GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אתה יודע, שנוסע נוסע באוטובוס והוא יושב שעה כמו שאני ברכב פרטי יושב שעה בפקק, וזה מצב כבר יותר טוב.
ישראל אייכלר: המצב החמור שאתה צריך להתייחס אליו זה שהוא יושב בתחנה ואין אוטובוס.
<יצחק רודיך: או, למה אין אוטובוס?
<יצחק רודיך: בוא נחשוב למה אין אוטובוס.
<יצחק רודיך: רכב פרטי יכול לנסוע מפה ויכול לנסוע משם.
<יצחק רודיך: כשאוטובוס עובר הוא צריך לעבור את המסלול שלו, יש לו רישיון קו.
<יצחק רודיך: הוא צריך לעבור את כל המסלול – זה הרישיון של משרד התחבורה.
<יצחק רודיך: הוא צריך לעבור את כל המסלול, לעמוד בפקקים והוא לא יכול לחתוך דרך רחובות צדדיים כמו בנאדם שיש לו רכב פרטי.
ישראל אייכלר: דיברתי עם מנכ"ל משרד התחבורה כבר פעמיים, שלמרות שאתם צריכים לעלות דרך כביש 1, "אגד" - -
<יצחק רודיך: 443.
ישראל אייכלר: אז 443 - - -
<יצחק רודיך: אני לא מדבר על 443, אני מדבר לחצות את רחוב עזרא במוצאי שבת.
ישראל אייכלר: אז כאן מאפשרים לכם לקצר בלי רחוב עזרא.
<יצחק רודיך: אחרי זה אנחנו מקבלים תלונות שיש עומס בתחנות - - -
ישראל אייכלר: בימים כאלה יש תחנות ריכוז כמו שאתה עושה באשדוד וכמו שאתה עושה בבני ברק.
<דרור גנון: זה יותר מסובך כי בסוף יש את אותו נוסע.
<דרור גנון: אנחנו לא מצדיקים את זה.
ישראל אייכלר: אתה רוצה לסכם?
<יצחק רודיך: אני חושב שמבחינתי הוועדה היא דווקא פה לכולנו.
<יצחק רודיך: האינטרס הוא משותף, האינטרס שהדברים האלה יקבלו שינוי - - -
ישראל אייכלר: תביא בשורה ונסכם.
<יצחק רודיך: דרור, תביא את עיריית בני ברק, ולשאול למה לא עושים את בני ברק.
ישראל אייכלר: זאת בשורה שאני צריך את "אגד" בשביל זה.
ישראל אייכלר: להביא את ראש עיריית בני ברק אני צריך את "אגד"?
ישראל אייכלר: תגיד לי.
<יצחק רודיך: עובדה שאם אני לא הייתי מדבר אולי לא היו יודעים מזה.
<יצחק רודיך: לא יודע, כולם עומדים בפקקים.
<יצחק רודיך: או.קיי.
<יצחק רודיך: בוא נכנס לעצם העניין שלשמו התכנסנו - - -
<יצחק רודיך: אני חוזר לנושא שדיברנו פה.
<יצחק רודיך: מהות התחבורה הציבורית זה משהו קבוע שנמצא במפות התנועה, עובר כל חודש למשרד התחבורה, מקבל את הרישוי.
<יצחק רודיך: אחרי שזה מקבל את הרישוי אנחנו מבצעים את הנסיעה.
<יצחק רודיך: אם זה דבר שהוא לא קבוע וזה משתנה, השעה לצורך העניין, בוא נקרא לזה בשמו, סיום הטיש מסתיים בשעה-שעתיים או שסיום הטיש נקבע רק שלושה ימים לפני – זה לא מהות של תחבורה ציבורית.
<יצחק רודיך: זאת אומרת, אנחנו צריכים - - -
ישראל אייכלר: אני מדבר אתך על דברים - - -
<יצחק רודיך: אני יודע על מה מדברים, אבל כשאנחנו צריכים להביא רישוי ממשרד התחבורה אנחנו לא יכולים להגיד: 'השבת הזה יש, השבת אחרי זה לא'.
<יצחק רודיך: כי מבחינתנו - - -
ישראל אייכלר: למה אי אפשר?
<יצחק רודיך: כי ישיבת - - -
ישראל אייכלר: מודעים לכם חצי שנה מראש.
ישראל אייכלר: נכון, בחיפה מודיעים לכם חצי מראש, הם אומרים השבת הזאת כן.
ישראל אייכלר: למה צריך אוטובוסים כשלא צריך?
<יצחק רודיך: אני רוצה לציין לשבח גם את יהודה אליאס וגם את החבר.
<יצחק רודיך: בסך הכול הם פעילים.
ישראל אייכלר: הם פעילים שעוזרים לכם.
<יצחק רודיך: העבודה נעשית בצורה מאוד מסודרת, אבל אין לנו מפות תנועה כל יום שאנחנו יכולים פעם להוסיף ופעם להוריד.
<יצחק רודיך: זאת המציאות כרגע.
<יצחק רודיך: למה מבחינת "אגד" אין מפות תנועה כל יום לשנות שעות?
<יצחק רודיך: אני לא יכול יום אחד לשים שעה תשע ויום אחד לשים שעה אחרת.
<יצחק רודיך: אי אפשר טכנית.
ישראל אייכלר: מה זה אתה לא יכול?
