי: 'ואם אני כן אפנה אז מה יעשו, האם יהיה איזה שיפור'.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שיש דבר טבעי שנקרא שחיקת החומר.
ישראל אייכלר: הפניות בדרך כלל חוזרות על עצמן.
ישראל אייכלר: אם הייתי דרור גם הייתי אומר: 'מה זה, פעם אוטובוס לא הגיע.
ישראל אייכלר: הרבה אנשים בתחנה בלי מענה, שמענו כבר'.
ישראל אייכלר: יש שחיקה, אבל אנחנו צריכים לדעת שאותו אדם, אותה אישה, אותם ילדים שעמדו שעות בשמש ובקור, בשבילם זו מצוקה אמתית ובאמת לא מעודד נסיעה בתחבורה ציבורית.
ישראל אייכלר: אם אנחנו מדברים על התלונות אני צריך לציין שיש כל הזמן שיפורים, אנחנו נשמע מדרור הרבה שיפורים שנעשו שבאמת נעשו ואי אפשר להשוות את מה שהיה למה שהיום.
ישראל אייכלר: אבל, גם אי אפשר להשוות את ריבוי האוכלוסייה שזקוקה לתחבורה ציבורית למה שהיה בזמננו.
ישראל אייכלר: בזמננו, כשאני אומר בזמננו זה כשהיינו צעירים, לא היו כל כך הרבה אוטובוסים, אבל גם לא היו כל כך הרבה נסיעות.
ישראל אייכלר: אנשים לא נסעו.
ישראל אייכלר: מתי נסעו באוטובוס?
ישראל אייכלר: כשאני הייתי ילד או נער אני לא זוכר שהיה מצב כזה שהשאירו אנשים בתחנות.
ישראל אייכלר: אנחנו נתמקד בפניות שהגיעו לוועדה.
ישראל אייכלר: את זה אני אשאיר לאחר כך, יש דברים שאנחנו צריכים לדבר עליהם.
ישראל אייכלר: בואו נתמקד בשאלה הזאת, באות החברות ואומרות: 'אנחנו לא מממנות אירועים פרטיים' והם צודקים.
ישראל אייכלר: אם אני רוצה לעשות חתונה לבן שלי ואני מזמין אנשים ואני רוצה שהם יבואו לאיזה מקום, איך נקרא המקום שעושים היום חתונה?
ישראל אייכלר: גני אירועים, אז אני הואיל בטובי להזמין אוטובוס פרטי שיביא את האורחים שלי למקום שלי.
ישראל אייכלר: אם אני מביא 100 אנשים שבאים מהעיר לעיר או מעיר לעיר בקווי התחבורה הציבורית, היות ואני יודע והחברה הציבורית יודעת שאני מביא מאות אנשים, אלה שאינם באים לחתונה שלי לא צריכים לסבול שהתחנות מלאות.
ישראל אייכלר: זה לא נקרא אירוע פרטי, זה בפירוש תחבורה ציבורית כי האנשים משלמים את הסכום שהם צריכים לשלם על התחבורה הציבורית.
ישראל אייכלר: המדינה מסבסדת את התחבורה הציבורית והיא צריכה לסבסד את ההגעה בקווים האלה ולא בקווים שאינם קו.
ישראל אייכלר: במשך שנים, היו הבנות והיו אפשרויות בגלל ש"אגד", כש"אגד" היה "אגד" הוא הרגיש שהוא היה מונופול, זו הייתה תקופה ולא תמיד זה היה כך, הם הבינו שמבחינה שיווקית כדאי להם לתת יחס לנוסעים גם כשהם יודעים שיש עומס בתחנות אלה ואלה, הם לוקחים אז חמישה אוטובוסים לקבוצה הזאת ומביאים אותם למקום ושלום על ישראל.
ישראל אייכלר: מאז שהתחילו להוריד אשכולות מ"אגד", אני מציין עובדות, "אגד" התחיל להגיד, כרגע אני אציג את "אגד" ומשרד התחבורה, "אגד" אומר: 'אם אני לא מונופול, אם לוקחים לי את כל הקווים הרווחיים והטובים ומשאירים לי רק את הבעיות אז תעשו לי טובה, אני הולך לפי הספר'.
ישראל אייכלר: אתם יודעים מה זה שביתה איטלקית.
ישראל אייכלר: בא משרד התחבורה ואומר: "אגד", עם כל הכבוד לכם, היה לכם אלפי אוטובוסים עשיתם שירות הרבה יותר מאשר היום כשיש לכם אוטובוסים מעטים.
ישראל אייכלר: אין לכם מונופול, רוצים שיהיה לכם מונופול?
ישראל אייכלר: מדיניות השר, מדיניות הממשלה היא להפריט כמה שאפשר את קווי התחבורה כדי לא לתת אותה בידי מונופול.
