GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אנשים יכולים באדיבות להגיד: 'עכשיו אני לא יכול, בוא נתאם.
ישראל אייכלר: אני אתן לך את הטלפון שלי.
ישראל אייכלר: תתאם איתי פגישה מתי שנוח לי'.
<יואל פינקל: דרך אגב, זה עדיין לא אומר, כמו שאמרתי, שהסוקר בשטח יכול, שהוא ירצה והוא ילחץ, אבל אם מתלוננים עליו אז אנחנו - - -
ישראל אייכלר: אז אנחנו נודיע לציבור שלא חייב מיד וזה יפתור חצי מהבעיה, כי יש אנשים שלא יסכימו בזמן שהוא - - -
<יואל פינקל: בעיקרון שלנו, אם הציבור ירגיש נוח אז הוא ישתף פעולה והנתונים יהיו טובים יותר.
<יואל פינקל: אם הוא ירגיש מאוים כך הנתונים יראו.
ישראל אייכלר: מה השאלה פה, כמה חסרים?
<שלומית אבינח: חסרים.
ישראל אייכלר: אבל הוא אומר שזה לפי דירה, אז אין לו בכלל מספרי טלפון.
<יואל פינקל: בסקרי דירות, אם זה סקר כוח אדם, סקר הוצאות משק הבית יחידת הדגימה היא הדירה ולכן הטלפון לא רלוונטי.
<יואל פינקל: בסקר חברתי - - -
<שלומית אבינח: התחלתם לדבר על חברות הסלולריות, השאלה כמה טלפונים חסרים מתוך ה-86 אלף?
ישראל אייכלר: כמה אתם קונים מחברות הסלולריות.
<יואל פינקל: כמה זה בסך בכל הקבצים?
<שלומית אבינח: הוא לא קולט את כל הקבצים, רק את מה שחסר לו.
<יואל פינקל: מה שחסר, מה שלא הצלחתנו לאתר.
ישראל אייכלר: אה, זה מה ששואלת המנהלת.
ישראל אייכלר: כמה חסרים?
<יואל פינקל: אנחנו יכולים לבדוק ולהשלים את אינפורמציה.
ישראל אייכלר: תוכל לשלוח אלינו.
ישראל אייכלר: אני רוצה לחתור לקראת סיכום.
ישראל אייכלר: ניתן לנציגו של "רמי לוי" לענות.
ישראל אייכלר: למה בעצם אתם מבקשים כסף אם זה גלוי לכל אחד ולא מדובר במספרים חסויים?
<שלומי גוליאן: ראשית, הגורם היחידי ש"רמי לוי" ביקש ממנו כסף זה הלמ"ס.
<שלומי גוליאן: אנחנו נותנים מידע.
<שלומי גוליאן: אגב, שונה מכל החברות.
<שלומי גוליאן: כל החברות, כלומר גורמי הביטחון וגורמים שאי אפשר לפרט כאן בוועדה מקבלים מאיתנו מידע על בסיס לאומי.
<שלומי גוליאן: אני יכול לומר כאידיאל, אני יכול לדרוש מהם כסף והמון כסף והרבה יותר מהסכומים שהלמ"ס מקבל, אגורה אנחנו לא לוקחים.
<שלומי גוליאן: למה, כי זה עניין עקרוני אצלנו.
<שלומי גוליאן: זה עניין שאנחנו מתחברים אליו – צורך ביטחוני.
<שלומי גוליאן: לדעתנו ולתפיסתנו הדבר היחידי של גורם כלשהו שיש לו זכאות לקבל מידע, זה עניין בטחוני.
<שלומי גוליאן: הלמ"ס לטעמנו הוא לא גוף ביטחוני.
<שלומי גוליאן: - -
ישראל אייכלר: מס הכנסה?
<שלומי גוליאן: מס הכנסה, שוב, אם מדובר במשהו פלילי שנועד לתפוס איזה - - - אגב, גם הם לא מקבלים מאיתנו דוחות.
<שלומי גוליאן: המקסימום שהם יכולים לקבל מאיתנו, את זה אנחנו כן נותנים להם, זה כשהם רוצים עכשיו לתפוס, או שבאיזו חקירה מסוימת יש להם בסיס להונאה או עברה שנעשתה, יש להם מספר טלפון, אני אתן להם את המידע עליו.
<שלומי גוליאן: אני לא אתן להם את זה ברמה של דוחות.
<שלומי גוליאן: הלמ"ס, זה פשוט אין לנו בררה ואין לנו גם יכולת להתנגד, ולכן דרשנו כסף.
<שלומי גוליאן: דרך אגב, אחת הסיבות שאני דורש כסף - - -
ישראל אייכלר: אני עוד לא הבנתי מה ההבדל בין מס הכנסה לסטטיסטיקה שהם יותר נחמדים.
<שלומי גוליאן: מס הכנסה לא מקבלים דוחות כמו שהלמ"ס מקבל.
<שלומי גוליאן: זה לא עניין של נחמד.
<שלומי גוליאן: יש פה עניין, - - - <קריאה:> מס הכנסה אתה משלם.
<שלומי גוליאן: מס הכנסה לא מקבל מאיתנו דוחות כמו שהלמ"ס - - -
ישראל אייכלר: פשוט עם מס הכנסה לא מתחילים.
<שלומי גוליאן: לא.
<שלומי גוליאן: הם לא מקבלים דוחות.
<שלומי גוליאן: מס הכנסה לא מקבל ממני אף דוח, רק הלמ"ס מקבל.
