GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרת ברקו: אני לא יודעת כמה לוקח - - -
נורית קורן: אז למה באת?
נורית קורן: באת לשמוע את הדיון?
<אפרת ברקו: אם הייתם שולחים שאלות, כמו ששלחתם למשרד התחבורה – מה אתם רוצים לדעת, היינו מכינים.
ישראל אייכלר: השאלה הועלתה פה עכשיו.
נורית קורן: אם את רפרנטית של משרד התחבורה, את צריכה לדבר עם משרד התחבורה ולשאול על מה הדיון.
ישראל אייכלר: אפשר לבקש שתוך שבועיים נקבל תשובה מהנציבות לוועדה, במכתב?
<אפרת ברקו: אין בעיה.
ישראל אייכלר: כמה זמן צריך לקחת וכמה זמן ייקח לכם.
<אפרת ברקו: זה לא כמה זמן צריך לקחת, תשמע.
ישראל אייכלר: היועץ המשפטי לממשלה הודיע לראש הממשלה שהוא לא יודע כמה זמן הוא צריך לחקור את גל הירש והוא ביטל החלטת ממשלה למנות מפכ"ל.
ישראל אייכלר: זה מדינה מסודרת.
ישראל אייכלר: אני לא מוכן לקבל את זה ממשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע מהנציבות כמה זמן לוקח להכשיר בוחן.
<אפרת ברקו: אבל זה קשור גם לכמה מועמדים יש.
<אפרת ברקו: אם יש לך מועמד - - -
<ציון מזרחי: תשעה חודשים.
<ציון מזרחי: היריון.
נורית קורן: אבל יש רק שישה מועמדים כעת.
נורית קורן: זה התקנים שיש.
<אפרת ברקו: לא, זה שישה תקנים, זה לא שישה מועמדים.
<אפרת ברקו: זה שישה תקנים.
<אפרת ברקו: יכולים להיות שישה, שלושה או 300 מועמדים ואתה צריך לבחון את כולם ולתת לכולם את ההזדמנות השווה.
ישראל אייכלר: אז אני רוצה מסגרת של זמן, כי לא יתכן שהאזרח יחכה בתור, בגלל שבאיזה שהוא מקום יש פה כמה עכבות.
ישראל אייכלר: יש את האוצר שלא נותן תקנים, יש את המשרד שלא מזדרז, ועכשיו שמעתי – זה לא דבר שידענו – שהנציבות גם היא חלק מהזמן - - -
<אפרת ברקו: אז רגע, אז אני רוצה לענות על העניין הזה, עוד לפני שאתה תמשיך את השאלה.
<אפרת ברקו: לגבי משך הזמן ולגבי הארכות משך הזמן, כבר עוד לפני הוועדה בא המשרד יחד איתנו ואמרנו אוקיי, אם יש בעיות אנחנו יושבים יחד לראות איך אנחנו פותרים את זה, עוד לפני שזה יגיע לשולחן.
נורית קורן: יש בעיות.
<אפרת ברקו: ולכן אין לי תשובות ממשיות כרגע, כי אנחנו עדיין בבדיקה.
<אפרת ברקו: יכול להיות שאולי נוותר על החלק הקוגניטיבי בתהליך המיון.
<אפרת ברקו: יכול להיות שנעשה מבחנים מותאמים, זה דברים שאנחנו יושבים עם המשרד.
<אפרת ברקו: כרגע אין לי תשובה, כי כרגע אנחנו בוחנים את זה.
ישראל אייכלר: תוך כמה זמן נקבל תשובה?
סופה לנדבר: כמה זמן אתם צריכים לבדוק?
נורית קורן: אז בבקשה, תני לנו לוח זמנים.
ישראל אייכלר: תנו לה להשיב.
ישראל אייכלר: אני לא מוכן.
<אפרת ברקו: או שאני אתן את התשובה, או שתנהלו את הדיון הזה בלי הנציבות, אין בעיה.
<אפרת ברקו: שאלתם מה משך הזמן.
<אפרת ברקו: משך הזמן הממוצע לכל משרה, אני לא יודעת להגיד לכם, אבל מאחר שאנחנו יודעים שיש בעיות, כבר מראש ניגשנו לפתור אותן.
<אפרת ברקו: אמרנו, או שנעשה מכרז, נעשה הליך מיון שבו אנחנו נוותר על חלק או נעשה מבחנים מותאמים, צריך לבחון מה הדבר המיטבי או מה ההליך המיטבי והנכון לעשות.
<אפרת ברקו: זה דבר ראשון.
סופה לנדבר: עכשיו תגידי, צריכים לבחון, צריכים לבחון, מה עשיתם עד כה?
נורית קורן: יודעים רק לדבר.
סופה לנדבר: אני שואלת אותך מה עשיתם?
סופה לנדבר: אני מבינה מה שאת אומרת - - -
<אפרת ברקו: מכרז קיבוצי, לא מכרז למשרה אחת, אלא מכרז קיבוצי שאנחנו אומרים – משרד התחבורה צריך בוחנים, במקום כל פעם לצאת במכרז למשרה אחת, פתחנו מכרז קיבוצי, שבמכרז אחד מגויסים כמה בוחנים, שאותם אנחנו מסווגים לפי מחוזות.
ישראל אייכלר: תוך כמה זמן אני מקבל תשובה כמה זמן ייקח לכם לקבל את המכרזים של אותם שישה אנשים, או שמונה, אני לא יודע כמה הם רוצים להכניס.
