GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נירית סעדון: כלומר, ילד שקוגניטיבית הוא בסדר הוא יכול לצאת מהבית.
<נירית סעדון: אני אפילו לתאר את הסיטואציה כשהיא אומרת, 'תנו לנו את הואוצ'ר'.
<נירית סעדון: כשהילדים האלה יוצאים לשבועיים חופשה, באמת נוכל עם הסכום של הואוצ'ר לתת לו שבועיים שיהיו בשבילו הנאה ובשבילנו מנוחה, עזרה.
<תמר שי: אני מארגון "קשר" ואימא לילדה בת ארבע עם פיגור קשה.
<תמר שי: אני מבקשת לומר משפט אחד.
<תמר שי: לארגון קשר" מגיעים מאות פניות בתקופה הזאת עם הסיפור של השבועיים באוגוסט.
<תמר שי: הילדים הם מאוד מאוד מורכבים, להורים אין להם באמת את השבועיים האלה.
<תמר שי: כל הורה שמגיע אלינו זה אחרי שהוא פנה לרווחה והרווחה השיבה לו שאין מקום.
<שלומית אבינח: באיזה מקום?
<תמר שי: זה כללי, זה ארצי.
<תמר שי: אומרים להם שלשבועיים של אוגוסט צריך להיערך.
<תמר שי: כלומר, אתם יכולים להיערך עכשיו לשנה הבאה כי לשבועיים של אוגוסט הקרוב אין מקום.
<תמר שי: ההורים פשוט נמצאים במצוקה מאוד קשה מהשבועיים האלה.
<תמר שי: הם מבועתים.
סופה לנדבר: בבקשה נמשיך, אני מבקשת מהדוברים לא לחזור על הדברים אלא לעלות דברים שלא שמענו.
<נעמי מורביה: יש לי שתי בקשות צנועות.
<נעמי מורביה: הבקשה הראשונה היא שקיפות.
<נעמי מורביה: מאחר ומדובר על תקציב לכ-35 אלף ילדים.
<נעמי מורביה: אלו נתונים שדפנה מסרה לי.
<נעמי מורביה: כ-3,000 ילדים מנצלים את הזכות הזאת, כלומר עשירית.
<נעמי מורביה: במסגרת השקיפות הייתי מבקשת מהוועדה להנחות את כל הגורמים לדווח בדיוק מה גובה התקציב שהם קיבלו ובכמה השתמשו.
<נעמי מורביה: במה שלא השתמשו להחזיר.
<נעמי מורביה: , אני בטוחה שאם הם יהיו חייבים להחזיר ולא לעשות בזה שימושים אחרים זה יגיע לאן שזה צריך להגיע.
<נעמי מורביה: הבקשה השנייה שלי היא במסגרת תפקידי כיושבת ראש מאבק הנכים וכנציגת פורום ארגוני הנכים.
<נעמי מורביה: מדובר במגוון רחב של לקויות, לא יכול להיות שרק, כמו שסבתא שלי אומרת, מי שבוכה יונק.
<נעמי מורביה: לא יכול להיות שרק לקויות מסוימות מסוגלות לא לוותר, להגיע ולממש את הזכאויות ושלקויות, נקראה להן יותר צדדיות או פחות בולטות או מחלות יתומות, לא מסוגלות ולא יכולות לממש פסיק ממה שניתן להם על פי חוק.
<נעמי מורביה: <קריאה:> למה שלא תצטרפי לקריאה, שיפתחו נופשונים בכל הארץ?
<נעמי מורביה: זה נשמע שאני לא מבקשת?
<נעמי מורביה: אני מבקשת - -- <קריאה:> אין נופשונים.
<רויטל לן כהן: כי המדינה מחפשת ספקי שירות במקום לקחת על עצמה את האחריות.
<רויטל לן כהן: כל עוד נהייה תלויים בספקים המצב - - -
סופה לנדבר: אני מבינה את הכאב, אבל כדי להגיע למשהו כאן נמשיך לשמוע דברים נוספים.