ישראל אייכלר: בדוח אתה מקבל מספר טלפון וכתובת?
<שלומי גוליאן: דוח בסופו של דבר, אתן לדוגמה 30 אלף מספרים, יש לי 100 אלף מינויים, 30 אלף מספרים הם רוצים ממני.
<שלומי גוליאן: 30 אלף מספרים זה תעשה השלמה - - -
<שלומית אבינח: 30 אלף ביקשו ממך עכשיו?
<שלומי גוליאן: כן.
ישראל אייכלר: אני מבקש לדעת מה הם מבקשים.
ישראל אייכלר: מספר טלפון וכתובת ולא כמה שיחות וזה - - -
<שלומי גוליאן: לא, רק מספרי טלפון.
<שלומי גוליאן: יש להם מספרי תעודות זהות - - -
ישראל אייכלר: לא כמה שיחות?
<שלומי גוליאן: לא כמה שיחות.
<שלומי גוליאן: לא מידע.
ישראל אייכלר: גם מס הכנסה מקבל את זה - - -
<שלומי גוליאן: מס הכנסה לא מקבל.
<שלומי גוליאן: למס הכנסה אני לא מעביר לו שום מידע.
<שלומי גוליאן: מה שכן מקבל ממני מס הכנסה זה אך ורק, ומדובר רק על קבוצה קטנה 'רמי לוי תקשורת', מס הכנסה כן מקבל ממני מידע - - -
<שלומית אבינח: אפשר לראות את החלקים של מה שאתה נותן - - -
ישראל אייכלר: מס הכנסה מקבל ממני אך ורק מידע אחד, כשיש לו מספר טלפון כלשהו והוא רוצה לברר מה הם הפרטים שלו, אני אעזור לו ועד רבה - - -
ישראל אייכלר: של כל ה-30 אלף.
<שלומי גוליאן: לא של ה-30 אלף.
<שלומי גוליאן: כי הם לא מגיעים אלי מתוקף סעיף.
<שלומי גוליאן: גם אם הם היו עושים שמיניות הם לא היו מקבלים ממני בשום צורה בעולם את המידע הזה.
ישראל אייכלר: כי זה מידע בסיסי חסוי, אתה מוסר גם חסויים?
<שלומי גוליאן: חסויים לא נותנים.
<שלומי גוליאן: למרות שזה עדיין לא חסויים המידע הזה הוא אישי שלהם שהם לא רוצים לתת.
<שלומי גוליאן: למה, כי יש הבדל גדול אם אדם נותן.
<שלומי גוליאן: למה לא נכנסים ל-144 נגיד ומוצאים משם את הפרטים?
<שלומי גוליאן: כי לצורך העניין הוא יכול לרשום את הקווים על שם הבן שלו, כשהם יחפשו את השם שלו הם לא ימצאו אותו כי זה רשום על שם הבן.
<שלומי גוליאן: גם כשאני מביא להם את זה בדוחות אני מצמיד להם מספר הזהות למספר המנוי.
<שלומי גוליאן: זו ממש חדירה לפרטיות.
<שלומי גוליאן: אני יחד אתכם, אני אומר לכם, אם יהיה איזה חוק, אם יהיה משהו.
<שלומי גוליאן: אני חושב יותר מזה, שהדיון שבסוף הוא לכמה יורידו את זה, זה לא הדיון.
<שלומי גוליאן: הדיון הוא שזה - - - מסחרי לגמרי זה כניסה לפרטיות של אזרחים.
<שלומי גוליאן: סליחה, לא מסחרי, ממשלתי.
<שלומי גוליאן: סליחה, אני מתקן את עצמי.
<שלומי גוליאן: זה לא מסחרי זה ממשלתי.
<שלומי גוליאן: בוודאי וחס וחלילה.
<שלומי גוליאן: האם השיקול של עלויות מול תועלת של מדינה צריך להיות, זה שיקול שהוא מספיק כדי - - -
ישראל אייכלר: לכן חשבתי, לפי מה שהוא אומר יוצא שאתם מבקשים הרבה יותר ממה שחסר לכם.
<שלומית אבינח: מבקשים הרבה יותר.
<שלומית אבינח: זה לא הגיוני.
ישראל אייכלר: אם יש לך בסך הכול 86 אלף, ורק מ"רמי לוי תקשורת" 30 אלף אז כמה אתם לוקחים מ"סלקום" ומהשאר?
<שלומי גוליאן: 30 אלף מספרי תעודות זהות אני קיבלתי.
<צילי נאה: אבל כולם לקוחות שלך?
<שלומי גוליאן: לא משנה, אני קיבלתי להשלמה 30 אלף מספרי תעודות זהות.
<יואל פינקל: אני פשוט לא זוכר אם עושים את זה בשיטה של שאם מקבלים חלק אז מורידים לחברה.
<יואל פינקל: על מנת לא לזהות אז שולחים לכל החברות את אותו דבר.
<יואל פינקל: מה שהרב אייכלר אומר הוא צודק, אם שולחים לכולם את הכול אז זה יוצא - - -
<שלומי גוליאן: הרב אייכלר, הדיון היחידי צריך להיות, שוב לא משיקול ביטחוני.
<שלומי גוליאן: אני מתעסק כסמנכ"ל בחברה מתעסק גם בתחום הביטחוני.
<שלומי גוליאן: אני יכול לומר באמת כמה חשוב וכמה מזל שתחום הביטחון מקבל מאיתנו מידע, כל מה שהוא צריך.