<אפרת ברקו: תחדד את השאלה.
ישראל אייכלר: מתי אני כיושב ראש ועדה יקבל תשובה מהנציבות, בכתב?
ישראל אייכלר: ייקח לנו חודש, שבועיים, חודשיים, לאייש את ששת האנשים שמשרד התחבורה רוצה לקלוט.
<אפרת ברקו: אנחנו יושבים עם המשרד כדי לראות מה הם - - -
ישראל אייכלר: אבל מתי אני אקבל?
נורית קורן: את לא עונה לנו ואת ממש מדברת עם בריונות, שאנחנו נמשיך בלי הנציבות.
<אפרת ברקו: לא, זה לא הוגן - - -
נורית קורן: אנחנו לא תוקפים אותך, אנחנו שואלים אותך.
נורית קורן: את לא עונה.
נורית קורן: את פשוט לא עונה.
נורית קורן: את פשוט מסבנת אותנו.
<אפרת ברקו: לא, אני לא מוכנה.
נורית קורן: את ממש מסבנת.
<אפרת ברקו: סליחה, זה לא לעניין.
<אפרת ברקו: זה ממש לא לסבן.
ישראל אייכלר: סליחה, אני חוזר על שאלתי ועכשיו היועצת המשפטית של הוועדה גם אמרה לי שזאת צריכה להיות השאלה.
ישראל אייכלר: מתי אתם - - -
<אפרת ברקו: תוך כמה זמן אתה מעריך שאנחנו נוכל למצוא פתרון לבדיקה המיטבית?
<אפרת ברקו: אני מוכנה, אני, מוכנה להתחייב שתוך חודש אנחנו נשב עם המשרד ונבנה את ה - - -
ישראל אייכלר: השאלה מתי ייצא המכרז, לא מתי תשבו.
<אפרת ברקו: המכרז כבר יצא.
ישראל אייכלר: ומתי הוא מסתיים?
<אפרת ברקו: המכרז גם הסתיים.
<אפרת ברקו: חלק מהבוחנים שניגשו לא עמדו בתנאים ולכן צריך לצאת למכרז חדש.
<אפרת ברקו: אז לפני שנצא למכרז חדש, אנחנו רוצים לשבת עם המשרד כדי לבדוק מה הדרך הנכונה והמהירה והטובה, כדי שנקלוט את הבוחנים העתידיים.
ישראל אייכלר: אני כן רוצה לבקש את רשות חברי הכנסת כדי שיסכימו איתי, כדי שזו תהיה החלטת ועדה.
ישראל אייכלר: אני רוצה שתוך עשרה ימים עד שבועיים נקבל מכתב באיזה תאריך אתם תסיימו את כל ההליך – חודש, חודשיים, זה אני כבר לא יכול להגביל, אבל את המכתב – אני רוצה תוך עשרה ימים.
נורית קורן: כל הכבוד, אדוני יושב הראש.
ישראל אייכלר: אנחנו עוברים ליושב ראש מועצת התלמידים שיושב פה בנימוס, למרות הגיל הצעיר.
ישראל אייכלר: אל תלמד מהזקנים להתפרץ.
ישראל אייכלר: אתה יודע מה, אני לא יודע אם זו עצה טובה, כי אם אתה תשב בצד, תשב כל הזמן.
ישראל אייכלר: בבקשה, אלי בטיטו, יושב ראש מועצת התלמידים הארצית, בבקשה.
<אליאב בטיטו: אז תודה רבה לך, כבוד יושב הראש, על עצם קיום הדיון הזה, בעקבות הפנייה שלנו.
<אליאב בטיטו: אני רואה שיושבים כאן כל הגופים.
<אליאב בטיטו: עצוב לי שנציג משרד האוצר יצא.
<שלומית אבינח: הוא הלך מסיבה מוצדקת, אז אל תגיד את זה לפרוטוקול.
<אליאב בטיטו: גם אם הסיבה מוצדקת.
ישראל אייכלר: לא, תגידי לפרוטוקול שזה מוצדק.
<אליאב בטיטו: אין בעיה, גם אם הסיבה מוצדקת - - -
<שלומית אבינח: יש ישיבת קבינט בגלל המצב.
<אליאב בטיטו: היה חשוב שיהיה כאן נציג של משרד האוצר.
<שלומית אבינח: לפרוטוקול - זה חשוב להיאמר שהוא הלך מסיבה מוצדקת.
ישראל אייכלר: אני רק מקווה שבקבינט הוא לא יגיד שאין לו תקנים בשביל אנשים שצריך עכשיו.
<אליאב בטיטו: אני רק אציין שמועצת התלמידים והנוער הארצית זה הגוף הרשמי והמייצג של כלל בני הנוער במדינת ישראל.
<אליאב בטיטו: אנחנו עובדים מול כל הגופים הממשלתיים.
<אליאב בטיטו: פנינו באמת למשרד התחבורה בנושא הזה ונפגשנו עם ציון מזרחי, שיושב כאן, שהוא ראש אגף הרישוי.
<אליאב בטיטו: ממשרד האוצר לא קיבלנו תשובות.
<אליאב בטיטו: זאת אומרת שהם כרגע אלה שמעכבים את התהליך.
<אליאב בטיטו: ישבנו עם ציון, ציון אומר חסרים תקנים, משרד האוצר הוא זה שאחראי על התקנים והוא לא נותן אותם.