<יצחק רודיך: אנחנו עובדים היום לפי מפות רישוי.
<יצחק רודיך: <קריאה:> זאת השאלה.
<יצחק רודיך: במפות רישוי אי אפשר להכניס שינוי?
יעקב גיל: לגבי הרישוי רק נקודה, יש מכרזים בביתר עילית - - -
<יצחק רודיך: אני רוצה לשאול אותם.
<יצחק רודיך: כמה זמן קיים ההסדר עם ישיבת בעלזא - - -
ישראל אייכלר: זה אליאס שפתח דבריו בשבח ל"אגד".
<יצחק רודיך: לי יש בן דוד שעוד היה בישיבת בעלזא עוד לפני עשר שנים ואתו עשיתי את כל ההסדרים האלה.
<יצחק רודיך: אבל כשאנחנו צריכים לשנות פאזה וללכת - - -
ישראל אייכלר: מה זה שייך לשנות פאזה?
ישראל אייכלר: הבנתי מדרור שאין לזה שום שינוי מבחינתכם.
<יצחק רודיך: שוב, אנחנו לא מוציאים את האוטובוסים, האלה שמדברים עליהם, כל יום או כל שבוע בשעה מוגדרת פעם כן פעם לא, פעם בשעה כזאת פעם בשעה כזאת.
ישראל אייכלר: גם אם מודיעים מראש חצי שנה?
<יצחק רודיך: גם אם מודיעים מראש, אבל אין לנו מפות תנועה.
<יצחק רודיך: אנחנו לא יכולים לשנות כל פעם זמנים.
ישראל אייכלר: ההמלצה של הוועדה תהייה שצריך לתת חברה אחרת שכן יכולה לשנות.
ישראל אייכלר: <קריאה:> זה כן קיים, יש חברה בביתר עילית - -
ישראל אייכלר: מה זה נקרא, אתה לא יכול להיות גמיש?
ישראל אייכלר: הרי גם במפות הרגילות לא כל יום אותו דבר.
ישראל אייכלר: בימי ראשון שונה ובימי חמישי שונה.
ישראל אייכלר: אתה יכול להגיד שאתה צריך לדעת מראש.
ישראל אייכלר: אתה לא יכול להגיד - - -
<יצחק רודיך: עוד הפעם, אם אנחנו רוצים לדעת מה זה תחבורה ציבורית, ויש לנו פה ממשרד התחבורה, ככה זה עובד.
<יצחק רודיך: אתה שואל מה הפתרון?
<יצחק רודיך: יושבים היום אל מול משרד התחבורה - - -
ישראל אייכלר: עד לרגע זה בדיון משרד התחבורה הזה היה בסדר גמור, הוא לא אמר מילה כזאת.
ישראל אייכלר: לא אמר מילה כזאת, גם שר התחבורה.
ישראל אייכלר: אתה יודע מה, דיברתי עם שר התחבורה.
ישראל אייכלר: שר התחבורה בפירוש בעד מפעילים שיהיו גמישים ושיהיו נוחים לטובת הציבור.
ישראל אייכלר: כמובן לפי הכללים.
ישראל אייכלר: צריך ליצור את הכללים לפי צרכי הציבור ולא את צרכי הציבור לפני הכללים.
<יצחק רודיך: גם אנחנו בעד.
<יצחק רודיך: <קריאה:> השאלה אם דרור מאשר את זה כי הוא התחמק מלאשר את זה קודם.
<דרור גנון: זאת לא התחמקות.
<דרור גנון: יש עניין, חברים, אני חושב שאת הנושא מיצינו.
ישראל אייכלר: מיצינו.
ישראל אייכלר: דרור אני מציע שאולי תתמקד כי נשאר לנו מעט זמן.
ישראל אייכלר: עוד מעט ישיבת סייעה.
ישראל אייכלר: תתמקד בשאלה, האם המשרד מתגמל את חברות התחבורה על נסיעות נוספות שמעבר למכרז כדי לעודד שירות יותר טוב.
ישראל אייכלר: או לחלופין, האם יש אכיפה של משרד התחבורה, האם הוא קונס חברות שלא מספקות מספיק אוטובוסים לפי העומס בתחנות.
<דרור גנון: המפעיל מחויב להחזיק ולקיים את תנאי הרישיון שלו.
<דרור גנון: בסופו של דבר אנחנו עובדים תחת חוק, תחת רגולציה - - -
ישראל אייכלר: בתנאי הרישיון יש דבר כזה שאסור להשאיר אנשים בתחנה?
<דרור גנון: כן, יש.
<דרור גנון: הוא צריך לדאוג להוציא תגבור במידת הצורך היה ויש נוסעים בתחנה.
<דרור גנון: נקודה.
ישראל אייכלר: ואתה מתגמל אותו אם הוא עושה את זה או שלא כדאי לו?
<דרור גנון: בוודאי שמתגמלים אותו, איזו שאלה?
ישראל אייכלר: זאת אומרת שאם הוא מוציא עוד אוטובוס הוא לא מפסיד מזה.
<דרור גנון: אם הוא מדווח על היציאה של האוטובוס הוא לא מפסיד.
<דרור גנון: מה פתאום, אנחנו לא - - -
ישראל אייכלר: אתם לא מפסידים.