<שלומי גוליאן: כי אם הוא לא היה מקבל אני לא בטוח שהשונאים שלנו לא היו מצליחים בהרבה מהמשימות שלהם.
<שלומי גוליאן: לעומת זאת, גוף שהשיקול שלו הוא רק כספי, עם כל הכבוד, תקראו ללקוח הבא שיש לכם - - -
ישראל אייכלר: הוא מתכוון שחייבים לשלם על זה.
<שלומי גוליאן: עם כל הכבוד, גוף כמו הלמ"ס צריך - - -
ישראל אייכלר: אתה כגוף מסחרי באמת לא צריך להתנצל למה אתה מבקש כסף.
ישראל אייכלר: זה גוף מסחרי והוא מבקש כסף - - -
<שלומי גוליאן: מה אני מקבל, 800 שקל?
ישראל אייכלר: על ה-30 אלף?
<שלומי גוליאן: על 30 אלף לקוחות, 800 שקל.
<שלומי גוליאן: הסיבה היחידה ל-800 שקל, הנה אני מתווה פה, כדי לגרור אותם.
<שלומי גוליאן: לי אין דרך לשלוף להם במקום, אני צריך להעסיק מפתח, צריך לפנות.
<שלומי גוליאן: 800 שקל עד שמאשרים, עד שזה ועד שזה אני כבר מוציא.
<שלומי גוליאן: אין לי בכלל סיבה לתת את הדוח הזה.
<שלומי גוליאן: 800 שקל עולה לי להפעיל את היועץ המשפטי שלי - - -
ישראל אייכלר: על 800 שקל אנחנו לא מדברים.
ישראל אייכלר: מה שכן מדאיג אותי זה המספר של 30 אלף מספרים.
<יואל פינקל: אנחנו צריכים לבדוק.
<יואל פינקל: אני אבדוק את זה.
<יואל פינקל: אם לא רוצים לתת לאף - - -
<שלומית אבינח: האם ה-30 זה לכל החברות?
<שלומית אבינח: אתם פונים לכולן - - -
<יואל פינקל: זה הוא.
<יואל פינקל: לכאורה, אם פונים לחברה אחת ומקבלים אז אפשר לנקות ולהוריד.
<יואל פינקל: מצד שני יש בעיה של לתת אובר מסוגיות - - -
ישראל אייכלר: ה-30 אלף זה מהמינויים שלכם, נכון?
<שלומית אבינח: זה שליש חסר לכם.
ישראל אייכלר: כם אנחנו נסכם את הדיון כי יש פה הרבה הסכמה והרבה הבנות.
ישראל אייכלר: נסכם את הדיון כך: אנחנו רוצים להכניס לחוק שהכנו ובכלל, לשנות את החוק שהסקר יתבצע פעם בחמש שנים במקום המצב הנוכחי 3 שנים.
ישראל אייכלר: השתתפות חובה.
ישראל אייכלר: החובה לענות על הסקרים של משקי בית.
ישראל אייכלר: אנחנו נגביל אותם לפעם בחמש שנים מקסימום.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שבמקרים קשים של מחלות או קשישים לפטור פטור מלא, אלא אם הוא מסכים כמובן.
ישראל אייכלר: חולה שמקבל פטור לא יחזרו אליו עוד פעם כי זה מטריד אותו.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים ומתכוונים להסיר את הסעיף הפלילי ולקבוע קנס עממי למי שבאמת לא יכול.
ישראל אייכלר: זו נקודה שהעלאתם ומאוד חשובה, המנהלת הציעה ואני רוצה להוסיף אותה כהחלטה – לחייב את הסוקרים להודיע לנסקר שזו זכותו לבקש מהם להגיע במועד אחר אם זה לא נוח לו.
<יואל פינקל: בסדר גמור.
<יואל פינקל: מקובל.
ישראל אייכלר: אני מודה לכם מאוד על ההשתתפות.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור בעניין פניות של בעלי עסקים לגבי גביית דמי חבר על ידי התאחדות בעלי המלאכה והתעשייה בישראל.
<קריאה: סליחה, אדוני היושב ראש, הכותרת של הדיון לא נכונה.
ישראל אייכלר: בגלל שכתוב בעלי מלאכה?
<קריאה: בגלל שכתוב דמי חבר, זה צריך להיות דמי טיפול.
<ליאת גור: וגם בעלי המלאכה, אנחנו התאחדות המלאכה והתעשייה.
ישראל אייכלר: זה דווקא, אני, שעברתי את הגיל, אוהב את המושג בעלי מלאכה.
<ליאת גור: האמת שגם אני, אבל פשוט שינינו, זה לא השם היום.
ישראל אייכלר: לכן שאלתי אותו אם זאת ההערה, בעלי מלאכה.
<קריאה: הרב אייכלר, אתם מוזמן להצטרף אלינו.
ישראל אייכלר: שאני אהיה בעל מלאכה.
ישראל אייכלר: כשחבר כנסת יוגדר כמלאכה.
<קריאה: אבל אתה בעל מלאכה בנושא של תורה.
ישראל אייכלר: הייתה לנו פה פנייה של מר עזרא שור, ממונה אגף גבייה בעיריית ירושלים - - -
<שלומית אבינח: אשדוד.
ישראל אייכלר: בעיריית ירושלים אמרתי, אתה צריך לעלות לירושלים, כי זה יצא לי בלי מושכל ראשון.