ישראל אייכלר: אתם חייבים לעשות מה שאומרים לכם'.
ישראל אייכלר: בין שתי הטענות האלה מי נשחק, מי המאוים?
ישראל אייכלר: האזרח.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם ששני הצדדים אומרים לי את זה.
ישראל אייכלר: אני מייצג את האזרח למרות שאני נוסע ברכב פרטי, אבל אני מייצג את האזרח.
ישראל אייכלר: אני לא ב"אגד" ולא במשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: שניהם אומרים: 'סליחה, הם מנצלים אתכם'.
ישראל אייכלר: משרד התחבורה אומר: "אגד" אומר שלא ייתן לך שירות כדי שלא ניקח להם את המונופול'.
ישראל אייכלר: "אגד" אומר: 'משרד התחבורה עושה לי צרות, עושה לי רק בעיות כשאני רק רוצה להיות נדיב ואדיב'.
ישראל אייכלר: הבאתי דוגמה של הנהג שעוצר שלא במקום.
ישראל אייכלר: אבל נניח שיש תחנה, 'לא.
ישראל אייכלר: אתה תעמוד בתחנה'.
ישראל אייכלר: אני אומר כך, אפשר לשלוח מאות אנשים ולאלפי אנשים לתחנות ולחסום את כל המערכות.
ישראל אייכלר: המשטרה יודעת כמה בעיות יש כשיש עומס בחול המועד, לא תמיד באשמת משרד התחבורה ולא תמיד באשמת "אגד", באשמת התשתית בעיקר.
ישראל אייכלר: בבני ברק כשאנשים מחכים וחוסמים את הכבישים כי אלה שבאוטובוס רוצים שכבר ייסעו, אבל אלה שלמטה אומרים: 'אם אני לא נוסע, אף אחד לא ייסע' – זה סיפור ידוע.
ישראל אייכלר: בישיבה הזאת אנחנו מנסים לנסות לפתור את החיכוך הזה ולמנוע מצבים שבו אנשים יצטרכו לחסום אוטובוסים.
ישראל אייכלר: או, שאנשים יצטרכו למלא תחנות.
ישראל אייכלר: האיש רוצה להגיע, אז מה אנחנו אומרים לו: 'לך לתחנה, תמלא את התחנות'.
ישראל אייכלר: ממלא את התחנות, אין אוטובוסים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר כמנהגנו לפונים, לא לכל הפונים מאחר ואתם בסיבוב ראשון.
ישראל אייכלר: יש פה חמישה פונים.
ישראל אייכלר: מי מכם רוצה לדבר ראשון?
<משה וקטר: אני עובד בישיבה ב"בית חלקיה".
<משה וקטר: התלמידים שלנו רוצים לנסוע הביתה, אבל אין אפשרות.
<משה וקטר: למה, כי כל האוטובוסים באים מלאים.
<משה וקטר: אין מצב.
<משה וקטר: הילד עומד שעה בתחנה, הוא צריך רופא שיניים או שהוא לא מרגיש טוב או משהו, הילד לא מגיע הביתה ובשעות העומס אין לנו מה לעשות.
<משה וקטר: הנהג עובר מבלי לעצור, הוא עושה ככה עם הידיים - - -
ישראל אייכלר: כי הוא מלא.
<משה וקטר: הוא מלא, עשרה בעמידה.
ישראל אייכלר: ואתם במושב, שם אתם לא - - -
<משה וקטר: במושב, אין לנו.
ישראל אייכלר: איזו חברה מובילה אתכם?
<משה וקטר: עד היום היה לנו "אגד".
<משה וקטר: היום יש לנו "אפיקים" קצת, אבל "אפיקים" עוד בחסד עליון יותר טוב וגם זה שעות לא שעות ביום.
ישראל אייכלר: כמה פעמים בשבוע, בחודש זה קורה?
ישראל אייכלר: בכל זאת זה מושב, זה לא - - -
<משה וקטר: אבל יש כל הזמן נוסעים.
<משה וקטר: המושב - - -
ישראל אייכלר: כמה תלמידים יש בכל המושב, בכל המוסדות ולא רק שלך?
<משה וקטר: במוסד שלנו "בית חלקיה", אנחנו 140, יש עוד ישיבה של 150 בחורים.
ישראל אייכלר: זה 300 תלמידים.
ישראל אייכלר: חוץ מבני המושב, שלא תחשבו שמדובר במושב - - -
<משה וקטר: חוץ מזה יש ב"בני ראם" עוד ישיבות, יש עוד מוסדות שם.
ישראל אייכלר: זאת אומרת שלא מדובר פה ב-50 תושבים אלא במאות תלמידים.
<משה וקטר: כן.
ישראל אייכלר: ומתי יש עומסים?
<משה וקטר: זה לא צפוי, אי אפשר לדעת את זה.