ישראל אייכלר: בהסדר החדש שלכם לא סודר שהם - - -
<דרור גנון: עדיין לא עשינו שום הסדר וזה מה שאני מנסה להגיד.
<דרור גנון: כרגע אנחנו נמצאים עם "אגד" במשא ומתן על הסכם סובסידיה, אבל אנחנו עוד לא עשינו אותו.
<דרור גנון: אנחנו רק התחלנו אותו - - -
ישראל אייכלר: אולי תכניסו בו את התנאים האלה.
<דרור גנון: התנאים, הובא מכתב ממני ליושב ראש "אגד" על התגבורים, במידה שיש נוסעים בנסיעה.
<דרור גנון: "אגד" לא טען שהוא לא עושה את זה, "אגד" טען שהוא יעשה את זה.
<דרור גנון: לגבי התגבור של - - - <קריאה:> הוא טען שהוא לא יעשה את זה.
<דרור גנון: הוא עושה את זה גם היום.
<דרור גנון: הוא לא משאיר נוסעים בתחנה - - -
<שלומית אבינח: אז מה, האנשים טוענים סתם?
<דרור גנון: אני לא יודע.
ישראל אייכלר: בוא אני אספר לך על מאות נוסעים שבשנה הקרובה ימלאו את התחנות ולא יהיו אוטובוסים, הם יחסמו כבישים ומשטרת התנועה תבוא ואחר כך נצטרך לשמוע ברדיו: 'חרדים'.
ישראל אייכלר: עכשיו אני אומר חרדים כי אם מישהו אחר עושה את זה זו הפגנה לגיטימית.
ישראל אייכלר: 'חרדים התפרעו ומנעו נסיעות בכביש'.
ישראל אייכלר: למה אני צריך את זה?
ישראל אייכלר: אני רוצה למנוע את זה מראש.
<דרור גנון: קודם כל, כל דבר אפשר למנוע.
<דרור גנון: אף אחד לא אומר - - -
ישראל אייכלר: שיכניסו את זה למכרז שלהם.
<דרור גנון: זה לא קשור למכרז, המכרז לא עוקף לא את החוק ולא את הרישיון.
<דרור גנון: תחבורה ציבורית היא תחבורה ציבורית ושמה כן היא, היא לא תחבורה פרטית.
<דרור גנון: אבל, תמיד יש את האבל - - -
ישראל אייכלר: לא הבנתי מה זה ציבורית ומה זה פרטית.
<דרור גנון: אבל, אם יש צפי לעומסים כאלה ואחרים בשעות מסוימות ובנסיעות מסוימות, שמראש יודעים שהולכת להיות כמות גדולה של אנשים, צריך להיערך ויש יכולת להיערך.
<דרור גנון: בסופו של דבר, לא לצורכי הפגנה.
<דרור גנון: אם אנחנו מדברים על הציבור החרדי, בסדר, כל מפעיל מחזיק היום מתאם חרדים שאמור לתאם.
<דרור גנון: כמו שנאמר פה, ההתנהלות וההתנהגות של הציבור החרדי קצת שונה.
<דרור גנון: יש לו את העניינים שלו, כמו שנאמר פה יש לו טישים ויש לו את ערב שבת, את מוצאי שבת ואת ערב החג.
<דרור גנון: זאת אומרת, יש את ההתנהלות הקבועה שהיא בין מפעיל לבין אוכלוסייה ושזה דבר לגיטימי.
<דרור גנון: אנחנו עושים את זה גם עם משרד הביטחון לגבי חיילים.
<דרור גנון: אני מנסה לעשות את זה גם עם האוניברסיטאות, עם אגודות הסטודנטים.
<דרור גנון: אנחנו עושים את זה גם משרד החינוך בנושא התלמידים.
<דרור גנון: זאת אומרת, זה לא איזה משהו חריג.
<דרור גנון: בכל זאת יש כאלה שיש להם דרישות נקודתיות בשלבים מסוימים - - -
ישראל אייכלר: כדאי לשמוע טוב את מה שדרור אומר כי אתם אוהבים לגלגל אל דרור את כל הבעיה.
<דרור גנון: אם מתאמים את זה מראש ודואגים מראש להביא את זה לידיעת הממונה המחוזי שמטפל ומקבלים על זה אישור, אז קודם כל גם מתוגמלים על זה.
<דרור גנון: דבר שני, זה מקבל הרישיון.
<דרור גנון: דבר יותר חשוב, אני אגיד לך את הדבר הכי חשוב, אותו נוסע שעלה לנסיעה יכול גם להתלונן כי ברגע שהיא לא רשומה ברישיון וברגע שהיא לא קיימת, אז אותו נוסע שעלה בחיפה או שלא קיבל את הנסיעה לא יכול להתלונן כי ברישיון אין לי בכלל כזאת נסיעה.
<דרור גנון: אתה לא יכול להתלונן על משהו שהוא לא קיים.
<דרור גנון: אצלי הוא לא קיים ולכן זה חשוב מכל הכיוונים.
<דרור גנון: אבל מצד שני, אנחנו לא רוצים להפוך את התחבורה הציבורית לתחבורה פרטית כי זה - - -
ישראל אייכלר: זה מקובל עלי.
ישראל אייכלר: כיושב ראש הוועדה לפניות הציבור אני מגדיר את המושג פרטי וציבורי שונה לגמרי ממה שאני שומע בזמן האחרון מכל מיני חברות שמנסות להתנער מאחריות.