ישראל אייכלר: אגף גבייה בעיריית אשדוד, בעל מספר עסקים פרטיים.
ישראל אייכלר: הטענה שלו היא שהתאחדות בעלי המלאכה גובה מהעסקים דמי חבר באופן חוקי וזאת מבלי לדווח למישהו מה נעשה עם הכספים שנגבים כדין.
ישראל אייכלר: כמו כן אין אפשרות שלא לשלם סכום זה, או לפחות שלא להשתייך להתאחדות בעלי המלאכה והתעשייה.
ישראל אייכלר: ההתאחדות אף תבעה בעלי עסקים שלא שילמו לה דמי טיפול או דמי חבר.
ישראל אייכלר: ההתאחדות הינה מלכ"ר, שמייצגת את כל בעלי העסקים היצרניים הקטנים המעסיקים עד 20 עובדים.
ישראל אייכלר: היא מפוקחת על ידי רשם העמותות ונותנת לו דין וחשבון אחת לשנה.
ישראל אייכלר: משרד הכלכלה אומר שאין חובה לשלם דמי חבר, אלא תשלום דמי טיפול.
<שלמה יצחקי: זה להתאגד, לא להתאחד.
ישראל אייכלר: אמרת שיש הבדל בין להתאחד ולהתאגד?
<שלמה יצחקי: כן.
ישראל אייכלר: בשיעורי דקדוק אני לא זוכר מה ההבדל.
<שלמה יצחקי: יש הבדל.
<שלמה יצחקי: כשיש אגודה אז מתאגדים באגודה, ולהתאחד זה שם כללי מדי.
<קריאה: מי שמדבר, אם יוכל להגיד את שמו.
<שלמה יצחקי: שלמה יצחקי.
ישראל אייכלר: ומה התפקיד שלך?
<שלמה יצחקי: ממונה ראשי על יחסי עבודה במשרד הכלכלה.
ישראל אייכלר: אז התגובה של משרד הכלכלה שקודם כל לא מדובר בחובת חברות בהתאחדות, אלא בתשלום דמי טיפול.
ישראל אייכלר: החובה חלה על מעבידים שחל עליהם צו הרחבה לשלם דמי טיפול ארגוני מקצועי לארגוני מעבידים, משרד הכלכלה החל לעשות רביזיה, אך הנושא נתקע בגלל בחירות 2015.
ישראל אייכלר: אנחנו נבקש ממך להסביר לנו מה הקשר בחירות להתאחדות בת 90?
<שלמה יצחקי: 108, אדוני.
ישראל אייכלר: 108 שנים.
ישראל אייכלר: מקור דרישות התשלום הוא בחוק ההסכמים הקיבוציים, שאושר ב-1957 והוא קובע כי כל עסק מחויב לשלם דמי טיפול לארגון מעסיקים.
ישראל אייכלר: מותר להגיד שזה חוק אנכרוניסטי?
<קריאה: אפשר להגיד את השנה שלו.
ישראל אייכלר: לא בגלל שזה מ-57', אלא שהכלכלה כבר השתנתה, לא רק לגביהם, לגבי כל הפגיעות בחופש העיסוק.
ישראל אייכלר: אבל זו דעה.
ישראל אייכלר: עד עכשיו אמרתי עובדות, זה היה בסוגריים.
ישראל אייכלר: לכן שאלתי, כי זו דעה ולא עובדה.
ישראל אייכלר: בחוק הסכמים קיבוציים והתקנות שהותקנו לפיו, תקנת הסכמים קיבוציים, ארגון מעסיקים שהוא בעל הסכם קיבוצי כללי שהוצא צו הרחבה על ידי שר הכלכלה יכול לגבות ממעסיקים באותו ענף דמי טיפול בגובה של עד מחצית מדמי החבר או 0.5% משכר העבודה הכולל שמשלם המעסיק לעובדיו, לפי הנמוך מהשניים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר שאני רק התוועדתי לאחרונה להתאחדות של המלאכה והתעשייה.
ישראל אייכלר: התפקיד של ארגוני העובדים להסדיר את הזכויות ליצירת תנאי עבודה טובים ונוחים ועל קביעת גובה התשלום לעובדים והתנאים הסוציאליים שמהם נהנים גם מי שלא חברי ארגון.
ישראל אייכלר: שר הכלכלה נפתלי בנט התחיל לטפל בסוגיה, הוא טען שהוא רואה בדמי הטיפול נטל כלכלי לא מוצדק והשיטה שבה עסק מקבל הודעות חיוב מארגון שאין לו שום מגע איתו ואינו חבר בו חייבת להיפסק.
ישראל אייכלר: כך אמר השר בנט.
ישראל אייכלר: לדברי בעלי העסקים, ההתאחדות העובדת בשיטת מצליח שולחת כתבי תביעה לעסקים על חוב של שבע שנים לאחור, שולחת זימון לבתי משפט בלי לוודא שבתי העסק ומספר המועסקים בו בכלל נכונים.
ישראל אייכלר: לוועדה הגיע מקרה שנדון בבית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע על תביעה בסך 7,525 שקלים על מכבסה.
ישראל אייכלר: השאלה איננה אם זה חוקי, ודאי שזה חוקי, השאלה מה הדרך לעשות את זה, מה ההתאחדות עושה למען החברים, מה נעשה עם כספי דמי הטיפול, מי מפקח על ההתנהלות של ההתאחדות מבחינה כספית, למי ומתי הם מדווחים על הפעילות הכספית שלהם.