<אבנר עורקבי: המנכ"לית שלי כבר דיברה.
<אבנר עורקבי: אני חושב שצריך למצוא את הפתרונות לעניין הנופשונים כי כבר חבר הכנסת אורי מקלב כבר דן בזה בכנסת הקודמת וגם בכנסת שקדמה לה.
<אבנר עורקבי: נדמה לי שגם את היית כיושבת ראש הוועדה.
<אבנר עורקבי: אנחנו עדיין טוחנים מים.
<אבנר עורקבי: פשוט טוחנים מים.
<אבנר עורקבי: צריך להגיע למעש, לתכלס, אם לא יהיה תכלס, חבל שהגעתי לכאן.
<כרמל אבנד: אני מאלו"ט, אגודה לאומית לילדים אוטיסטים.
<כרמל אבנד: אנחנו גורם שמפעיל נופשונים רק לאוכלוסייה האוטיסטית.
<כרמל אבנד: לצערי הרב, מכיוון שהתעריף לא מספיק אנחנו נותנים לחלקיק קטן.
<כרמל אבנד: יש לנו ביקוש לקראת השבועיים של סוף אוגוסט.
<כרמל אבנד: הביקוש הוא אדיר והיכולת שלנו לתת מענה היא קטנטנה.
<כרמל אבנד: אם לא יכפלו את התעריף לא יכנסו עוד גופים וחבל.
<כרמל אבנד: רוב האוטיסטים אפילו לא מגיעים למימוש של יום נופשון אחד בשנה.
<כרמל אבנד: וחבל.
<יפה צישינסקי: אני אימא לילדה בת 18, אני גרה בעמנואל.
<יפה צישינסקי: עם כל הקושי, והקושי לא קטן כי היא לא עושה שום דבר בכוחות עצמה, הקושי הבירוקרטי סביב קבלת הנופשון והזורע המבצעת, "עזר מציון", והדיווחים מכל הכיוונים מקשים.
<יפה צישינסקי: ברשות הוועדה, אם ניתן לבקש איזו הקלה בזה כדי שזה יהיה בצורה מסודרת וחלקה, זה גם יקל עלינו.
<ויויאן אזרן: שלום לכולם, אני מנהלת שירות קהילה באגף למוגבלות שכלית התפתחותית.
<ויויאן אזרן: נמצאים אתנו פה עוד מספר נציגים של משרד הרווחה.
<ויויאן אזרן: נמצאת ליליאן שהיא משירות האוטיסטים, נמצאת כאן גלית גבע שהיא מנהלת שירות קהילה בשירות שיקום בקהילה של אגף השיקום.
<ויויאן אזרן: נמצאת כאן המפקחת הארצית הדס ועוד מפקחת ארצית הילה.
<ויויאן אזרן: שתי המפקחות הארציות אחראיות על התחום של הנופשונים.
<ויויאן אזרן: קודם כל כדי להסביר ליושבת הראש למה קיבלת שלוש תשובות.
<ויויאן אזרן: חשוב לדעת, אנחנו במשרד מנסים לעבוד בצורה אינטגרטיבית.
<ויויאן אזרן: הכוונה שלנו לעבוד בסופו של דבר כמינהל נכויות.
<ויויאן אזרן: אבל עדיין אנחנו עובדים בשלושה אגפים.
<ויויאן אזרן: עדיין יש אגף למוגבלות שכלית, אגף שיקום ושירות של האוטיסטים.
<ויויאן אזרן: לכן מתוך חשיבות של העניין ניתנו תשובות לשאלות על ידי כל אגף בנפרד, אבל אנחנו כאן כדי לענות על הכול.
סופה לנדבר: אתם לא מסוגלים לאחד את הדברים?
<ויויאן אזרן: אנחנו איחדנו אותם ואנחנו ניתן תשובות.
<ויויאן אזרן: העקרונות הם עקרונות זהים, אבל הביצוע, התוצאות והעבודה ודרכי הפעולה הן פעולות שונות.