ישראל אייכלר: אנחנו לא נוכל לאפשר לזה.
ישראל אייכלר: אנחנו נקיים דיון המשך כי אני לא רוצה להתחיל עם החבר של רודיך, יושב ראש הסיעה שלנו, הרב מוזס שמחכה לי בסיעה.
ישראל אייכלר: אני מודה לכם שבאתם.
ישראל אייכלר: אנחנו נעשה דיון על בני ברק, אני רוצה את השתתפותכם.
ישראל אייכלר: נעשה מזה המשך גם לנושאים שלנו.
ישראל אייכלר: אנחנו מתכבדים לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור בעניין השמירה על הפרטיות בעבודת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
ישראל אייכלר: אנחנו דנים בעקבות פניות שהגיעו מאזרחים שמתלוננים שהיו מקרים שסוקרים מטעם הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה), יכול להיות שהם לא עובדי למ"ס או שהם מחברות שהמל"ס שוכר ב-Outsourcing, יש מקרה של זוג קשישים ניצולי שואה שממש היו מפוחדים מהדפיקות ומכל הדברים האלה.
ישראל אייכלר: פעם שאלו את הסוקר: 'איך אתה לא מתבייש ככה להתנהג אלינו'.
ישראל אייכלר: הוא אמר: 'מה אתם רוצים ממני, אני בסך הכול מקבל 25 שקל בשעה'.
ישראל אייכלר: אני חושב שאפילו סטודנט או משהו כזה שהוא עובד בחברה שקיבלה את המשימה- - -
<יואל פינקל: אז הוא לא מטעם הלמ"ס - - -
ישראל אייכלר: כן, אבל זה Outsourcing.
ישראל אייכלר: הוא אמר: 'אני מקבל בסך הכול 25 שקלים'.
ישראל אייכלר: אמרתי להם שאני נרגע מזה במידה מסוימת כי הוא באמת לא, זו הבעיה במנגנונים שלטוניים שלפעמים הפוגע והנפגע הם לא אשמים.
ישראל אייכלר: זה כמו שוטר שמקבל הוראה דבילית וסוגר מקום שהוא לא צריך לסגור.
ישראל אייכלר: בכלל, אנחנו צריכים לעשות איזה סדר בעניין הזה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי הנושא של הסקירות בקרב אזרחים.
ישראל אייכלר: אני אגיד לכם מדוע.
ישראל אייכלר: בפילוסופיה הבסיסית שלי, זכותו של אזרח לא לספר לאף אחד מה הוא אוכל, מה הוא ישן, מתי הוא קם, מתי הוא הולך.
ישראל אייכלר: הזכות מופרת על ידי מס הכנסה בגלל הצורך בגביית מס, הכנסה אז צריך לשאול אותו כמה אתה מרוויח, כמה אתה לא מרוויח, אבל בכל מקום שאפשר לא לשאול שאלות כאלה צריך למנוע את זה.
ישראל אייכלר: עד כדי כך כשחשבתי על הדיון, אם מותר בשביל מטרה ראויה לפגוע בזכויות של האזרח, לפעמים יש מצבים שמגיעים עד אבסורד.
ישראל אייכלר: אחד האבסורדים שאנחנו מכירים, למשל מדינה שהייתה קיימת, מדינה קטנה אי שם שנקראה ברית המועצות, 70 שנה היא קבעה שאני חייב לקנות לחם בחנות ממשלתית.
ישראל אייכלר: אני עוד זוכר את התורים, את כבר לא היית ברוסיה אבל אני הגעתי ב-1989, היו תורים ארוכים ארוכים בחנות שנקראת 'חלאב'.
ישראל אייכלר: אני למדתי לקרוא את האותיות הקיריליות, אמרתי שאני לא מבין.
ישראל אייכלר: אמרתי למה בארה"ב המאפייה של הלחם פתוחה 24 שעות ביממה והאופה והעובדים שלה מחכים שיבוא מישהו שאם מתחשק לו באמצע הלילה לחמנייה טרייה, ופה בברית המועצות שכל כולה בנויה כדי לספק מזון ולא לתת לידי הקפיטליסטים ובידי המנצלים את הקמח והלחם, בדיוק פה כשהממשלה נותנת לכל אדם לחם צריך לעמוד בתור ב"חלאב" כמה שעות.
ישראל אייכלר: הווה אומר, הרגולציה השלטונית כשהיא מגיעה לאבסורדים עלולה להיות פוגעת מאוד ולא יעילה לעומת זאת מדינות החופש.
ישראל אייכלר: אני אגיד עוד משהו, עד לנפילת מגדלי התאומים היו ארצות חופש ומאז אין מדינות חופש בכלל.
ישראל אייכלר: הגעתי פעם לשדה התעופה, אומרים לך להוציא את החגורה ואומרים לך לא לעלות.
ישראל אייכלר: השבוע קיבלתי תלונה מאישה שהגיע דווקא לשדה תעופה בלונדון עם טיפות "אקמול" לתינוק שלה שהיה עם חום, זרקו לה את זה למרות שאני חושב שפחות מ-20 מ"ג מותר, מאז נגמר החופש בעולם.
ישראל אייכלר: אבל בפעם הראשונה שאמרו לי להוציא את הרצועה, אמרתי שבעצם ניצחתם.