ישראל אייכלר: ההמלצה של התאחדות בעלי המלאכה ללשכת רואי החשבון וליועצי המס ליידע את בעלי העסקים הקטנים על החובה החוקית לשלם דמי עסקים ולפעול לטובתם ולצמיחתם.
ישראל אייכלר: אני אציין ששמענו שההתאחדות הזאת, להבדיל אולי מהתאחדויות אחרות, נותנת ייעוץ משפטי לבעלי עסקים קטנים אל מול העובדים בבתי הדין לעבודה.
ישראל אייכלר: כהרגלנו אנחנו ניתן את זכות הדיבור הראשוני לפונים.
ישראל אייכלר: הפונה במקרה הזה הוא מר עזרא שור מאשדוד.
<עזרא שור: יש לי כמה שאלות, אבל אני אחדד את הדברים האלה.
<עזרא שור: יש מושג בעסקים הקטנים שמי שנותן שירות מקבל תמורה לזה משהו.
<עזרא שור: במקרה של התאחדות בעלי המלאכה, אני בתור חבר מועצה בעיריית אשדוד שנתיים, ממונה על אגף הגבייה, אף פעם התאחדות בעלי המלאכה לא הגיעו אליי לבקש איזה שהוא משהו בשביל העסקים הקטנים, בשביל להיטיב איתם.
<עזרא שור: זה דבר אחד.
<עזרא שור: דבר שני שאני רוצה לשאול, יש מושג שהעסקים הקטנים הם הכלכלה של המדינה, אובמה ב-2008 כבר קיבל החלטה לתת לעסק הקטן את האפשרות להתקדם.
<עזרא שור: בנושא הזה, אין לך מושג כמה זה מאוד קשה לעסק להתקדם וכשהוא מקבל מכתב שהוא חייב 7,000 שקל או 11,000 ₪ הוא לא יודע למי, למה, על סמך מה הוא מקבל את המכתב הזה, חודשים הוא צריך להתלונן על הנושא הזה, אין עם מי לדבר, הוא צריך לדבר עם עורך דין, אחר כך כשמגיע המשפט אומרים שזה חוקי.
<עזרא שור: יש לי כמה שאלות שאני רוצה לשאול.
<עזרא שור: אני משלם כסף, למה?
<עזרא שור: אני רוצה לשלם כסף, שיגידו לי למה אני משלם להם כסף, לאיזה תמורה.
<עזרא שור: הם עשו לי משהו?
<עזרא שור: שישכנעו אותי שאני אהיה חבר אצלם, אין לי בעיה.
<עזרא שור: שישכנעו מה הם עשו בשביל העסק, אני אהיה חבר.
<עזרא שור: לא שכנעו אותי, לא.
<עזרא שור: לא, הם אומרים לך לא, אתה יכול להיות חבר אם תשלם, לא תשלם אתה חייב לשלם דמי טיפול.
<עזרא שור: על סמך מה אני משלם לך דמי טיפול?
<עזרא שור: אני לא רוצה לשלם לכם בגלל שאתם לא נותנים לי תמורה.
<עזרא שור: לא, בנושא הזה אתם, התאחדות בעלי המלאכה, מחליטים החלטה שמ-1970, כשיצא צו ההרחבה, אתה לא רוצה להיות חבר?
<עזרא שור: אל תהיה חבר, אבל דמי טיפול תהיה חייב לשלם.
<עזרא שור: מה זה, מס נוסף?
<עזרא שור: מה זה הדבר הזה?
<עזרא שור: אנחנו מדינה מתוקנת.
<עזרא שור: אתה תחייב אותי על דבר שאני לא יודע למה אתה קיים?
<עזרא שור: מי מפקח עליכם?
<עזרא שור: עוד דבר, אני ממונה על אגף הגבייה, אני יכול לבקש רטרו, אם יש לי בקשה, שלוש שנים אחורה.
<עזרא שור: לא, אתם שבע שנים אחורה.
<עזרא שור: שולחים מכתב, מכתב תביעה על שבע שנים אחורה.
<עזרא שור: על סמך מה?
<עזרא שור: מה זה, התיישנות?
<עזרא שור: בגלל שמתלבשים על איזה שהוא חוק מ-1977 אתם דנים על זה?
<עזרא שור: ואיפה הכסף הולך?
<עזרא שור: למה?
<עזרא שור: לאיזה מטרה הכסף הולך?
ישראל אייכלר: יש לי שאלה אליך, כשאדם יכול להגדיר תמורה, אני קונה שולחן, בעל החנות לא נתן לי שולחן כרצוני, אני יכול להגיד 'אני לא משלם על השולחן'?
ישראל אייכלר: או שאני צריך לשלם ואחר כך לתבוע אותו על שהוא לא נתן לי שירות.
<עזרא שור: אם אני מקבל שולחן?
ישראל אייכלר: אני קניתי שולחן, אני לא מרוצה מהשולחן.
<עזרא שור: החוק אומר היום שאני יכול להחזיר תוך תקופה מסוימת, אם אני לא פתחתי אותו.
ישראל אייכלר: אבל אני לא יכול להגיד לו 'אני מבטל את הצ'ק, כי לא נתת לי תמורה שאני רציתי', אני חייב לשלם ולתבוע אותו על השולחן.