<ויויאן אזרן: גם אתם תסכימו שלא כל הילדים זהים ולא כל הילדים שווים ולכן יש ניואנסים שונים של כל אגף ואגף.
<ויויאן אזרן: ברשות
<ויויאן אזרן: כם אני אתייחס קודם כל לנתונים של שלושת האגפים מבחינת מספר ימים.
<ויויאן אזרן: אנחנו מדברים על מספר לינות שיש לנו במשרד.
<ויויאן אזרן: לאגף למוגבלות התפתחות שכלית יש 24 אלף לינות בשנה.
<שלומית אבינח: זה מכסה.
<ויויאן אזרן: זה לא מכסתי וזה לא על פי חוק, אם זאת השאלה, זאת לא מכסה.
סופה לנדבר: תסבירו לי, אם זה 30 אלף ילדים, שעל פי קריטריונים מגיע להם - - -
<ויויאן אזרן: אני לא אמרתי 30 אלף ילדים.
סופה לנדבר: ככה אמרו לוועדה.
סופה לנדבר: תתקנו.
סופה לנדבר: רבותיי, כמה ילדים יש בשלושת האגפים האלה שמגיע להם נופשון?
<גלית גבע: אני גלית גבע, מנהלת השירות לשיקום בקהילה.
<גלית גבע: היום יש לנו 7,000 ילדים שקיבלו את השירות במהלך שנה.
סופה לנדבר: 7,000 זה המספר של אלה שקיבלו.
סופה לנדבר: אבל אני שואלת על המספר הכולל.
סופה לנדבר: שוב, כמה זכאים לנופשון הזה על פי הרשימה?
<ליליאן שפרן: אני אוכל למסור לגבי השירות שלנו.
<ליליאן שפרן: קודם כל זה לא רק ילדים, באופן עקרוני.
<ליליאן שפרן: אצלנו זה מגיל 3 עד 99.
<ליליאן שפרן: אני לקחתי את מספר המוכרים שהם 11 אלף איש פחות הדיור, זה יוצא כ- 9,300 איש שבעיקרון זכאים לנופשון.
<ליליאן שפרן: אלו אוטיסטים שמוכרים מגיל 3 עד 99 שגרים בבית.
סופה לנדבר: באגף השני כמה זכאים?
<גלית גבע: אגף השיקום מטפל בילדים עד גיל זקנה.
סופה לנדבר: כמה זכאים?
<גלית גבע: זה יכול להגיע לעשרות אלפים.
סופה לנדבר: אתם יודעים למה אני שואלת?
סופה לנדבר: מפני שאחרי שביקשנו הגיע לוועדה המידע על מספר הזכאים, לפי הרשימה זה שמגיע ל-30 אלף.
סופה לנדבר: זה המספר של הזכאים, לא של מי שמקבל.
סופה לנדבר: זה נכון או לא נכון?
<קריאה: אפילו יותר, 35 אלף עומדים בקריטריונים.
<קריאה: גם זה לא נכון כי לא כולם רשומים ברווחה ולכן הם לא יודעים עליהם בכלל.
<רויטל לן כהן: זה בדיוק חלק מהעניין, רק אם אתה רשום ברווחה.
סופה לנדבר: אני מבקשת לקבל את מספר הילדים שהם זכאים לשירות הזה לפי הרשימה.
סופה לנדבר: את אומרת שזה בסביבות 30 אלף.
סופה לנדבר: אם כן כמה קיבלו את השירות?
סופה לנדבר: 7,000.
סופה לנדבר: מתוך ה- 30 אלף רק 7,000.
סופה לנדבר: אנחנו קיבלנו מספר שהוא עוד פחות.
סופה לנדבר: מה קורה עם יתר הילדים?
<ליליאן שפרן: האוטיסטים מקבלים.
סופה לנדבר: למה יתר הילדים לא קיבלו?
<ליליאן שפרן: לא כל הורה רוצה להוציא לנופשון, מכלל הזכאים לא כולם רוצים.