ישראל אייכלר: ימי שישי.
<משה וקטר: בעונות החתונות בלילה או שבימי שישי, יש הרבה פעמים שאי אפשר לנסוע הביתה או - - -
ישראל אייכלר: פניתם לחברת התחבורה?
<משה וקטר: בעבר היה לנו גם מ"אגד" שאמרו 'בואו, ניתן לכם אוטובוסים', אבל זה הפסיק.
<משה וקטר: היום נותנים לנו אקורדיון למלא 120 תלמידים, זה לא אפשרי.
<משה וקטר: לקחנו פרטי, אבל הלאה יש תמיד את החבר'ה שנוסעים לירושלים או לעיר אחרת שהפרטי לא נוסע.
<משה וקטר: לשני תלמידים אי אפשר להביא מונית שתיקח אותם הביתה.
ישראל אייכלר: מי עוד רוצה לדבר?
ישראל אייכלר: יעקב הוכמן.
<יעקב הוכמן: אנחנו מישיבת בעלזא מאשדוד.
<יעקב הוכמן: בעיקר הבעיה שלנו, לנו יש כ-200 תלמידים.
<יעקב הוכמן: עיקר הבעיה היא כשאנחנו נוסעים לירושלים בימי שישי.
<יעקב הוכמן: זה קורה פעם בשלושה-ארבעה שבועות.
<יעקב הוכמן: עד לפני שלושה חודשים היה לנו את נציג הקהילה, אדם שהודיעו לו שנוסעים.
<יעקב הוכמן: חודשיים לפני כן הכניסו את זה למפה וכל זרם טוב.
<יעקב הוכמן: לפני כשלושה חודשים התחילו להגיד שאי אפשר, 'צריך לפנות להוא, להוא' ופתרון אין.
ישראל אייכלר: מי בא מאשדוד, זה "אפיקים"?
<יעקב הוכמן: לא.
<יעקב הוכמן: זה "אגד".
ישראל אייכלר: "אגד".
<יעקב הוכמן: מאז הדבר מקרטע.
ישראל אייכלר: מתי זה הפסיק?
<יעקב הוכמן: לפני כשלושה חודשים, - - -
ישראל אייכלר: מה הטענה שלהם?
<יעקב הוכמן: 'אין לנו מספיק, תפנה למנהל התפעולי, למנהל התחבורה'.
<יעקב הוכמן: בקיצור, אחד זורק לשני.
<יעקב הוכמן: מה שקורה, לפני שבועיים היה הפיצוץ שמ"אגד" אמרו למורים: 'תשלחו את התלמידים לתחנות'.
<יעקב הוכמן: באנו לתחנות וכמובן היה שמח.
<יעקב הוכמן: אחד הולך לתחנה לפני זה, אחד לתחנה אחרי זה.
<יעקב הוכמן: הכול התפוצץ ועד שהנציגים שם, הפקחים, כולם מזועזעים ממה שקרה, מאיפה זה קרה, מאיפה זה התחיל.
<יעקב הוכמן: זאת הבעיה, ואם לא ימצאו פתרון אז כנראה זה ילך ויחמיר.
ישראל אייכלר: מאיפה אתה?
<יהודה אליאס: אני גר בחיפה.
<יהודה אליאס: קודם כל אני רוצה לשבח את "אגד" שמנסים לעשות את הכול, את המקסימום ברחובות הצרים האלה של חיפה.
<יהודה אליאס: למי שמכיר, שכונת הדר, שכונת נווה שאנן.
<יהודה אליאס: בסך הכול יש שירות פחות או יותר מצוין.
<יהודה אליאס: הבעיה התחילה, כמו שהוא אמר, לכאורה מאז שהמכרז של "אגד" עבר לסוג חדש של מכרז, בעצם כמו עם חברת נתיב אקספרס.
<יהודה אליאס: המדינה משלמת את עלות האוטובוס והנוסעים משלמים למדינה.
<יהודה אליאס: בסך הכול המדינה לקחה, כאילו לקחה את כל הקווים ו"אגד" חברה קבלנית.
<יהודה אליאס: מאז "אגד", החליטה, להם אין בררה אחרת - - -
ישראל אייכלר: הוא אומר שבעצם זה לא נכון, אבל זה מה שאמרו לך ברור.
ישראל אייכלר: אתה לא - - -
<יהודה אליאס: זה מה שהבנתי, לא אמרו לי את זה, זה מה שהבנתי.
<יהודה אליאס: אני אנסה - - -
ישראל אייכלר: אה, אז תגיד מה ש"אגד" אמרו לך ולא מה שהבנת.
ישראל אייכלר: תכף נשמע מה משרד התחבורה אומר.
<יהודה אליאס: בסך הכול לא דיברתי עם דרור למרות ששמעתי עליו הרבה מאוד.