ישראל אייכלר: כשמיליוני אנשים צריכים עכשיו להוציא חגורות לפני שעולים למטוסים, אז אין עולם של חופש.
ישראל אייכלר: אבל כשהיה עולם של חופש, שם לא התערבנו בחיי הארץ כמעט בכלום.
ישראל אייכלר: אפילו מס הכנסה שהיה בא למישהו לחוקר אותו היו שולחים לו בדואר, אני יודע מארה"ב.
ישראל אייכלר: בדואר שלחו שביום זה וזה נעשה לך ביקורת ספרים, ביום זה וזה אתה מוזמן לבוא כדי לראות.
ישראל אייכלר: למה אני אומר את כל ההקדמה הזאת, כי בבסיס, חבר הכנסת סעדי, בבסיס המחשבה שלי שעצם העובדה שמדינה שואלת בנאדם: 'מה אתה אוכל.
ישראל אייכלר: תרשום כמה קנית לחם, כמה קנית את זה'.
ישראל אייכלר: אם הוא רוצה, בבקשה.
ישראל אייכלר: אפילו אם יתנו לו 50 שקל בשביל זה, בבקשה.
ישראל אייכלר: אני רואה בזה פגיעה בלתי מוסרית בבסיס.
ישראל אייכלר: עכשיו יש לך פה אנשים שפועלים פה על פי החוק, הם לא מקבלים 25 שקלים לשעה, אבל הם לא אשמים בשום דבר וגם לא ביותר אני מניח.
ישראל אייכלר: הם עושים את עבודתם ואין לנו שום טענה אליהם.
ישראל אייכלר: הטענה שלי האם אפשר וצריך לכפות על האזרח את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: דבר שני, אם כבר כן עושים את זה, לפחות לעשות את זה באדיבות.
ישראל אייכלר: כמנהגנו אנחנו נפתח בוועדה לפניות הציבור בפונה כדי שבמקום שאני אספר אתה תציג.
ישראל אייכלר: מאיר,
ישראל אייכלר: בבקשה ספר.
<מאיר שטורך: לאחרונה זכינו לעלות בהגרלה פעם שנייה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ההגרלות היחידות שאני זוכר.
<מאיר שטורך: למרות שבפעם הקודמת ניסינו להתחמק והסוקר התחנן לנפשו שזו העבודה שלו ולא נקשה עליו ושנקל עליו.
<מאיר שטורך: הוא גם אדם שגר לא רחוק מאיתנו.
<מאיר שטורך: הוא אמר שזו פעם אחת ושזה לא סדרה.
<מאיר שטורך: אז הגיע שוב סוקר.
<מאיר שטורך: קודם כל הגיע בלי תיאום ובלי שום דבר.
<מאיר שטורך: כשאני רוצה להיפגש עם הרב אייכלר אני צריך לתאם את זה בטלפון, יש מזכירה, יש מתי.
<מאיר שטורך: במפגש עם אנשים לא מקובל שבנאדם פתאום בא, דופק בדלת.
<מאיר שטורך: תתקשר, תתאם מתי אפשר, אתה באמצע היום באמצע החיים.
<מאיר שטורך: סתם, זה לא תרבותי, זה לא מקובל שבנאדם דופק בדלת.
<מאיר שטורך: דבר שני, אנחנו עמלים קשה גם בגידול הילדים, גם פרנסה וכל הדברים ואין לנו זמן לנשום.
<מאיר שטורך: יש לנו גם ילד מיוחד.
<מאיר שטורך: אני ממש, יש המון דברים שאני צריך לבית שאני לא עושה.
<מאיר שטורך: אנחנו גם עובדים קשה בשביל הכסף וגם אין זמן.
<מאיר שטורך: עכשיו אני צריך להקדיש זמן כדי לעבוד עבור הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<מאיר שטורך: הסוקר הסביר לי שזה מאוד חשוב למדינה, אבל גם הסוקר העבודה שלו ושל מי שמעליו מאוד חשובה למדינה, אבל מקבלים על זה תמורה גם עבור דברים שחשובים למדינה.
<מאיר שטורך: אני לא מבין למה אפשר לכפות עלי.
<מאיר שטורך: אני, אחר כך קיבלתי טלפון שאני לא אומר ברצון אז העבירו את זה למחלקה המשפטית וזה הרבה מאוד כסף, אלפי שקלים, עשרות אלפי שקלים, מאסר ופלילי וכל מיני דברים מפחידים.
<מאיר שטורך: בסופו של דבר הסתכלתי גם בפורומים באינטרנט בנושא, העצה היחידה שיש, פחות או יותר זה לזרוק כמה פרטים בחוברת כי הרי אף אחד לא יכול לבדוק את זה ושלום על ישראל.
<מאיר שטורך: הווה אומר שגם התוצאה בסופו של דבר היא בהתאם לעניין.
<מאיר שטורך: אם לחלופין זה היה רק מרצון או אפילו זה היה מתוגמל, אז גם אם יש חובה בכפייה כאילו חייבים לטובת המדינה, אבל לפחות זה מתוגמל.
<מאיר שטורך: בנאדם עובד, הוא מקבל תשלום עבור העבודה שלו ואז הוא גם לא מרגיש מחויבות - - -
ישראל אייכלר: מה שאלו אותך?
ישראל אייכלר: אני מתכוון לשאלות הכבדות.