<ליליאן שפרן: בעבר נפגשתי עם הורים לילדים צעירים, הם לא מוכנים להוציא לנופשון, אולי הרעיון של משפחה יותר טוב.
<ליליאן שפרן: אבל לנופשון, שהוא מעבר מהבית למסגרת, הורים לילדים צעירים מתקשים להוציא וזה בסדר גמור.
<ליליאן שפרן: הסיבה השנייה שאני מסכימה עם תמי, זה סיפור של הנגישות על כך שאין לנו מספיק נופשונים בפריסה ארצית.
<ליליאן שפרן: אף הורה לא ייקח את הילד שלו לנופשון בחיפה כשהוא גר בתל-אביב
סופה לנדבר: אז למה לא לתת להם ואוצ'ר?
<ליליאן שפרן: אני מציינת כרגע, שהבעיה היא נגישות ומספר המפעילים הקיימים להפעלת הנופשון.
<ליליאן שפרן: אני חושבת שאם היו יותר נופשונים, אם הייתה יותר נגישות יותר הורים היו משתמשים.
<ליליאן שפרן: אוכל לומר שאצלו בשירות לאוטיסטים הסיפור של התקציב בקטע היה שולי.
<ליליאן שפרן: ירושלים, מודיעין עילית ובית שמש, זו אוכלוסייה חרדית, שם יש יותר דרישה ולכן התקציב שם לא הספיק.
<ליליאן שפרן: אבל ברוב הרשויות, גם בשנת 2014 וגם השנה לא תהייה כל כך בעיה תקציבית כי קיבלנו תוספות בזכות הוועדה.
סופה לנדבר: מהו סך התקציב?
<ליליאן שפרן: לנו בשירות היה כ- 1.9 מיליון לשנה לנופשונים, השנה יהיה כ-2 מיליון.
סופה לנדבר: כמה נוצל?
<ליליאן שפרן: בשנה שעברה נוצל 1.9 מיליון.
<ליליאן שפרן: אני מתייחסת רק לאוטיסטים ורק לנופשונים, הורדתי את הקייטנות.
<קריאה: אני רוצה לנצל ואין נופשונים.
<ליליאן שפרן: לגבי האוטיסטים אני אומר דבר אחד, בהחלט במשך שנים רבות היה חוסר תקציבי כי הייתה לנו גדילה מאוד רבה.
<ליליאן שפרן: עכשיו יש וועדה בין-משרדית שדנה בהסדרת הטיפול באוטיסטים.
<ליליאן שפרן: במסגרת הזאת עשינו תקצוב, יש וועדה שמוגשת לממשלה עם תקצוב.
<ליליאן שפרן: לקחנו את כל הצרכים לכל הילדים, בהתייחס שאולי יהיה חוק.
סופה לנדבר: אני לא רוצה כאן רק על ילדים אוטיסטים או רק על ילדים כאלה ואחרים.
סופה לנדבר: אני רוצה את הסך הכול ולא מעניין לי.
סופה לנדבר: תלכו, תאספו נתונים ותחזרו.
סופה לנדבר: השבוע נקיים עוד וועדה.
<רויטל לן כהן: תגידו מה עושים כדי להרחיב את המענים האלה?
<רויטל לן כהן: תגידו.
סופה לנדבר: תתנו לי לנהל, אני ניהלתי במשך שש שנים את המשרד לקליטה ועלייה והוא הגיע למצב טוב.
סופה לנדבר: אני רוצה שתחזרו לשר ותגידו שהוועדה דורשת לאחד את האגפים כי אנחנו צריכים כתובת אחת ולא מיליון כתובות.
סופה לנדבר: אני לא רוצה שעם הילדים וגם עם הורים יהיה פינג-פונג, תלכו תחזרו, תלכו תגיעו, תקבלו לא תקבלו.
סופה לנדבר: לא מגיע להם היחס הזה.
סופה לנדבר: בבקשה חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: את מנהל את הדיון הזה שהוא דיון מאוד מאוד חשוב.