<אליאב בטיטו: עכשיו תראו, אנחנו כאן כרגע הגוף היחיד סביב השולחן הזה, שאין לו שום אינטרסים.
<אליאב בטיטו: אין לנו שום אינטרס כלכלי, אין לנו אינטרס שהבחינות תהיינה כל שבועיים ואין לנו אינטרס שהן תהיינה בתוך חודשיים בשביל הפרטה.
<אליאב בטיטו: אנחנו באים בדרישה מאד ברורה - אנחנו רוצים לגשת לטסט.
<אליאב בטיטו: לא יכול להיות שבמדינת ישראל, מדינה מתוקנת לעומת מדינות אחרות שבהן אפשר לגשת לטסט שלוש פעמים בחודש, במדינת ישראל אפשר לגשת רק שלוש פעמים בשנה.
<אליאב בטיטו: עכשיו, אני שם בשולחן הזה דד ליין, ואני לא מתבייש.
<אליאב בטיטו: בשנה שעברה כשהיה את עניין הטיולים, השבתנו את בתי הספר ובסופו של דבר העניין נפתר.
<אליאב בטיטו: אנחנו שמים כאן דד ליין של עד ה-1 בינואר.
<אליאב בטיטו: אם הנושא הזה לא ייפתר, אנחנו נשקול את הצעדים הבאים ואני מתחייב שהצעדים האלה לא יעברו בשתיקה.
<אליאב בטיטו: נמאס לנו מהסיפור הזה, שבני נוער לא יכולים לגשת לטסט.
נורית קורן: כל הכבוד לכם.
<אליאב בטיטו: זה כבר נושא בלתי נסבל.
ישראל אייכלר: טוב, אז תצייני בסיכום הוועדה את דבריו של יושב ראש מועצת התלמידים, אולי זה יובן.
ישראל אייכלר: השבוע הייתי מאד במבוכה כאשר שמעתי שעיריית ירושלים משביתה את בתי הספר, כי אין מאבטחים אחרי השעה אחת וחצי.
ישראל אייכלר: אמרתי לעצמי במדינה, במצב כזה, להשבית?
ישראל אייכלר: איזו מין דרך זו?
ישראל אייכלר: זה הזמן עכשיו?
ישראל אייכלר: אבל מה לעשות שאם בא ראש הממשלה וראש העיר ושר החינוך ואני לא יודע מי עוד שם, ישבו אצל השר לביטחון הפנים וסגרו את העניין הזה תוך יומיים בגלל השביתה, ובלעדיה הם לא היו עושים את זה.
נורית קורן: נכון, ואני רוצה להגיד לך שהפקירו את שאר המקומות.
ישראל אייכלר: יכול להיות שאתה צודק, שאם לא תעשו את השביתה הזאת, ואני מקווה שלא - - -
<אליאב בטיטו: אני לא אומר שאנחנו - - -
נורית קורן: נקווה שלא נצטרך.
ישראל אייכלר: יש דברים יותר חשובים לעשות את זה.
ישראל אייכלר: לא על כך דבר עושים שביתה.
ישראל אייכלר: עכשיו נמשיך לפי סדר הנרשמים פה.
<חנן אהרון: אני ביקשתי את רשות הדיבור להמשיך.
<חנן אהרון: אני אומר משפטים קצרים.
ישראל אייכלר: אז דבר קצר, בבקשה.
<חנן אהרון: משפטים קצרים.
<חנן אהרון: אנחנו דיברנו על התקינה, מה צריך להיות, מה - - - - - - פרישה של בוחנים, יש לנו.
<חנן אהרון: יודעים כבר מתי הבוחן יגיע לגיל 60 ממתי שהוא נכנס למשרד ויודעים מתי הוא מגיע לגיל 67.
<חנן אהרון: לא צריך לחכות עד שהוא יגיע לגיל 67 ואז נתחיל במכרז.
<חנן אהרון: החודשים האלה מיותרים.
<חנן אהרון: יש תכנית ויודעים כמה יוצאים.
<חנן אהרון: לא התקיים שום דיון מקצועי באגף הרישוי לנושא של הפרטה.
<חנן אהרון: אני אומר את זה פה, לא התקיים בנושא של הפרטה.
<חנן אהרון: המשרד יושב פה ואני אומר לך, אנחנו - - -
ישראל אייכלר: הוא מאשר מה שאתה אמרת, שלא היה שום דיון.
<חנן אהרון: אתם שואלים כמה חודשים ואיך חודשים ואנחנו שוברים פה את הראש להביא שישה בוחנים.
<חנן אהרון: המשרד יבדקו אותי.
<חנן אהרון: המבקר של המשרד הכין כבר את - - -
ישראל אייכלר: תגיד לי, אתם מוכנים להוסיף לבוחנים?
<חנן אהרון: אני אומר, אני אומר.
ישראל אייכלר: כי זה מעשי.
ישראל אייכלר: כל השאל זה - - -
<חנן אהרון: המפרט להפרטה כבר מוכן.
<חנן אהרון: עובדים עליו חודשים רבים.
<חנן אהרון: זאת אומרת זה לא שעכשיו הולכים, יחשבו ויבדקו.
ישראל אייכלר: לא, כדי שלא יצטרכו את ההפרטה, בשביל שנוכל לתמוך בכם - - -
<חנן אהרון: הנה, אני אומר עכשיו.
ישראל אייכלר: תגיד לי מה הבוחנים מוכנים לייעץ.