<יהודה אליאס: יש פה נציג "אגד" - - -
ישראל אייכלר: מיהם נציגי "אגד"?
<יהודה אליאס: גם הרב רודיך וגם והרב - - -
ישראל אייכלר: גם הרב.
ישראל אייכלר: הרב לצדנו.
<יהודה אליאס: מה שרציתי לומר הוא, השירות בסך הכול היה מצוין, באמת ממה שהיה.
<יהודה אליאס: לדוגמה ישיבת בלעזא בחיפה, הוא המיצג שלה, "צאנז" היו מתקשרים לפקח בתחילת החורף, בתחילת הקיץ ונותנים לו לו"ז (לוח זמנים) והוא היה נותן אוטובוסים.
<יהודה אליאס: עד שהגיע המצב הזה ויצא, לדוגמה 972 שנוסע לירושלים, ירדו כל הבחורים לשירות הרגיל.
<יהודה אליאס: בסך הכול המדינה נותנת הרבה כסף לתחבורה ציבורית ואנחנו רואים את זה עם קווי הלילה שנוסעים לילה לילה בחיפה, 200, 205, אני לא אגיד ריקים, כי הם ממש ריקים ונוסעים, 2, 3, 10 בשעות העומס.
<יהודה אליאס: אולי יש מקומות אחרים שיש יותר אנשים.
<יהודה אליאס: יש פה הרבה מאוד כסף.
<יהודה אליאס: אני רק רציתי לספר, שמעתי בדרך מהרב לווינשטיין, הוא סיפר שהיה ראש ישיבה שקראו לו הרב עדס, הוא חיתן את הבן שלו.
<יהודה אליאס: באותו של לילה בתחילת הלילה הוא נתן לצלם 500 דולר, את העלות של החתונה.
<יהודה אליאס: בסוף החתונה הצלם נפל, שבר את הרגל, הלך לבית החולים, היה מאושפז חצי לילה.
<יהודה אליאס: למחרת התקשרה הרבנית של הרב עדס לאשתו של הצלם ושאלה אותה איך הוא מרגיש.
<יהודה אליאס: אשתו של הצלם אמרה שהוא בסך הכול שפך חמתו על עצים ואבנים, הם איבדו את ה-500 דולר, אבל בסך הכול הוא מרגיש טוב.
<יהודה אליאס: באותו יום דפק שליח של הרב עדס ונתן לו 500 דולר.
<יהודה אליאס: הצלם צלצל ואמר: 'אתה כבר שילמת, למה אתה צריך לשלם עוד הפעם'.
<יהודה אליאס: הוא אמר: 'בלילה של החתונה אני מוציא הרבה מאוד כסף כדי שכולם יהיו מרוצים, על השמלה, על האירוח אז נתתי עוד 500 דולר כדי שבאמת כולם יהיו מרוצים'.
<יהודה אליאס: זאת אומרת, המדינה נותנת הרבה מאוד כסף לתחבורה ציבורית, צריך עוד קצת שגם הקווים הציבוריים שהם מוזמנים כביכול, נכון שזה לא תחבורה פרטית, אבל הם עוזרים לפקחים כשהם אומרים לו: 'יש מהישיבה של בלעזא נוסעים, 200 בחורים', מהישיבה שלנו נוסעים 61 בחורים.
<יהודה אליאס: אומרים לו: 'יש לך קו מפה לפה'.
<יהודה אליאס: אומרים לו: 'זה לא ברישוי וזה לא בתחנות'.
<יהודה אליאס: השאלה מה אפשר לעשות.
ישראל אייכלר: אפשר לעשות שני דברים, או לעשות תחנה בכל מקום או להמשיך בהסדרים שהיו.
ישראל אייכלר: אנחנו שמענו את הפונים פחות או יותר.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת לגיל יעקב.
ישראל אייכלר: אגב, שאלה אישית אפשר לשאול, אתה מתנדב?
יעקב גיל: לא.
יעקב גיל: אני מקבל שכר.
ישראל אייכלר: רציתי לשבח את זה שאתה מתנדב.
ישראל אייכלר: מה אתה אומר על - - -
יעקב גיל: אני מארגון 15 דקות של צרכני תחבורה ציבורית.
יעקב גיל: אנחנו מפעילים מוקד פניות ציבור.
יעקב גיל: בעצם אנשים פונים אלינו מהשטח עם בעיות שעולות.
יעקב גיל: בעצם אנחנו מגלים תמונה מאוד בעייתית.
יעקב גיל: אני רוצה להתמקד בנושא של הטיפול בכל אותן בקשות ופניות שמגיעות למשרד התחבורה בין אם הן בקשות מיוחדות ובין אם הן בקשות צודקות.
יעקב גיל: העלאת בפתיחת הדיון את הנקודה, בעצם אחת המרכזיות של זמן הטיפול.