ישראל אייכלר: אם הטענה שלך לגבי הטיב של השירות של ההתאחדות הזאת, אז קודם צריך להגדיר מה השירות שהיא צריכה לתת, כי בעיקרון אתה צודק שאין דבר כזה שמחייבים אנשים לשלם למישהו שלא נותן לי שום תמורה ולא חייב לתת לי שום תמורה, כמו לשכת עורכי הדין, היועצת המשפטית שלנו.
<קריאה: או ההסתדרות.
ישראל אייכלר: אני אומר.
ישראל אייכלר: זה אני כן אומר.
ישראל אייכלר: עורכי דין רבים טענו שהם משלמים ללשכת עורכי הדין סכומים נכבדים, למי שעוד לא מרוויח כסף כעורך דין, והלשכה לא חייבת לעשות לו כלום.
ישראל אייכלר: כך שיש פה בעיה שגיליתי מהדיון הזה, שזה לא רק על בעלי עסקים קטנים.
ישראל אייכלר: אצל בעלי עסקים קטנים זה יותר מעיק, אבל אני מבין שיש לשכת עורכי הדין.
ישראל אייכלר: מה עוד יש?
<קריאה: עורכי דין זה 1,000 שקל לשנה, לא?
<קריאה: גם עורך דין שהוא מעסיק והוא מובטל.
ישראל אייכלר: זאת השערורייה.
ישראל אייכלר: לכן אני מבין שיש פה בעיה.
ישראל אייכלר: החוק לא בסדר, אנחנו יושבים פה בשביל לשנות חוקים.
<קריאה: אם הם לא עובדים הם יכולים להקפיא את החברות.
<עזרא שור: יש מושג שאפשר להקפיא, אצלנו אין שום דבר כזה.
ישראל אייכלר: הסתדרות הרופאים, רופא צריך לשלם להסתדרות הרופאים?
<שלומית אבינח: הסתדרות רופאי השיניים.
<שלמה יצחקי: עורכי דין, החברות חובה.
<שלמה יצחקי: אתה רוצה לשמש כעורך דין?
<שלמה יצחקי: אתה חייב להיות חבר.
ישראל אייכלר: אבל למה בעסקים קטנים יש את הדבר הזה?
<שלמה יצחקי: שם זה על פי חוק.
<שלמה יצחקי: פה אין התאגדות חובה, אתה לא חייב להתאגד, אבל אתה מחויב לשלם דמי טיפול או מחצית מדמי הטיפול.
ישראל אייכלר: אז במקום לבטל את החובה אצל עורכי הדין שמו על בעלי עסקים קטנים את דמי הטיפול.
ישראל אייכלר: זה ממש הפוך ממה שצריך - - -
<קריאה: תורת הגילדות.
<ליאת גור: השאלה אם גילדות זה דבר רע.
<ליאת גור: כי מי דואג לעובדים של המכבסה הזו?
<ליאת גור: ההסתדרות לא חותמת עם כל בעל עסק קטן בנפרד הסכמי עבודה.
ישראל אייכלר: זו שאלה פילוסופית מעניינת, האם גילדה זה דבר טוב או רע.
ישראל אייכלר: השאלה אם אני בפנים או לא.
ישראל אייכלר: אם אני בגילדה זה טוב, אם אני מחוץ לגילדה זה נורא.
ישראל אייכלר: זו המציאות.
ישראל אייכלר: אגב, איחוד בעלי העגלות, בפולניה הייתה גילדה שלא נתנה ליהודים להיכנס להיות בעלי עגלות.
<ליאת גור: זה אסור.
ישראל אייכלר: הנה לך גילדה.
ישראל אייכלר: כך שלגילדה יש - - - כמו כל דבר, כמו אוטו, אוטו זה טוב או אוטו זה רע?
ישראל אייכלר: אם הוא עושה תאונה זה רע, אם הוא - - -
<ליאת גור: לפי חוק ההגבלים העסקיים אסור לי להתנות את החברות או את ההצטרפות אצלי, אני חייבת לקבל את כולם כדי להגן על כל העסקים הקטנים.
ישראל אייכלר: את?
<ליאת גור: אני מהתאחדות בעלי המלאכה.
<עזרא שור: עכשיו אני אסביר את עצמי.
<עזרא שור: יש כמה דברים.
<עזרא שור: אם זה חוק, אז כמו מס הכנסה, שיש חוק, אז צריך - - - הם, התאחדות בעלי המלאכה, לא יודעים מי זה העסק, לא יודעים מה אתה מעסיק, כמה עובדים יש לך.
<עזרא שור: אין להם כלום.
<עזרא שור: הם מסתכלים על ידי דבר אחד, בספר טלפונים או על ידי פרסומים.
<עזרא שור: אנחנו קיבלנו מכתב לכתובת אברהם סופר, אני לא יודע מי גר שם, לא יודע מה נמצא שם.
<עזרא שור: כבר כמה פעמים ששלחו את התביעה, ביום האחרון הם הגיעו אליי בגלל שהשופט אמר להם 'אי אפשר לתבוע כי לא שלחתם לכתובת המסוימת'.
<עזרא שור: זאת אומרת, אם זה חוק, אז צריך לתת להם רגליים.
<עזרא שור: אם זה לא, אז להוריד אותם.
<קריאה: לא הבנתי את המשפט האחרון.
<עזרא שור: אם זה חוק, אז כמו ביטוח לאומי, שיש להם את כל הספרים - - -
<קריאה: כמו שאתה צריך לפתוח תיק במע"מ אז אתה צריך לפתוח גם פה.
<עזרא שור: תיק, אם זה חוק.