<חנן אהרון: הבוחנים רוצים את העבודה הקשה הזאת והם מבצעים אותה והם עושים אותה עם אפילו פחות חופש - - -
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים בדיוק איך זה.
<חנן אהרון: הבוחנים היום זורקים את הכפפה למשרד ואני אומר לך, הם מוכנים לעשות – הנה, אני אומר את זה פה, ודרך אגב, אמרנו את זה במשרד אבל לא התייחסו לזה.
<חנן אהרון: הם מוכנים היום, אני אומר לך בשמם, אני מתחייב, שהם עושים קוד נוסף ביום.
<חנן אהרון: קוד נוסף זה שני מבחנים ביום, כפול 130 בוחנים 260 – כפול 220 ימי עבודה – 57,000 מבחנים.
<חנן אהרון: בתרגום לכמה בוחן עושה בשנה, זה 18 בוחנים.
<חנן אהרון: זה כאילו שהבאתי 18 בוחנים משרה מלאה.
ישראל אייכלר: כמה טסטים הם עושים ביום?
<חנן אהרון: 14.
<חנן אהרון: אנחנו מוכנים ומתחייבים לעשות זוג נוסף, אבל - - -
ישראל אייכלר: כלומר 16.
<ציון מזרחי: כל הבוחנים?
<חנן אהרון: אני מתחייב בשמם.
<ציון מזרחי: חנן, חנן, איזו בדיחה זאת?
<ציון מזרחי: איזו בדיחה, הם לא רוצים לעשות, אז איך כולם?
נורית קורן: רגע, תיתן לו לדבר.
נורית קורן: הוא יושב ראש הוועד, תאפשר לו.
ישראל אייכלר: אנחנו כבר מגיעים למשהו מעשי, אז תתנו לו.
ישראל אייכלר: אתם מוכנים להעלות את זה ל-16 מבחנים וכך להוסיף בשנה 57,000 מבחנים.
<חנן אהרון: הבוחנים מוכנים לעשות את זה לתקופת זמן של חצי שנה, עד שיגויסו אותם 19 בוחנים האלה, שיבואו, אבל בתנאי שנושא ההפרטה יורד מסדר היום.
<חנן אהרון: לא יתכן שהבוחנים יתנו מעצמם, יוסיפו, יהיו מוכנים לשכב על הגדר, כאשר מצד שני זורקים אותם הביתה.
<חנן אהרון: אם המשרד רוצה לצמצם את המבחנים וכוונתו היא לא הפרטה והעשרת בעלי ההון, זה המקום שהמשרד מוכן.
<חנן אהרון: עכשיו נותנים תשובה מחר בבוקר, הבוחנים מתחילים לבצע והתלמידים יקבלו טסטים.
<חנן אהרון: ניישר קו איתם, אבל בתנאי שנקבל הבטחה בכתב, כמו שאתה יודע שיושב הראש יכול להוציא מכתב כזה, שההפרטה יורדת מסדר היום ואני לא רוצה לדבר על נושא ההפרטה, כי זה לא הדיון, כמה היא מסוכנת.
<חנן אהרון: זה כמו להפריט עכשיו את משרד הפנים, שמחכים לרישיון נשק, מחכים חודשים, אז בואו ניתן - - -
ישראל אייכלר: רגע, אם הוספת 57,000 בשנה, אז כמה זמן התלמיד יצטרך לחכות?
<חנן אהרון: זה עוד 18 בוחנים.
<חנן אהרון: 149 - - -
<חנן אהרון: אני אומר לך פה, מתחייב, 149 בוחנים בתקן זה אומר המתנה של עד חודש, 1 ל-2 בהקצאה למורים.
<חנן אהרון: אני אומר לך את זה.
<חנן אהרון: בדקנו את זה, יש לי תקינה, אני אגיש את זה.
ישראל אייכלר: אבל אתה רוצה שהאוצר ייתן 149.
<חנן אהרון: האוצר ישלים את זה, כי הם לא יעבדו כל החיים עם 18 מבחנים.
<חנן אהרון: זה גם לא מקצועי.
<חנן אהרון: 16 מבחנים.
<חנן אהרון: אנחנו לא רוצים העיקר להוציא.
<חנן אהרון: אתה לא מחלק פה - - -
ישראל אייכלר: אם הייתי תלמיד הייתי רוצה להיות במבחן ה-14.
<חנן אהרון: משפט אחרון, היא דיברה על משהו חשוב, הפיקוח על מבחני הנהיגה.
<חנן אהרון: אני הולך 10 שנים אחורה, לא יותר.
<חנן אהרון: בשנת 2003 – 28 שיעורים עושה תלמידים כפול 100,000 תלמידים בשנה, זה 2.8 מיליון, כפול 10 מיליון, 28 מיליון שיעורי נהיגה.
<חנן אהרון: אני מבקש לדעת כמה פיקוחים בוצעו על מורי הנהיגה על השיעורים האלה – 28 מיליון שיעורים.
<חנן אהרון: אשתי מורה בכיתה א', כל שבועיים-שלושה מגיע מפקח, בשביל לבדוק אם היא לימדה את החולם ואת הקמץ נכון.
<חנן אהרון: כשל ניהולי.
<חנן אהרון: סליחה, זה כשל ניהולי, שבסוף לוקחים את הבוחנים וזורקים אותם וזה הפתרון שלהם.
ישראל אייכלר: אתה אומר שהבעיה היא שאין פיקוח על מורי הנהיגה?