אורי מקלב: אם מישהו רואה את הכותרת שלנו לסדר היום: "נופשונים לילדים בעלי צרכים מיוחדים" הוא בוודאי יחשוב שמדובר כאן על איזה אקסטרה.
אורי מקלב: לא מודבר כאן על כך שרוצים לתת ארטיקים בקיץ.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על דברים לנפש, זה החמצן המעשי שנתונים להורים האלה, לא רק להורים אלא גם לאחים באותן משפחות.
אורי מקלב: לפעמים האפשרות לצאת לחופשה של ההורים עם הילדים האחרים בלי הילד המיוחד שלהם נותנת את הכוח לכל השנה.
אורי מקלב: אני רואה שלא מעט הורים מתחננים לזה וזה יותר מכסף.
אורי מקלב: לכן שאנחנו נמצאים במצב שאין לנו מענה זה דבר כואב מאוד.
אורי מקלב: לא סתם דנים על זה כעת תוך חודשי יולי-אוגוסט, אנחנו רואים שהדבר נדרש גם לפני החגים ואנחנו נתקלים בזה בצורה גבוהה.
אורי מקלב: הנושא שיש רשויות שיש בהן יותר דורשים אל מול רשויות אחרות שאין שם ניצול, את זה צריך לבדוק - - -
<קריאה: מה זאת אומרת "עושים", במודיעין עילית אין.
סופה לנדבר: זה שיש ילדים שלא מקבלים, הרשות המקומית וסליחה שאני אומר, הנושא הזה הוא כמעט החצר האחורית שלה.
סופה לנדבר: צריך פקיד ייעודי שיטפל בזה ושידרוש את התוספת לתקציב.
סופה לנדבר: זה לא בכדי.
סופה לנדבר: הפניות מגיעות אלינו.
סופה לנדבר: אני חושב שתוספות תקציב שרשות אחת מקבלת, אם היא לא נותנת אז צריך לעשות הלימה בין הרשויות.
סופה לנדבר: בזה אני חושב נעשה טוב להורים, טוב למשפחה וטוב לאחים.
סופה לנדבר: יש משפחות שבאמת לא יכולות לנצל את זה, יש משפחות כאלה.
סופה לנדבר: אתם יודעים, אתם הגוף המקצועי שיודע לזהות אותם.
סופה לנדבר: צריך שאותן משפחות שרוצות ואינן יכולות גם עם הסכום הזה, צריך לראות איך נותנים להם.
סופה לנדבר: אולי לחבר אותם לארגונים, לעשות וועדת חריגים שתאפשר להם.
סופה לנדבר: למשפחות האלה זה נותן את הכוח לעבוד עם הילדים האלה כל השנה.
<גלית גבע: חשיבות השירות הזה ברורה לנו, אנחנו רואים בו כאחד השירותים, כמו שאמרתם, שהוא אוויר לנשימה, שזה נותן גם איזו התייחסות להורים שיכולים להתייחס לפרק זמן מסוים לעצמם, לשאר התא המשפחתי - - -
<קריאה: גם לעבוד.
<קריאה: אני רק רוצה לעבוד.
<גלית גבע: ולאפשר באמת איך שהוא שיגרה, חיים עם עבודה, זה ברור לכולנו.
<גלית גבע: אם נכנס היום למספרים, אנחנו מדברים על כך שהתקציב הכולל היה בסביבות 11.5 מיליון שקל לנושא של הנופשונים.
<גלית גבע: זה חיבור של שיקום, אגף מש"ה (מוגבלות שכלית התפתחותית) - - - ככה קוראים להם, זה הכבוד של הילדים ואנחנו מעירים, מעירים ומעירים וקוראים להם "מש"ה".
<קריאה: "משה רבנו", ככה מתייחסים לילדים שלנו ברווחה.
<גלית גבע: שמענו, הנושא טופל.
<גלית גבע: אנחנו מבקשים להגיב.
<גלית גבע: תודה.
<גלית גבע: אנחנו מדברים כאן על תקציב בסביבות של 11.5 מיליון שקל בשנה האחרונה.