ישראל אייכלר: מה הייתה צריך למלא?
<מאיר שטורך: זה להתחיל למלא חוברת, לרשום - - -
אוסאמה סעדי: לפי השאלות, אתה אומר 'הוא בא אלי הביתה בהפתעה ובאמצע היום, בלי תיאום'.
אוסאמה סעדי: אתה יכולת לומר לו: 'תשמע, אני עסוק, אני לא יכול, תודה רבה אין לי זמן'?
אוסאמה סעדי: או שהוא ינסה בכל הכוח?
<מאיר שטורך: כמובן שחוץ מלהוציא אקדח ולאיים, כי הוא יודע וכאן אני חוזר לנקודה הראשונה.
<מאיר שטורך: אם הדברים היו מרצון, מתוגמלים או כיוצא בזה, לא היה צריך את השיטה הזאת.
<מאיר שטורך: כי למה השיטה הזאת, כי מתקשרים: 'אנחנו רוצים איתך פגישה מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה'.
<מאיר שטורך: הרי זה לא ילך, בנאדם יתחמק ולכן זו השיטה.
<מאיר שטורך: מגיע בנאדם, דופק בדלת, שם את הרגל, בלשון המעטה, הוא שם בעצם את הרגל בתוך הדלת וקשה ממש להיפטר ממנו כי זו השיטה היחידה בגלל שזה בכפייה, בגלל שזה, זאת אומרת שהכול מעגל קסמים כזה, שכל השיטה הזאת דפוקה ולא מתאימה בכלל לא לעידן המודרני ולא בעניין של פרטיות וזכות יסוד של אנשים במקומות דמוקרטיים וחופש הפרט וכדומה.
ישראל אייכלר: אתה כותב פה, וסליחה שאני מקדם אותך הלאה.
ישראל אייכלר: אתה כותב פה שהם ביקשו ממך קבלות והמצאת מסמכים - - -
<מאיר שטורך: נכון, במשך תקופה לרשום כל קנייה, מסטיק, קוקה קולה, מזגן - - -
ישראל אייכלר: לשמור על הקבלות בפועל?
<מאיר שטורך: ולשמור על קבלות ולהביא הכנסות, להמציא הכנסות, תלושים, בנקים, נכסים, כאילו אני עכשיו הולך להוציא משכנתא שצריך להכין המון דברים.
<מאיר שטורך: זה חתיכת שיעורי בית, אני צריך גם שעורי בית שלמים על כל ההכנסות ועל הכול ומי יודע בכלל מה קורה איתו?
<מאיר שטורך: להתחיל להוציא תלושים מפה ומשם, כל ההכנסות, ניירות ערך, כל הדברים שיש.
<מאיר שטורך: רוצים ליצור תמונה של המצב הכלכלי וכדומה כל הדברים.
<מאיר שטורך: אני חושב שזה לא מוצדק, זה לא פייר ובסופו של דבר התוצאה היא לא תוצאה טובה כי אנשים בעצם זורקים כמה פרטים ולך תבדוק את זה.
<מאיר שטורך: לא מקבלים בסופו של דבר תוצאה, אז מה עשינו.
ישראל אייכלר: חבר הכנסת סעדי רצית לדבר בעניין הזה.
ישראל אייכלר: אני גם הבנתי שיש לך בעיה בעובדה שחברות הסלולריות נותנות את הטלפונים.
אוסאמה סעדי: אנחנו הגשנו בקשה לקיום דיון מהיר בוועדת ביקורת המדינה בעקבות החשיפה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עם חברות הסלולר, נותנים להם מידע, מקבלים מהם מידע שזה פגיעה בפרטיות.
אוסאמה סעדי: זה אושר לנו היום בנשיאות הכנסת.
ישראל אייכלר: קיבלת תלונות על זה?
ישראל אייכלר: למשל.
אוסאמה סעדי: שאנשים, נותנים להם את המספרים שלהם ואת הכתובות ודברים כאלה.
אוסאמה סעדי: זה גם פורסם ב"כלכליסט" - -
<שלומי גוליאן: אני גם יכול לאשר את זה.
אוסאמה סעדי: לכן אנחנו פנינו - - -
<שלומי גוליאן: תיארתי לעצמי שזה איך שהוא ישתלט פה.
ישראל אייכלר: כן, למרות שהנושא הוא הרבה יותר עקרוני וכללי, אבל זה ספציפי.
אוסאמה סעדי: לכן הנושא הזה, מאחר והוא אמור לדון בקרוב בוועדה לביקורת המדינה, אז נשאיר את זה לדיון שיתקיים בוועדה לביקורת המדינה, אבל זה מאוד - - -
ישראל אייכלר: מה זה שייך לביקורת המדינה אם על פי חוק מותר לבקש, מה זה שייך לבדוק בביקורת המדינה?
אוסאמה סעדי: אני אומר שפה על פי "פקודת הסטטיסטיקה", אני מניח שעל זה יסתמכו.
ישראל אייכלר: מיד היועצת המשפטית תתייחס.
אוסאמה סעדי: על זה הסתמכו שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה יכולה לבקש, רשאית לבקש ולקבל מצדדי ג' נתונים, אבל בכלל אני חושב, שכאשר אנחנו מגיעים לרמה של פגיעה בפרטיות ויש כאן שיקולים ואיזונים כמו העניין שכל מה שאנחנו עושים לאזן בין ביטחון לבין ערכים אחרים לזכויות אחרות למשל, אז צריך לאזן.