<חנן אהרון: פיטרו - - -
<ציון מזרחי: יש פיקוח על הבוחנים.
<חנן אהרון: איזה פיקוח?
ישראל אייכלר: אני שאלתי את השאלה הזאת לא כדי לפתוח ויכוח ביניכם, אלא כדי - - -
<חנן אהרון: אין גם פיקוח על המבחנים, כי המפקחים על המבחנים האלה פוטרו והלכו הביתה.
<חנן אהרון: הבוחנים עושים את העבודה - - -
ישראל אייכלר: אני רוצה שחברות הכנסת סופה לנדבר, נורית קורן וחבר הכנסת עמאר ישמעו – אין פיקוח על הבוחנים.
<חנן אהרון: בכלל.
<חנן אהרון: ועל המורים.
ישראל אייכלר: בכלל.
<קריאה: חנן, שכחת את אבו יאמן.
<חנן אהרון: אין פיקוח על בוחנים באוטו, ברכב.
נורית קורן: חברים, רק רגע.
ישראל אייכלר: משפט אחד לחברת הכנסת קורן, היא צריכה ללכת.
נורית קורן: אני רוצה לבקש ממך לקיים דיון בנושא של הפיקוח, מה שהם אומרים על טסטים וגם על ההפרטה עצמה.
נורית קורן: אני לא אתן יד לזה שיעשו הפרטה על הגב של העובדים, בשום פנים ואופן, והם צודקים.
נורית קורן: אני רק רוצה לדעת, שאם הם יוסיפו עוד שני מבחנים ביום, לא תבקשו עוד תוספות שכר.
נורית קורן: איך זה הולך?
<ציון מזרחי: לא, לא, זה עם שכר.
<ציון מזרחי: מגיע להם, למה שלא יקבלו?
נורית קורן: בסדר, שלא תהיה אחר כך איזו בעיה.
נורית קורן: אז השכר יהיה בסדר?
נורית קורן: מבחינת השכר הכל יהיה בסדר?
<חנן אהרון: לא, אבל עם הבטחה שאין הפרטה.
ישראל אייכלר: ואז האוצר יגיד לך אין לי כסף.
נורית קורן: שיוציא את המכתב הזה על זה שהם מסכימים מבחינת הוועדה, ולעשות עוד שני דיונים בנושא.
ישראל אייכלר: את זה אני אומר למנהלת.
ישראל אייכלר: אבנר בנדיקט, העמותה לקידום מעמד מורי הנהיגה, קצר בבקשה.
<שלומית אבינח: בקצרה.
<שלומית אבינח: כל אחד בקצרה.
<אבנר בנדיקט: אנחנו עם הבעיה הזו כמעט שנתיים, בעניין הטסטים.
<אבנר בנדיקט: מבטיחים לנו הפרטה הפרטה, והתקנים יורדים ואין שום דבר מאחורי ההפרטה הזאת.
<אבנר בנדיקט: היינו בוועדה ב-30 ביוני, צוות של שישה עד שבעה בוחנים.
<אבנר בנדיקט: נכנסו שישה או שבעה בוחנים, אבל המצבה לא השתנתה, מאחר שפרשו במקביל או שיצאו מסיבות אלה או אחרות.
<אבנר בנדיקט: דיברו פה מהנציבות על מכרז של עוד תשעה בוחנים, תוספת של תשעה בוחנים.
<אבנר בנדיקט: בפעם הקודמת של השישה בוחנים, לקח תשעה חודשים.
<אבנר בנדיקט: אם אנחנו במצב הזה, אנחנו לא נגיע רחוק.
<אבנר בנדיקט: היום יש 120,000 תלמידי נהיגה שממתינים לטסט, בערך בפועל 120 בוחנים.
<אבנר בנדיקט: זאת אומרת 1,000 תלמידים לחודש לבוחן, כשבוחן יכול לעשות 300 טסטים.
<אבנר בנדיקט: זאת אומרת שזמן ההמתנה הוא שלושה חודשים.
<אבנר בנדיקט: שלושה ומעלה.
ישראל אייכלר: ואם יוסיפו עוד שני מבחנים ביום, כמה זה יעזור?
<אבנר בגדיקט: אני לא עשיתי חישוב, אבל תראה, שמענו פה את ציון, שמענו את חנן.
<אבנר בגדיקט: ציון טוען שהמצבה היא 134, חנן טוען שהמצבה היא 128.
<אבנר בגדיקט: אני טוען שהמצבה היא 127 ויותר מזה, חלק מהבוחנים עובדים פה משרות חלקיות ולעניין הזה לא נכנסו.
<אבנר בגדיקט: יש פה בוחנים שעובדים במשרות חלקיות וזה לא בוחן במשרה מלאה.
<אבנר בגדיקט: המשרות שמאושרות הן במשרות מלאות ואם בוחן עובד במשרה חלקית, אז אנחנו לא מקבלים את תפוקת הטסטים המתאימה.
ישראל אייכלר: ציון, יש לך תשובת ביניים, למה לא כולם במשרה מלאה?
<ציון מזרחי: אני אגיד.
<ציון מזרחי: יש כמה סיבות.
<ציון מזרחי: סיבות בריאותיות עם אישור של רופא תעסוקתי שמקצץ שעה-שעתיים ביום לאותו עובד.
<ציון מזרחי: זה מצד אחד.