<גלית גבע: זה אומר 38.5 אלף לינות.
<גלית גבע: זה לא מספיק, נכון.
<גלית גבע: בבקשות לתקציב 2016 מתוך בקשה כוללת של המשרד של 2.28 מיליארד שהמשרד ביקש, אנחנו ביקשנו תוספת מאוד - - -
סופה לנדבר: בבקשה לתת לה לסיים.
<גלית גבע: מבחינתנו באגף השיקום אין לי אפילו בוגר אחד, הרוב הם ילדים.
<גלית גבע: אין לי בוגרים בשירות הזה.
<גלית גבע: הרוב המוחלט הוא ילדים, אין כמעט בוגרים.
<גלית גבע: לבוגרים זה לא מתאים, הם לא מנצלים גם את ה-15 בגלל המצוקה התקציבית ושזה תלוי תקציב.
<גלית גבע: ולכן הרבה פעמים ישנם מצבים כמו למשל מודיעין עילית.
<גלית גבע: אני אוכל לומר שבאגף השיקום הייתה בשנים הקודמת וגם השנה דרישה לקבלת תוספת תקציבית, והם יקבלו תוספת תקציבית.
סופה לנדבר: מה סך התקציב ל-30 אלף?
<גלית גבע: כמה נדרש ל-30 אלף?
סופה לנדבר: כמה נדרש אני יודעת, 154 מיליון.
סופה לנדבר: כמה קיים?
<ויויאן אזרן: כמו שאמרתי כרגע, 1.5 מיליון זה התקציב הקיים היום.
<ויויאן אזרן: בנושא התעריף, חשוב להגיד שההערה שעלתה כאן לגבי התעריף גם היא מטרידה אותנו.
<ויויאן אזרן: גם אנחנו במסגרת הבקשות לתקציב 2016 ושל השנים הבאות מנסים לעשות שני דברים.
<ויויאן אזרן: האחד, לעשות התאמה של התקציב גם לפי רמות תפקוד של הילדים, משום שלא תואם ילדים סיעודיים לילדים שהם ילדים אחרים.
<ויויאן אזרן: לכן אנחנו כן הולכים לעשות בוועדת התעריפים איזו התאמה של התעריף.
<ויויאן אזרן: חשוב לנו גם להגיד לכם, נכון מה שאת אומרת לגבי הרשויות המקומיות, אני בהחלט מסכימה שהרשות המקומית, יש רשויות מקומיות שמרגישות אחריות ונותנות מבנים ועושות.
<ויויאן אזרן: אבל עדיין, רק לאגף מוגבלות שכלית התפתחותית יש, נכון להיום, 44 מסגרות נופשון בכל הארץ.
<ויויאן אזרן: 44 מסגרות.
<ויויאן אזרן: אנחנו גם עשינו מכרז חדש, חשוב לי להגיד את זה גם ליושבת ראש, עשינו מכרז חדש, קיבלנו 100 הצעות.
<ויויאן אזרן: 100 הצעות כרגע של מסגרות.
<ויויאן אזרן: כעת אנחנו נמצאים בדיוק בשלב של בדיקה של כל המסגרות.
<ויויאן אזרן: למה אני אומרת את זה, כי חלק גדול מהמסגרות יוכלו להיות סמלים תואמים לאוטיסטים ולשיקום.
<ויויאן אזרן: אנחנו מודעים לכך שאנחנו על פי חוק.
<ויויאן אזרן: אנחנו בהרבה מקרים הולכים בראש המחנה.
<ויויאן אזרן: אנחנו כן נאפשר כמו שאפשרנו פה בירושלים וכמו שיש היום סמלים תואמים.
סופה לנדבר: למי פונים?
סופה לנדבר: כתובת.
<ויויאן אזרן: הכתובת שיש לה את רשימת כל הנופשונים עם רמות התפקוד, כי לא כל הנופשונים מתאימים לכולם, מבחינתנו זה קודם כל ובראש וראשונה המחלקות לשירותים חברתיים.