אוסאמה סעדי: גם פה אני חושב שצריך לאזן ולעשות את זה תמורת 3,000 שקל ולקנות קבצים או לא לקנות קבצים ב-800 שקל, ב-2,000 שקל או ב-3,000 שקל – אין מותר.
אוסאמה סעדי: לפי החוק זכאים לקבל אז לא צריך לשלם שקל אחד כי זו זכותם על פי חוק לדורש ולקבל.
<שלומי גוליאן: הפוך, אנחנו בדיוק בגלל הסיבה הזאת רצינו לקחת כסף, בגלל שאני מספק להם מידע.
<שלומי גוליאן: כמה שאפשר למתוח אותם לא לספק מידע.
ישראל אייכלר: למה שטורך לא יכול לשאול מה ש"רמי לוי" שואל?
ישראל אייכלר: שואל האזרח, למה שלא תשלמו לי מה שמשלמים ל"רמי לוי".
<שלומי גוליאן: אני אגיד משהו, אני מבחינתי באמת, אני מבחינתי בכלל לא לתת להם.
<שלומי גוליאן: אם יצא חוק אני אשלב ידיים יחד אתכם.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב, אני חושב שצריך לבדוק אפילו מבחינת היועץ המשפטי לממשלה אם באמת - - -
ישראל אייכלר: יש לנו פה את היועצת המשפטית.
אוסאמה סעדי: אני מדבר שזה עניין של, עם כל הכבוד ליועצת המשפטית - - -
ישראל אייכלר: אתה חושב שזה משהו פלילי פה?
אוסאמה סעדי: אני אומר שיכול להיות שישנה פרשנות שהיא פרשנות לא ראויה ומנצלים סעיף שהוא אולי סעיף שהלשכה המרכזית באמת צריכה לקבל נתונים, אבל פה יש פגיעה בפרטיות.
אוסאמה סעדי: אני מבין שפונים לאנשים ועושים סקר על מנת לדעת למשל: הוצאות ממוצעות, הכנסות ודברים כאלה.
אוסאמה סעדי: קודם כל אי אפשר לחייב את האנשים האלה לשתף פעולה עם זה.
אוסאמה סעדי: לכל אחד יש את הזכות להגיד 'אני לא רוצה'.
אוסאמה סעדי: אי אפשר לבוא לאנשים האלה בלי תיאום ולהתחיל לחדור לחיים הפרטיים שלהם.
אוסאמה סעדי: אני חושב שזה מאוד חמור.
אוסאמה סעדי: לכן, טוב שאדוני היושב ראש מקיים את הדיון הזה ושנשמע את העמדה.
ישראל אייכלר: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור ואת התשובות של משרד המשפטים, של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ושל כולם, אני רוצה להביא עוד פנייה של אישה שלא יכלה לבוא לפה.
ישראל אייכלר: היא מספרת: "לפני כחודש התייצב בדלתי סוקר מטעם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והוא טען שעליתי במדגם" זה כמו שאמרת, הוא אף פעם לא זוכה, אבל בזה זכה.
ישראל אייכלר: "לפני כעשור גם עליתי במדגם, שיתפתי פעולה, מסרתי פרטים אישיים" ולדבריה זה "כדי למנוע את הישנות הופעתי במדגם".
ישראל אייכלר: כי אמרו לה שאם היא פעם תהייה אז היא יצאה ידי חובתה.
ישראל אייכלר: "אין ביכולתי היום לשתף פעולה עם הלשכה.
ישראל אייכלר: הסברתי את זה לסוקר ולמרות זאת הגיע מכתב איום על חובתי לשתף פעולה ולא אני צפויה למאסר.
ישראל אייכלר: בהמשך פניתי ללשכה במכתב והסברתי את מצבי עם העתק למשרד המשפטים פניות הציבור.
ישראל אייכלר: קיבלתי מהלמ"ס תשובה נוספת המאיימת על" כלשון החוק וכדומה.
ישראל אייכלר: "בנוסף אמרו שהם מאחלים לי בריאות ויחזרו אלי כעבור זמן".
ישראל אייכלר: ממשרד המשפטים ענו: "כי הגורם אליו פניתי יענה.
ישראל אייכלר: היום אני אחרי אירוע מוחי, מחלות רבות, מועמדת לניתוח עמוד שידרה, סוכר ומצב בריאות, יש לי נכות מהביטוח לאומי, נאלצתי לרדת לשלושה ימי עבודה.
ישראל אייכלר: אנא מכם הסירו את שמי מהמדגם.
ישראל אייכלר: אני לא יכולה לשתף פעולה וללא יכולת להגיע לערכאות.
ישראל אייכלר: היום במצבי אני חייה לבד, לא מכניסה אדם זר לביתי אלא אם מדובר בטכנאי שהזמנתי אותו.
ישראל אייכלר: לא אכניס אף עובד לשכה הביתה.
ישראל אייכלר: מקווה שתוכלו לעזור לי ולמנוע את המשך הפארסה.
ישראל אייכלר: החוק הוא דרקוני ויש לשנתו.
ישראל אייכלר: ב-2013 עבר בקריאה טרומית, ומה הלאה?