יעקב גיל: אני רוצה לחדד את הנושא הזה כי בעצם יש פה עניין שחוזר על עצמו.
יעקב גיל: זמן הטיפול של חצי שנה בפנייה הוא בלתי סביר ובמיוחד שיש היום אמצעים טכנולוגיים.
יעקב גיל: למה הכוונה, יש היום GPS.
יעקב גיל: ה-GPS בעצם אמור להיות זמין למשרד התחבורה, כל הנתונים מה-GPS, רק שלא עושים איתם יותר מדי.
יעקב גיל: אפשר דרך ה-GPS לדעת האם האוטובוס אפילו פתח את הדלתות בתחנה.
יעקב גיל: זאת אומרת, אפשר לגלות את כל אותם אוטובוסים שלא מצליחים לעצור בתחנה כי הם עמוסים מדי.
יעקב גיל: המידע הזה, לא צריך לשלוח.
יעקב גיל: הנוהל היום שמשרד התחבורה שולח את הפנייה לחברת התחבורה הציבורית, מחכה לתשובה של חברת התחבורה הציבורית, אחרי זה הוא עושה על זה דיון.
יעקב גיל: אחר כך יש זמן לערעור.
יעקב גיל: לא, יש אמצעים טכנולוגיים, GPS, אפשר לדעת הכול בזמן ואין שום סיבה שזה ייקח - - -
ישראל אייכלר: יש שליטה על ה-GPS במשרד התחבורה?
יעקב גיל: אמור להיות, זה אמור להיות זמין למשרד התחבורה.
יעקב גיל: לפי מה שאני יודע לא מושכים את הנתונים האלה למעט במקרים מיוחדים שרוצים לבדוק, וגם זה אחרי הרבה זמן.
יעקב גיל: כן, זה אמור להיות זמין למשרד התחבורה.
יעקב גיל: עוד דבר שהוא ידוע וקבוע ועלה פה בכמה דוגמאות שנתנו אנשים, הנושא של מוצאי שבת ושישי.
יעקב גיל: אנחנו מקבלים המון פניות על העניין הזה, זו תופעה שהפכה להיות כבר קבועה.
יעקב גיל: זה כבר לא אירועים חריגים.
יעקב גיל: לצערי, הזדמן לי לראות באחד המכרזים החדשים טבלה שבה כתוב מספר היציאות של האוטובוס בימי חול ובסופי השבוע.
יעקב גיל: להפתעתי ראיתי שאותם היציאות שבימי שישי, ערבי שבת, אם מחברים את היציאות, זה פחות יציאות שיש ביממה באמצע השבוע.
יעקב גיל: זאת אומרת, יש כאן בעיה מובנת.
יעקב גיל: בזמנו הערתי הערה, אמרו לי: 'אה, נכון, לא שמנו לב'.
יעקב גיל: כך זה חוזר וקורה כמעט בכל המרכזים, בימי שישי ושבת התדירות היא פחותה מהתדירות של - - -
ישראל אייכלר: גם אם אתה מחבר יום שישי ושבת זה פחות מיום - - -
יעקב גיל: פחות מיום רגיל.
יעקב גיל: זה נמצא בהרבה מאוד קווים וכאן מתחילות הרבה מהבעיות - -
ישראל אייכלר: זה משהו שאנחנו לא חשבנו עליו.
יעקב גיל: זה משהו שדורש בדיקה.
יעקב גיל: עוד נקודה חשובה, בהמשך למערכות הטכנולוגיות יצא לי להיות בסיור ב"אגד", במרכז הבקרה של "אגד".
יעקב גיל: יש היום כפתור שהנהג יכול ללחוץ עליו, הכפתור הזה אומר: 'עשרה נוסעים בעמידה'.
יעקב גיל: עכשיו מה אמור הכפתור לעשות לכאורה, לתת התראה ל"אגד" לשלוח אוטובוס.
יעקב גיל: האם נשלח אוטובוס, לא.
יעקב גיל: אני גם ראיתי בזמן אמת איך זה עובד.
יעקב גיל: רואים את הכפתורים מהבהבים, שום דבר באמת לא קורה.
יעקב גיל: הכול לדעתי מתחיל באכיפה.
ישראל אייכלר: מה האינטרס של הנהג לשים את הכפתור הזה?
יעקב גיל: הנהג מחויב ללחוץ על הכפתור.
ישראל אייכלר: אני אגיד לך מה אני חושב.
ישראל אייכלר: הוא רוצה עכשיו היתר לעבור את כל התחנות ולא לעלות נוסעים.
ישראל אייכלר: כדי שלא יבואו בתלונות הוא שם את ההתראה, יש לי עשרה נוסעים אני פטור.
יעקב גיל: אני, תמיד הגישה שלי לא להאשים את הנהגים.