<עזרא שור: אתה לא יכול כשאני פותח עסק, עשר שנים, או ארבע שנים או חמש שנים ואני אקבל מכתב רטרו - - -
<קריאה: חוק ההתיישנות גם, שבע שנים אחורה.
ישראל אייכלר: אתה תענה לוועדה אחר כך על כל השאלות שעולות, תרשום לך.
ישראל אייכלר: אבל אני רוצה שתסכם.
<עזרא שור: אני רוצה עוד דבר.
<עזרא שור: מה הרווח של עורך דין.
<עזרא שור: הרי הם שולחים את המכתב, עורך דין שולח מכתב, מה הרווח?
<עזרא שור: מה הגובה של התשלום שעורך הדין מקבל וכמה ההתאחדות מקבלת על זה?
ישראל אייכלר: הם שולחים מעורך דין חיצוני?
<עזרא שור: עורך דין חיצוני, כן.
<עזרא שור: מה הרווחים פה?
ישראל אייכלר: למה, אין להם עורכי דין?
<עזרא שור: לא.
<עזרא שור: הם לוקחים, עושים איזה שהוא - - -
ישראל אייכלר: יש תשובה, כי יש לנו פה עורך דין שלהם, היועץ המשפטי שלהם נמצא פה.
ישראל אייכלר: תרשום לך תשובה לשאלה הזאת, למה אתם לוקחים חברות עורכי דין מבחוץ כשיש לכם עורך דין כל כך מוכשר מבפנים.
<עזרא שור: כמה כסף מגיע להתאחדות מבעלי המלאכה ומה הם עושים עם הכסף, איך הבחירות שם?
<עזרא שור: האם יש בחירות?
<עזרא שור: וכל כמה זמן בוחרים נציגים?
<עזרא שור: ולמי הם חייבים לתת דוח?
ישראל אייכלר: תרשמו את השאלות ואנחנו נקבל תשובות.
<ליאת גור: רושמים, אנחנו מאוד שמחים גם על ההזדמנות לספר.
ישראל אייכלר: פעם ראשונה שאנחנו שומעים שיש בכלל התאחדות בעלי המלאכה.
ישראל אייכלר: מאז התאחדות האיכרים של פייסי גרופר אני לא זכרתי שיש עוד התאחדויות.
<ליאת גור: עדיין יש גם התאחדות האיכרים.
<קריאה: זו הבעיה, שלעסקים קטנים בישראל לא מתייחסים.
ישראל אייכלר: תסכם, בבקשה.
<עזרא שור: כן.
<עזרא שור: דבר אחד לפני אחרון, מי מפקח עליהם, למי הם צריכים לתת דוח והאם יש להם ביקורת - - - או ברשם העמותות?
<עזרא שור: האם הדברים מסודרים בצורה מסודרת?
<עזרא שור: כשהם עושים בחירות, האם הם חייבים לכל בעלי העסקים בארץ, העסקים הקטנים, כי סוף כל סוף הם מקבלים דמי טיפול אז הם חייבים לפרסם את עצמם לכולם.
<עזרא שור: ואני רוצה לחזור, אני יודע דבר אחד, שאני לא רוצה לקחת מהתאחדות בעלי המלאכה את הכסף, אין לי בעיה איתכם בנושא הזה, אבל דבר אחד, מגיע חבר, אתם רוצים לשכנע אותי להיות חבר?
<עזרא שור: אהלן וסהלן, תבואו אליי למשרד, תבואו לשכנע אותי ותגידו לי מה ותשכנעו אותי, בצורה מסודרת.
<עזרא שור: אם אני ארצה להיות חבר מה טוב, לא ארצה להיות חבר, אין לי בעיה, אבל אל תגבו דמי טיפול אם אני לא מעוניין להיות חבר.
<עזרא שור: דמי הטיפול זה פשוט עושק לעסק הקטן שכל כך קשה לו וכל כך קשה לו להתאחד.
<עזרא שור: אני נלחם איתכם כבר מ-2001, כשהיה דיון בכנסת, וזה עבר הצעה לסדר היום וזה הגיע לוועדת הרווחה, על ביטול דמי טיפול.
<עזרא שור: זה פשוט עושק שאנחנו לבד בעסקים הקטנים לא יכולים להתמודד.
<עזרא שור: תעזרו לנו להתמודד ואנחנו נעזור לכם להתקדם בדמי חבר, אבל את דמי הטיפול תבטלו, זה פשוט פשע.
ישראל אייכלר: יש לנו פונה נוסף, יוסף נחאיסי, בעל עסק לשילוט.
<יוסף נחאיסי: אני רציתי לדבר על השיטה שלהם, אם זה חוק או לא חוק או כן חוק.
<יוסף נחאיסי: אני בעל עסק, חברה בע"מ, עם עובד אחד מזה עשור שנים.
<יוסף נחאיסי: יום אחד לפני חצי שנה מגיע אליי שליח עם קסדה, עם תיק גבייה, אני מסתכל, 'מי אתם?
<יוסף נחאיסי: מה יש לי איתכם?
<יוסף נחאיסי: אין לי שום קשר'.
<יוסף נחאיסי: אתה פותח את התביעה, והיא פה, 10 עובדים, סוג העיסוק הוא לא נכון, הכתובת לא נכונה, העיקר יש להם ח"פ, השתלטות, תביעה.
<יוסף נחאיסי: אני עסק קטן עם פועל אחד שמגלגל פחות מ-100,000 שקל לחודש.