<ציון מזרחי: מצד שני, אני שמח להגיד שיש לנו גם בוחנות, שגם חוזרות אחרי חופשת לידה ומה שמגיע להן לפי התקשיר ולפי החוק במדינת ישראל, זה - - -
ישראל אייכלר: ואי אפשר למלא את מקומם על ידי ממלאי מקום?
<ציון מזרחי: אין לי תקנים, אין לי תקציבים, מאיפה?
<ציון מזרחי: אני יכול לתת מה שאין לי? אין לי.
ישראל אייכלר: אני כבר מיואש.
ישראל אייכלר: אם הייתי עכשיו תלמיד לנהיגה, אני הייתי יוצא מיואש.
ישראל אייכלר: אחרי שמקצצים להם מ-149 ל-132 ל-128, עכשיו אני גם שומע שזה גם חלקי.
ישראל אייכלר: אני אחכה עוד שלושה חודשים.
<ציון מזרחי: יש פה ושם, לא הרבה, לא צריך להגזים.
ישראל אייכלר: אתה מסיים?
<אבנר בנדיקט: כן, עד מרס 2016 אמורים לצאת לפנסיה עוד 11 בוחנים.
<אבנר בנדיקט: בקצב הזה אנחנו נגיע למצב של 110 בוחנים ל-120,000 תלמידים.
ישראל אייכלר: מתי הם יוצאים?
<אבנר בנדיקט: עד מרס 2016.
ישראל אייכלר: אז תכינו כבר מכרז הרגע, לכל אלה שאמורים לצאת.
<ציון מזרחי: כן, אני מקווה שהמשרות לא תבוטלנה ואני אקבל אותן ואני מכין את זה.
ישראל אייכלר: אה, זה יכול להיות שגם יבטלו?
<ציון מזרחי: נו מה?
ישראל אייכלר: אז יכול להיות שאנחנו מסתובבים סביב עצמנו.
ישראל אייכלר: אני מתחיל להאמין.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים.
<אבנר בנדיקט: המון המון תלמידים מתגייסים ללא רישיון.
<אבנר בנדיקט: הם יטיסו מטוסים, יפעילו נגמ"שים, אבל רישיון לא יהיה להם.
<אבנר בנדיקט: אני רוצה להגיע לפתרון מעשי.
ישראל אייכלר: זהו, תגיע למעשי, כי אנחנו מסיימים.
<אבנר בנדיקט: משהו מאד מעשי.
<אבנר בנדיקט: מאחר שכרגע אני לא רואה איזה פתרון, אני מציע קודם כל שיאריכו את זמן התיאוריה לשלוש שנים.
<אבנר בנדיקט: אנשים צריכים אחר כך לעבור תיאוריות, כמו הבחור הזה, ולהוציא טופס מחדש ואת כל ההליך מחדש.
<אבנר בנדיקט: אז לפחות אם אנחנו כל כך הרבה זמן מחכים - - -
ישראל אייכלר: כמה זמן זה התיאוריה?
<חנן אהרון: שנתיים.
<אבנר בנדיקט: אז צריך להוריד את זה לפחות לשנה, אם זה המצב.
<אבנר בנדיקט: במקום ללכת קדימה, הולכים אחורה.
<ציון מזרחי: יש גם עניין של כשירות רפואית.
ישראל אייכלר: בשלוש שנים ילד צעיר לא משתנה הרבה.
<ציון מזרחי: את זה שווה לבדוק.
<ציון מזרחי: אני לא יודע להגיד.
ישראל אייכלר: אז כדאי לבדוק.
<ציון מזרחי: זה דבר רציני.
<אבנר בנדיקט: אני מציע שיעברו לשלוש שנים.
<ציון מזרחי: לא מדברים על הכושר הרפואי, מדברים על התיאוריה.
<ציון מזרחי: למה זה כן וזה לא?
<אבנר בנדיקט: מה ההבדל?
<אבנר בנדיקט: אז הטופס לא יהיה בכלל תקף, אז מה זה משנה?
<ציון מזרחי: אתם רוצים שלוש שנים, ואם שנתיים אחרי בדיקה רפואית זה לא כשיר, אז מה זה שווה?
<ציון מזרחי: די, נו.
ישראל אייכלר: רבותי, אני לא פותח עכשיו דיון.
ישראל אייכלר: ציון יביא את העניין למשרד התחבורה, ידונו בזה.
ישראל אייכלר: הוא אומר שזה רעיון, צריך לעשות את זה.
ישראל אייכלר: אני תומך בזה שיאריכו את התיאוריה לשלוש שנים ולא לשנתיים.
<אבי גולן: קודם כל, נציג האוצר יצא והייתי צריך לשאול אותו שאלה מאד חשובה, האם הוא קיבל בקשה לקבלת 30 בוחנים בהליך מזורז.
<אבי גולן: אולי ציון יכול לענות לי, אם הבקשה הזו הגיעה למשרד האוצר.
<אבי גולן: זאת הייתה הבקשה של השר ממשרד האוצר, בהליך מזורז לקבל 30 בוחנים לשנה, זמניים, על מנת לצאת מהפקק הזה.
<ציון מזרחי: היו דיונים שאני לצערי לא נכחתי בהם, כך שאני לא יכול לענות בשמו של מי שהיה בדיונים.
<ציון מזרחי: חבל שהוא לא כאן, הוא היה עונה.
<ציון מזרחי: לצערי אני אומר.
<אבי גולן: לכן זו שאלה חשובה.