ישראל אייכלר: לא יתכן שאנשים נשארים זקנים ומחוסרי גפיים יעמדו - - - לעיתים כי פרטיותם חשובה להם יותר מכל.
ישראל אייכלר: תודה רבה גברת חותי".
ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לבקש ממשרד המשפטים.
ישראל אייכלר: מי נמצא ממשרד המשפטים?
ישראל אייכלר: תסבירי לי את ההיגיון בחוק החודרני הזה.
<צילי נאה: אני צילי נאה, מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
<צילי נאה: אני חושבת שאולי על הפניות הפרטניות יהיה נכון יותר לשמוע את הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה קודם, לגבי ההתנהלות של הסוקרים והשאלות המקצועיות.
<צילי נאה: אני יכולה לומר באופן כללי, קודם כל אני אקדים ואומר שהרפרנטית שמטפלת ספציפית בנושא של הלמ"ס נבצר ממנה להגיע.
<צילי נאה: לנו היה מאוד חשוב לשלוח נציג, ולכן אני הגעתי.
<צילי נאה: אני יכולה לומר שוב שהפקודה, יתקן אותי היועץ המשפטי של הלשכה אם צריך, בעצם הפקודה משקפת איזה איזון בין אינטרס ציבורי מאוד מאוד חשוב לבין זכויות הפרט.
<צילי נאה: אפשר להרחיב על זה אחר כך.
<צילי נאה: היה איזה תיקון בקנה שהוסכם עליו וצריך להבין איפה הוא עומד כרגע לאור ההתפתחויות של היום.
<צילי נאה: אני מציעה שאולי נציגי הלשכה ירחיבו ואם צריך אני אמשיך.
<צילי נאה: אני אומרת שוב, היא איזה תיקון בקנה, אבל צריך להבין מה קורה איתו לאור ההתפתחויות.
ישראל אייכלר: אבל מה עמדת משרד המשפטים, אתם תתמכו בשינוי החוק, למשל שלא יהיה מאסר ולא פלילי ודברים כאלה.
ישראל אייכלר: אולי צריך קנס של 100-200 שקל?
<צילי נאה: אני קטונתי אם להגיד עכשיו את עמדת משרד המשפטים לגבי איזו שאלה שלא קיבלנו אותה מסודר.
<צילי נאה: אני רק אגיד לגבי התיקון שנציגי הלמ"ס ירחיבו עליו ספציפית.
<צילי נאה: היה איזה מתווה שסוכם עליו שגם אנחנו כמובן הסכמנו עליו יחד עם נציגי הלשכה.
ישראל אייכלר: בסדר, אנחנו נבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה.
ישראל אייכלר: <ורד קירו זילברמן:> אני רוצה כמה מילים.
ישראל אייכלר: מדובר על "פקודת הסטטיסטיקה" שהיא פקודה משנת 1972.
ישראל אייכלר: קודם כל, זה דבר חקיקה לכל הדעות, הוא דבר חקיקה ישן.
ישראל אייכלר: מאיזו שנה?
ישראל אייכלר: <ורד קירו זילברמן
ישראל אייכלר: :> משנת 1972 ושלא היו הרבה תיקונים בדרך.
ישראל אייכלר: הוא באמת מסדיר את כל הנושא.
ישראל אייכלר: מאז הנושא של הגנת הפרטיות, אין ספק, הוא עבר כמה וכמה שינויים.
ישראל אייכלר: מכאן הגיעה השאלה של כבוד יושב ראש הוועדה לגבי עמדת משרד המשפטים והאם האיזונים שנכנסו בפקודה משנת 1972 מתאימים למצב הנוכחי כיום.
ישראל אייכלר: לגבי הנושא של עבודת הסוקרים, אני חייבת להגיד, אני חיפשתי, לא ראיתי איזה דבר חקיקה או חקיקת משנה שקובעת באמת אמות מידה להתנהלות.
ישראל אייכלר: כמו שאמר הפונה, באמת מדובר פה בחדירה לפרטיות מה גם שיש לה את העגונים והצידוקים שלה.
ישראל אייכלר: מן הראוי היה למצוא אילו התוויות או אמות מידה לפעולות.
ישראל אייכלר: אולי תוכל הלשכה לפרט אם באמת יש הנחיות, יש נהלים, איך הדברים האלה נעשים.
ישראל אייכלר: האם יש באמת דברים מוסדרים בעניין הזה.
ישראל אייכלר: יכול להיות שראוי שהדברים האלה יעלו במדרג החקיקה לאור הנושא של שמירת על זכויות הפרט.
ישראל אייכלר: לגבי הצעות החוק, אני אזכיר ואומר שהיו כמה וכמה הצעות חוק במהלך השנים, גם הצעת חוק של כבוד היושב ראש, שבאה לתקן את הנושא של הקטנת הענישה או העבירה, שלא תהייה עבירה פלילית על מי שמסרב לשתף פעולה, זה הדבר היחיד.
ישראל אייכלר: לגבי הצעת חוק של חבר הכנסת ינון מגל, אם איני טועה בוועדת שרים הובעה תמיכה, אבל היא לא עברה את שלבי החקיקה, כרגע לא ברור מה יהיה.
ישראל אייכלר: גם הצעת החוק של כבוד היושב ראש מדברת על הורדת הסעיף הפלילי והפחתת העונש למינימום אפשרי.