<יוסף נחאיסי: צריך לרוץ לעורך דין ולשלם 2,000 שקל בשביל היא תענה לי?
<יוסף נחאיסי: אם היית שומע את השיחה, איך הם דיברו אליי בטלפון, 'אתה קודם כל גנב'.
<יוסף נחאיסי: מי אתם?
<יוסף נחאיסי: מה נתתם לי?
<יוסף נחאיסי: מי מכיר אתכם?
<יוסף נחאיסי: לא סוג העסק נכון, לא כמות הפועלים נכונה, לא סוג התביעה נכונה, סתם, ח"פ, העיסוק של השכן שלי, כמות הפועלים של השכנה שלי יצרו לי תביעה.
<יוסף נחאיסי: פועל אחד.
<יוסף נחאיסי: האם בכלל אני בחוק הזה שאני צריך לעמוד בזה?
<יוסף נחאיסי: עם עובד אחד ועסק?
ישראל אייכלר: איפה העסק שלך?
<יוסף נחאיסי: בראשון לציון.
<יוסף נחאיסי: 11,000 ומשהו, 10 עובדים, סוג העסק זה חשמל ואלקטרוניקה.
ישראל אייכלר: בשעה שאין לך 10 עובדים ו - - -
<יוסף נחאיסי: אין לי 10 עובדים, אני לא מתעסק באלקטרוניקה.
ישראל אייכלר: לא ענו לך בהתאחדות?
<יוסף נחאיסי: ענו לי, 'תשלם, אתה צריך לשלם.
<יוסף נחאיסי: תבוא, נסתדר איתך'.
ישראל אייכלר: גם אם אתה אומר, 'רבותיי, אין לי 10 עובדים, יש לי עובד אחד'.
<יוסף נחאיסי: כן.
<יוסף נחאיסי: הם אמרו לי 'נתקן את כתב התביעה, אין שום בעיה.
<יוסף נחאיסי: כן, אתה צודק, סליחה'.
<ליאת גור: ברור, טופס 106.
<ליאת גור: נכון.
<ליאת גור: יכול להיות שהייתה טעות.
<יוסף נחאיסי: זה שיטת המצליח, זה מה שאני רוצה להוכיח.
<יוסף נחאיסי: השיטה הזאת.
<יוסף נחאיסי: אתם תאשימו אותי?
<יוסף נחאיסי: יש לכם אך ורק ח"פ מולי.
<יוסף נחאיסי: אתם לא מכירים אותי, אתם לא יודעים מי אני, בטלפון את שמעת מה אני אומר והתחלת לתקן את התביעה.
<ליאת גור: לא, זה לא אני.
<יוסף נחאיסי: לא משנה מי שעשה את זה, אחד מכם, העורך דין שלכם.
ישראל אייכלר: אף אחד שלא ייכנס לדברי השני, אם ייכנסו, אז לא יישמע אף אחד.
ישראל אייכלר: אלא אם כן מי שרוצה שלא ישמעו את מה שהשני אומר.
ישראל אייכלר: זה בתקשורת.
ישראל אייכלר: לפעמים אתה עונה ואתה יודע שאף אחד לא שומע, אבל לפחות שלא ישמעו את דברי - - -
<יוסף נחאיסי: שלא ישמעו את האחרים.
ישראל אייכלר: מה הסכום אמרת?
ישראל אייכלר: 11,000 שקל?
ישראל אייכלר: לכמה שנים?
<יוסף נחאיסי: שבע שנים אחורה, מ-2003.
ישראל אייכלר: קיבלת מכתבים במשך השנים?
<יוסף נחאיסי: בחיים שלי לא שמעתי, עד שלא הגיע רוכב אופנוע עם טוסטוס והגיש לי תביעה, 'אתה בעל העסק?'
ישראל אייכלר: לא קיבלת מכתבים, בדואר רשום?
<יוסף נחאיסי: כלום.
<קריאה: שלחנו לך לעמל 4.
<יוסף נחאיסי: אני כבר חמש שנים לא בעמל 4.
<יוסף נחאיסי: נגמר.
<יוסף נחאיסי: האם עובד אחד בעסק צריך לשלם?
<יוסף נחאיסי: עובד אחד.
<יוסף נחאיסי: לא מעל ארבעה, למה?
ישראל אייכלר: יש פה שאלה, אדם שלא קיבל מכתב, בעמל 4, או במקום שהוא לא נמצא, האם הוא פטור מלשלם כי הוא לא קיבל הודעה?
ישראל אייכלר: לדעתי צריך לפטור אותו על התקופה שהוא לא היה במקום.
<שלומית אבינח: דואר ישראל.
ישראל אייכלר: לא משנה מי.
<ורד קירו-זילברמן: לא בהכרח.
<ורד קירו-זילברמן: צריך לשלוח עם שליח את כתב התביעה, אפשר גם לשלוח הודעות ב - - - זה לא - - -
ישראל אייכלר: לא בהכרח שזה יגיע אליו?
<ורד קירו-זילברמן: לא, זה לא בהכרח שזה פותר אותו מהחוב.
ישראל אייכלר: אם הוא מוכיח בבית המשפט שאני לא נמצא בעמל 4 חמש שנים.
<ורד קירו-זילברמן: נכון, אנחנו לא מתווכחים פה על ה - - -
ישראל אייכלר: לא השאלה היא מבחינה חוקית, אם לא אומר השופט 'אדוני, בתקופה הזאת שאתה לא', אולי אז הוא יכול היה לשלם והיום - - -