ישראל אייכלר: הוא צודק מאוד.
ישראל אייכלר: מה, הוא צריך צרות.
ישראל אייכלר: הוא יעבור תחנה, הוא לא יעצור יגישו נגדו תלונה ואז הוא מראש מודיע, 'יש לי עשרה נוסעים'.
יעקב גיל: מה שחשוב להגיד בהקשר הזה, שדילוג על תחנה, זאת אומרת השארת נוסעים בתחנה מהווה עבירה.
יעקב גיל: זאת אומרת, זו הפרה - - - <קריאה:> הפרת תנאי רישיון.
יעקב גיל: עבירה על החוק.
יעקב גיל: זאת אומרת, לא של הנהג של החברה לתחבורה ציבורית, כי החברה לתחבורה ציבורית במצב כזה מחויבת להוציא תגבור.
יעקב גיל: בעצם החוק הזה לא נאכף, לא מקוים וכאן מתחילות ונגמרות כל הבעיות בין אם זה באירועים המיוחדים ובין אם זה בשגרה.
יעקב גיל: משרד התחבורה פשוט לא מבצע את התפקיד שלו בהקשר הזה.
יעקב גיל: אני בדרך כלל לא משתמש במילים חריפות, אבל באמת שהנושא הזה מצדיק מילים חריפות כלפי התפקוד של משרד התחבורה לצערי.
יעקב גיל: אני מקווה שהוועדה תעקוב אחרי הנושא ואולי תדרוש, יש פה הזדמנות לדרוש דברים שאנחנו אולי לא נקבל ממשרד התחבורה לצערנו.
יעקב גיל: באמת לבקש דוח שמפרט מהם פעולות האכיפה שבוצעו ביחס לפניות הציבור.
יעקב גיל: אפשר לבקש דוח כזה, דוח של פניות הציבור, מהן הפניות שהגיעו, מהן פעולות האכיפה שבוצעו ולראות האם באמת משרד התחבורה מבצע את האכיפה, באיזה קצב הוא עושה את זה, באיזה מינון.
יעקב גיל: ברגע שתהייה הרתעה כזאת אנחנו מאמינים שימצאו הרבה מאוד פתרונות שיש היום, שנמצאים ואפשר לשמיש אותם.
ישראל אייכלר: תזכיר לי בהמשך הדיון.
ישראל אייכלר: יש עוד שני נושאים, קיבלתי מכתב משר התחבורה שארצה את התייחסותכם, זה לא ממש נוגע לנושא הזה אלא לרב-קווי, נושא "הרב-קו".
ישראל אייכלר: אתה רוצה או שאתה רוצה שניתן ל"אגד".
<איתי חיים: אני אומר עכשיו בקצרה.
<איתי חיים: אחד הדברים המיוחדים בוועדה לפניות הציבור, זו וועדה שבאמת אנחנו באים לדון כאן גם על פתרונות - -
ישראל אייכלר: זה העניין, אין לנו שום מטרה - - -
<איתי חיים: בוועדות אחרות אנחנו נוהגים גם להרחיב לגבי דברים אחרים.
<איתי חיים: מכיוון שזה כך אני ארחיב לגבי דברים שמיצנו.
<איתי חיים: כן הייתי מעוניין בתשובה של דרור לגבי קווים מהירים.
<איתי חיים: בנושא של הקווים המהירים יש היום הליך שבו מפעיל מבקש אישור ממשרד התחבורה להזמנת מקומות מראש.
<איתי חיים: דרך אגב, לאחרונה העלו את ההליך הזה לאתר משרד התחבורה, זה צעד מבורך.
<איתי חיים: מה שאנחנו היינו מעוניינים לדעת, יש מחסור בנהגים אצל כל מפעילות התחבורה הציבורית.
<איתי חיים: אגב, זו אחת הסיבות למה באמת אין אוטובוסים לתגבור - - -
ישראל אייכלר: דרך אגב, אני גם מוסיף, יש גם מחסור באוטובוסים.
ישראל אייכלר: אני כמה שבועות לא הייתי בירושלים ביום שבת, אז בימי שישי נסעתי.
ישראל אייכלר: פתאום אני רואה אוטובוסים עירוניים מטיילים בכבישים הבינעירוניים.
ישראל אייכלר: אני לא מאשים, אני שמח שהם שולחים את זה.
ישראל אייכלר: עדיף מלהשאיר אנשים בתחנות, אבל אני רואה הרבה אוטובוסים ובעיקר לבית שמש שנוסעים אוטובוסים עירוניים בקווים בינעירוניים.
ישראל אייכלר: הלאה.
<איתי חיים: אחד הדברים שאנחנו היינו רוצים להציע, לנסות לבחון אמצעים טכנולוגיים שכבר קיימים בעולם.
<איתי חיים: אני לא זוכר איפה ראיתי את זה.