<ציון מזרחי: אני לא הייתי באותו מעמד שהלכו לאוצר.
<ציון מזרחי: הייתי עסוק דבר אחר, לצערי, בעניינים אחרים.
<אבי גולן: אוקיי.
<קריאה: ציון, אתה אגף מכון הרישוי, איך אתה לא מעורה בדברים האלה?
<קריאה: מה, דברים נעשים במשרד מבלי שאתה - - -
ישראל אייכלר: רגע, אין לי זמן לזה.
<ציון מזרחי: סליחה, אם בוחן שלי הלך לעולמו ואני הייתי צריך ללכת ללוויה, סליחה שאני אומר את זה כך, אז הייתי צריך ללכת לישיבה או ללוויה?
ישראל אייכלר: טוב, רבותי, אני מתנצל בפניך.
ישראל אייכלר: הייתי צריך להיות ער ולא לאפשר שום שאלות כאלה.
ישראל אייכלר: אתה רוצה לסיים את הדברים שלך?
<אבי גולן: אני עוד לא התחלתי.
ישראל אייכלר: אז אני מבקש, אל תשאל שאלות שמזמינות תשובות, כי בשעה שתיים הישיבה נסגרת, נכבה את החשמל.
<אבי גולן: לגבי זמן ההמתנה – זמני ההמתנה זה לא חדש, זה כבר הרבה הרבה שנים, וכל השנים שאנחנו באנו בדרישה ואמרנו שאנחנו במצוקה, אז כל הזמן צעקו וזרקו עלינו – אתם מתלוננים בגלל העמדת רכב למבחן, שאתם מרוויחים 400 או 500 שקלים.
<אבי גולן: הורידו את זה.
<אבי גולן: הכנסת, חבר הכנסת עמאר הוריד לנו את זה.
<אבי גולן: האם אין המתנה?
<אבי גולן: יש המתנה.
<אבי גולן: למרות שהורדת, זאת לא הנקודה.
<אבי גולן: שנית, אנחנו לא מגישים תלמידים לא מוכנים.
<אבי גולן: הרמה המקצועית של מורי הנהיגה היא בין הטובים בעולם, וזה במחקר וזה בדוק.
<אבי גולן: אז לכן אנא ממך, אני חולק עליך, חבר הכנסת עמאר, עם כל הכבוד לך ואני נותן לך הרבה כבוד.
<אבי גולן: המורים הם לא שק חבטות.
<אבי גולן: אתם לא תגידו שאנחנו לא מגישים - - -
חמד עמאר: אני מדבר על עובדות.
חמד עמאר: 13.9%.
<אבי גולן: אולי תבדוק משהו אחר.
<אבי גולן: אז לכן המורים מגישים והם מורים מעולים.
<אבי גולן: הוא מגיש את התלמיד כשהוא מוכן.
<אבי גולן: זה שיש אחוזי הצלחה נמוכים, שהמשרד יבדוק מדוע.
<אבי גולן: זה לא המורים.
<אבי גולן: המורים בכלל הם מקצוענים וטובים ויוצאים מן הכלל.
ישראל אייכלר: כבר עברו הזמנים שמורי בתי הספר אמרו שהילד הוא ילד רע.
ישראל אייכלר: היום המורה צריך להשיג הישגים טובים לתלמידים שלו בכל בתי הספר, לא רק בנהיגה.
<ציון מזרחי: יש גם אחוזי מעבר שונים בין איזור לאיזור.
חמד עמאר: אם אני הייתי מורה והתלמידים שלי רק היו עוברים, הייתי לוקח את הרגליים והולך הביתה.
<אבי גולן: אני מציע לך להסתכל בווטסאפים של מורי הנהיגה.
<אבי גולן: אני מציע לכם.
<אבי גולן: אני אפתח עכשיו את הטלפון שלי ותסתכל בווטסאפים של מורי הנהיגה ותראה כמה תסכול יש אצל מורי הנהיגה מהכישלונות של הנהגים.
<אבי גולן: בואו תסתכלו, שאתם תצאו פעם אחת ותבינו, כי פרנסתו של המורה נבחנת באחוזי ההצלחה שלו ולא בכסף שלו.
<אבי גולן: תסתכלו פעם אחת.
<אבי גולן: וזו הבעיה, שאף אחד פה, ויושבים פה בדיון והולכים סחור סחור על כמות ואם יהיו 122 בוחנים ו-139 ו-148.
<אבי גולן: אז אמרו אין פיקוח ותראו איפה יוצאים לטסטים.
<אבי גולן: תראו את אחוזי הכישלונות, אין מקומות לצאת לטסטים.
<אבי גולן: יש מערך שלם שהשר היום מטפל בהכל ואנחנו לא ענייננו אם זו הפרטה או אם זה בוחנים, אם זה 149 וליבי עם כולם.
<אבי גולן: שכולם ירתמו לעניין ושהבוחנים יישארו והכל, אבל בואו פעם אחת תפתרו את בעיית מבחני הנהיגה אחת ולתמיד, כי אחת לכמה שנים אנחנו מגיעים, האוצר מקצץ, זה מקצץ והנחישות של השר היום מול האוצר – וחבל שהאוצר לא נמצא, וזה לא משנה כרגע הפרטה או לא, אנחנו לא צד בעניין, כל מה שחשוב הוא שיהיה פתרון אמיתי, סופי לבעיה הזאת.