<איתי חיים: זה דבר שצריך לבדוק.
<איתי חיים: תחנות אוטובוסים מסוימות, כאן זה לאו דווקא באזורים שהם בינעירוניים אלא דווקא באזורים עירוניים שבהם הנוסע לוחץ על קוד מסוים כשהוא ממתין לקו מסוים בתחנה.
<איתי חיים: מגיע איזה שדר ובעצם אותה חברה יודעת שיש מספר כזה וכזה של נוסעים בתחנה.
<איתי חיים: אלו דברים שצריכים כבר לחשוב קדימה - - -
ישראל אייכלר: איפה ראית דבר כזה?
<איתי חיים: אני לא זוכר, זה משהו שאני יכול לבדוק אותו להעביר לך.
ישראל אייכלר: השאלה אם צריך לעשות את זה, לא שמעתי עליו.
ישראל אייכלר: זאת אומרת שכל אזרח יוכל לדווח לחברה כמה אנשים מחכים בתחנה?
<איתי חיים: אפשר לעשות דבר כזה עם הקשת תעודת זהות או קו מסוים.
<איתי חיים: זו טכנולוגיה שלהרחיב עליה בשלב הזה זה קצת, אין טעם להרחיב על זה עכשיו.
ישראל אייכלר: אמר גיל שהנהג בעצמו כותב שיש לו עשרה נוסעים, אז כבר יודעים שיש פה בעיה.
<איתי חיים: אבל הנוסע שבתחנה לא יודע את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: שהנוסעים ידעו שעומדים הרבה אנשים בתחנות הבאות.
ישראל אייכלר: <קריאה:> זה Waze ציבורי.
<איתי חיים: אם אנחנו מדברים פה על שירות ציבורי אז צריך קצת לחשוב קדימה.
ישראל אייכלר: ב- Waze אתה רואה שיש פקק בהמשך הדרך, יכול להיות שגם הנוסעים - - -
<איתי חיים: אם אנחנו מדברים על הנגשה, גם הנוסעים צריכים לדעת.
<איתי חיים: תחנות חכמות - - -
ישראל אייכלר: Waze לאוטובוסים.
<שלומית אבינח: אם אדם צריך להגיע באוטו, אז או.
<שלומית אבינח: קיי.
<שלומית אבינח: הוא ידע שהאוטובוס מלא - - -
ישראל אייכלר: הוא ייקח אוטובוס אחר.
<שלומית אבינח: אם יש לו.
ישראל אייכלר: מה עושה נהג שרואה שיש לו פקק, הוא יכול לבכות.
ישראל אייכלר: הלאה, תסיים את - - -
<איתי חיים: אחד הדברים, אנחנו חושבים שגיל שותף לדעתי, זה שגם משרד התחבורה וגם מפעילות התחבורה הציבורית, שייקחו אותנו בחשבון כשצריכים לעדכן נתונים ולשנות נתונים ויש עדכוני נסיעות, להכניס אותו לפול של העדכונים.
<איתי חיים: לא מספיק הפרסומים, לא תמיד זה מגיע לכולם ויש לנו גם את האמצעים שלנו לבוא ולעזור.
<איתי חיים: בסופו של דבר אנחנו מהווים כאן גם גשר לציבור וזה משהו - - -
ישראל אייכלר: אין שיתוף פעולה?
<איתי חיים: אין שיתוף, זה משהו שצריך להגיע גם מהם, לא רק מאתנו.
ישראל אייכלר: אני אגיד לך, למשל באוכלוסיות שאני חי בהן, "אגד" בעיקר וגם חברות אחרות, יצרו קשר עם אנשים בתוך השכונות, בתוך הקהילות, בתוך המרכזים הקהילתיים כדי שידווחו להם על בעיות ועל שינויים מתבקשים.
ישראל אייכלר: אני מניח שגם אתם יכולים להיות שותפים.
<איתי חיים: אנחנו רודפים אחרי מפעילי תחבורה ציבורית - - -
ישראל אייכלר: ולא משתפים בפעולה בזה?
<איתי חיים: יש לנו שיתוף פעולה בעיקר עם "סופרבוס", יש לנו קצת עם "אפיקים", אבל אנחנו צריכים לרדוף אחריהם.
<איתי חיים: הבקשה, שיבואו לקראתנו.
ישראל אייכלר: עכשיו לנאור ירושלמי.
ישראל אייכלר: ירושלמי, גם אני ירושלמי.
<נאור ירושלמי: זה בשם, זה בסדר.
ישראל אייכלר: מאיזה ארגון אתה?
<נאור ירושלמי: אני מנכ"ל "חיים וסביבה".
<נאור ירושלמי: "חיים וסביבה" זה ארגון גג של ארגוני הסביבה ובתוכם גם ארגוני התחבורה, ארגוני התכנון, ארגונים שעוסקים באנרגיה והרבה מאוד ארגונים שעוסקים בנושאים מקומיים או מקצועיים, גם "חרדים לסביבה" הם חברים בקואליציה שלנו.
<נאור ירושלמי: אני כאן גם - - -
ישראל אייכלר: אם אתה יכול להתמקד בנושא של הדיון שלנו.
<נאור ירושלמי: שלוש נקודות ברשותך.
<נאור ירושלמי: אחת, אתה פתחת ואמרת שיש דברים שלא היו לפני הרבה שנים.
<נאור ירושלמי: אני חייב לחלוק על הדברים.
<נאור ירושלמי: כשאני הייתי סטודנט צעיר, באמת לא לפני מעט שנים, ,"אגד" חנכה את קו 274 שהוא קו מיתולוגי שמחבר את העיר רחובות ואת כל מה שבדרך עד לאוניברסיטת תל אביב וחזרה.
<נאור ירושלמי: בהתחלה היו שתי נסיעות ביום מפוצצות בנוסעים.
<נאור ירושלמי: היום יש עשרות נסיעות ביום, מרביתן מפוצצות בנוסעים.
<נאור ירושלמי: הסיטואציה שהאוטובוס נאלץ לדלג על תחנות או לעצור בתחנות רק באופן פורמאלי, אבל הוא דחוס מדי ולא יכול לקחת נוסעים, קורת יום-יום.
<נאור ירושלמי: אני חזרתי לנסוע באוטובוס הזה לאחרונה בגלל עבודות הרכבת הקלה.
<נאור ירושלמי: המשרד שלי קרוב לעבודות הרכבת הקלה ולתווך.
<נאור ירושלמי: זה לא הקו היחיד שיש בו את הבעיה, זה עשרות שנים - - -
<נאור ירושלמי: למשל גם קו 164 שמחבר את פתח תקוה, בני ברק, בר-אילן ורחובות, סובל מהתופעה הזאת עשרות שנים.
<נאור ירושלמי: זה מצב שלא ישתנה.
<נאור ירושלמי: מה אני מציע, תגבור, זה מאוד פשוט.
<נאור ירושלמי: יש קהל, יש נוסעים – היצע יוצר ביקוש.
ישראל אייכלר: לא רק על אני ארצה שתדבר - - -.
<נאור ירושלמי: פתרונות מקצועיים בוודאי, אני בטוח שיש, אבל היצע גם יוצר ביקוש והעדר היצע מצמצם את הביקוש.
<נאור ירושלמי: אם אנשים נתקלים בסיטואציה כזאת הם יחפשו דרכים אחרות.
<נאור ירושלמי: זו נקודה אחת.
<נאור ירושלמי: נקודה שנייה, כשמדברים על אירועים, דיברו כאן על חתונות ועל ימי שישי, ימי שבת.
<נאור ירושלמי: אני רוצה לצרף לזה את ימי ראשון בבוקר, את נושא החיילים, התופעות שיש בתחנות המרכזיות: ירושלים, באר שבע ובמקומות נוספים.
<נאור ירושלמי: אני לא יודע אם אתם מכירים את התרגיל הזה שחוטפים את הכומתה ומעיפים אותה אחורה ואסור לבוא לבסיס בלי כומתה כי זה משפט צבאי.
<נאור ירושלמי: אז מי שקרה לו, כשהוא יוצא מהתור וחוזר חזרה, עכשיו תחשוב על עשרות כאלה כי בבאר שבע, מי שמכיר את הסיטואציה מה קורה ביום ראשון בבוקר בבאר שבע.
<נאור ירושלמי: הבת שלי עכשיו בטירונות בעיר הבה"דים - - -
ישראל אייכלר: מה שעשה עכשיו שר התחבורה עם הרכבות יעזור קצת בעניין הזה?
<נאור ירושלמי: כן, אבל יותר.
<נאור ירושלמי: בבאר שבע עשו פתרון אפילו יותר טוב, ההסעות לעיר הבה"דים יוצאות מתחנת רכבת צפון, זה מוציא כמות נכבדה מתוך התחנה, אבל התופעה הזאת קיימת כי לכל המחנות האחרים נוסעים מהתחנה המרכזית.
<נאור ירושלמי: דרך אגב, עכשיו זה קורה גם בתחנה בירושלים.
<נאור ירושלמי: נקודה אחרונה, השילוט הדיגיטלי, מה שאיתי אמר 'השירות לציבור'.
<נאור ירושלמי: יש מקומות מאוד מרכזים.
<נאור ירושלמי: סליחה, אני אגיד את זה אחרת.
<נאור ירושלמי: אני לא מצליח להבין, יכול להיות שיש הגיון שאני קטונתי להבין אותו, פיזור השילוט הדיגיטלי בתחנות בארץ.