<אבי גולן: הבעיה הזאת היא הרבה יותר מורכבת מזמן המתנה.
ישראל אייכלר: טוב שהבאת את הדברים.
ישראל אייכלר: אני מסיים את הישיבה.
ישראל אייכלר: לפני שאסכם, יש פה חברת כנסת שלא אמרה את דברה.
סופה לנדבר: אין דבר.
ישראל אייכלר: את מוותרת?
ישראל אייכלר: אז אני מגיע לסיכום הדיון.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה למשרד התחבורה לאייש מיד את התקנים המאושרים למשרד – 137 תקנים.
ישראל אייכלר: כיום עובדים פחות מזה.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה למשרד האוצר, להחזיר את 149 התקנים שהיו לפני שנתיים.
ישראל אייכלר: בעניין ההפרטה, אנחנו נקיים אולי דיון, כמו שאמרה גבר קורן.
<שלומית אבינח: אבל היא יצאה.
ישראל אייכלר: הם מציעים, לא הוועדה מציעה.
ישראל אייכלר: אין לי דעה.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדון בעניין הזה.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את דברי יושב ראש ועד בוחני הנהיגה, שהתחייב שהבוחנים מוכנים לצרף עוד שני מבחנים ולעשות 16 מבחנים ליום, ובכך יוסיפו 57,000 מבחנים בשנה, בתנאי שיבטלו את רעיון ההפרטה.
ישראל אייכלר: יושב ראש הוועדה יפנה לשר התחבורה להחזיר את 149 התקנים שהיו למשרד.
ישראל אייכלר: הוועדה רשמה את הודעת יושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, שב-1 בינואר 2016 ינקטו צעדים, אם זמן ההמתנה לטסטים לא יקוצר.
ישראל אייכלר: הוועדה תקיים דיון מיוחד בעניין פיקוח על מורי נהיגה ובוחנים של משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: הוועדה פונה לנציב שירות המדינה, לוודא שאין עיכוב לאייש את משרות בוחני הנהיגה במשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת לקבל תוך 10 ימים לוח זמנים, לביצוע מכרז חדש.
ישראל אייכלר: לוועדה נמסר כי במרס 2016 11 בוחנים אמורים לפרוש.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שמשרד התחבורה יתחיל כבר עכשיו את תהליך המכרז, לקלוט 11 בוחנים במקומם.
ישראל אייכלר: אנחנו פונים למשרד התחבורה, בבקשה לבדיקה לגבי הארכת תוקף התיאוריה לשלוש שנים.
ישראל אייכלר: תודה רבה שבאתם.
ישראל אייכלר: תודה לכולכם.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה לפניות הציבור, יום שלישי, כ"ח בחשוון תשע"ו, 10 בנובמבר 2015.
ישראל אייכלר: אנחנו מתמקדים בצורך של הקמת ועדת חריגים בתאגידי מים וביוב.
ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שיש הרבה דיונים, הייתי חבר בוועדת הפנים כשישבו שם על ביטול תאגידי המים ומה העדיפויות של תאגידי המים לעומת הוועדות העירוניות שהיו, הרבה הרבה דיונים.
ישראל אייכלר: אנחנו כוועדה לפניות הציבור רצינו להתמקד במשהו תכליתי, מעשי, ובעזרת ה' נוכל להצליח לעשות שיהיה חוקי ומשפטי, להקים ועדת חריגים לתאגידי מים וביוב כדי לעזור למתלוננים שחשבונות המים שלהם גבוהים מאוד והם לא יכולים לעמוד בזה.
ישראל אייכלר: יש אזרחים שעוברים מהרשות המקומית לתאגיד.
ישראל אייכלר: נדמה לי שעד סוף השנה צריכים כל הערים לעבור לתאגידים, נכון?
<קריאה: 74% מהאזרחים.
ישראל אייכלר: כן, כך כתבת, וחשבון המים שלהם עולה פלאים ב-40%.
ישראל אייכלר: כנראה שברגע שעוברים לתאגיד נוצרת נזילה.
ישראל אייכלר: אזרחים שהיו זכאים להנחה במים ברשות המקומית, כמו אלמנות, יתומי צה"ל, נפגעי פעולות איבה, מפסיקים לקבל את ההטבות בתאגידים באופן אוטומטי.
ישראל אייכלר: יש סיפור אחר, שהוא גם סיפור שקורה במקומות אחרים, וזה זוועת עולם שנקראת בירוקרטיה, שבוצע עיקול בחשבון הבנק של אזרח על חוב, תשמעו את החוב האסטרונומי שהיה לו, 9 שקלים.
ישראל אייכלר: עיקלו לו את החשבון.
ישראל אייכלר: יש מצבים שמוסרים לחברות עורכי דין את הגבייה ואז יש מצבים שעורכי הדין לא מסבירים ממתי החוב וכיצד נוצר ובעיקר העלות הנוראה של עורכי הדין, הגבוהה מאוד, עוברת לאזרח.
ישראל אייכלר: לפעמים אפשר בשביל מכתב אחד לשלם 100 שקלים לעורכי הדין.
ישראל אייכלר: אגב, חברת הכנסת סופה לנדבר והיועצת המשפטית, קראתי שהיו בחינות לעורכי הדין, אז 50% או 60% לא עברו והייתה תסיסה גדולה על זה, אז אמרו עורכי דין רבים שזה טוב מאוד, כי השוק כבר מוצף בעורכי דין, כבר אין פרנסה לעורכי הדין.