<ויויאן אזרן: אין מה לעשות - - -
<דפנה אזרזר: למה לא כל הורה מקבל מה מגיע לו?
<דפנה אזרזר: במקום שהורה יצטרך לפנות לרווחה שהרווחה תפנה.
<דפנה אזרזר: הוא בכלל לא יודע שמגיע לו.
<דפנה אזרזר: למה הורים לא מקבלים ישירות את הרשימה?
<דפנה אזרזר: אני לא מצליחה להבין את זה.
<ויויאן אזרן: זה מופיע באתרים של הרווחה.
<דפנה אזרזר: מה אם מי שאין לו אינטרנט ולא יודע?
<דפנה אזרזר: זה חייב להיות נגיש.
<רויטל לן כהן: הילד שלי אובחן בגיל שנתיים וחצי והיום הוא בן 12, בחיים לא קיבלתי דף מאף אחד, מעולם.
<רויטל לן כהן: אתם יודעים מי הם הילדים, תשלחו להם בדואר.
סופה לנדבר: נכון, את צודקת מאוד.
סופה לנדבר: זאת תהייה דרישה של הוועדה לפניות הציבור.
<גלית גבע: האגף למוגבלות שכלית התפתחותית.
<גלית גבע: הילדים ורוב האוכלוסייה שמקבלת שירותים מוכרת והיא על פי חוק.
<גלית גבע: ישנה אוכלוסייה גדולה כמו האוכלוסייה של אגף השיקום, כמו אתם ציינתם חלקם גם לא מוכרים במחלקות לשירותים לחברתיים.
<גלית גבע: היום אנחנו כן פועלים במשרד על כל הנושא של הנגשת המידע של השירותים, בין אם זה בשירותים למשפחה ובכל מיני מקומות אחרים.
<גלית גבע: חשובה לנו הנגשת המידע להורים ולאנשים.
<גלית גבע: כל הנושא של הזכויות מופיע גם בשפות שונות.
<גלית גבע: כל הנושא של הזכויות, של הנגשת מידע זה דבר שבראש סדר העדיפויות שלנו כשירותים השונים בקהילה.
<גלית גבע: ברור מאוד שהנגשת המידע זה א' ב' בצריכת השירותים.
<גלית גבע: אנחנו כן רוצים לעודד, כן להראות דרישה ובהתאם לזה לדרוש את התקצוב הנדרש במלחמות שלנו אל מול האוצר ובגיוס המשאבים שלנו לשירותים השונים.
<גלית גבע: אין ספק שכל המחלקות לשירותים צריכים להעביר את המידע באופן שוטף לכל מקבלי השירות.
<גלית גבע: מבחינתו, הזרוע הביצועית היא המחלקה לשירותים חברתיים ואנחנו לא יכולים לדלג עליהן.
<גלית גבע: לכן, המידע הזה אמור להגיע מהמחלקה למשפחות שרשומות ולהם יש תיקים.
<גלית גבע: אנחנו נדאג ונראה איך אנחנו אכן יכולים להעביר את כל המידע שלנו.
<גלית גבע: אוכל לומר שלפחות באגף השיקום כל עובד שעובד, עובד רווחה, עובד של השירותים החברתיים שיושב מול מקבל שירות כזה או אחר, לו יש לו את כל הרשימה עם כל השירותים שהשירות נותן כולל אנשי קשר.
<גלית גבע: זאת על מנת לעשות את החיבור כמה שיותר מהר לאדם עצמו.
<גלית גבע: אין ספק שיש לנו כאן הרבה שירותים - - - יש לנו שירותים, שגם הספקים אמורים להביא ולהמציא את המבנים כמו מעונות יום שיקומיים וכדומה.
<גלית גבע: אנחנו נשמח שיהיו כמה שיותר מבנים שהרשות תוכל להקצות לטובת שירותים.
<גלית גבע: מבחינתנו זה מקבע ומיטיב את השירות.
<גלית גבע: אבל השירותים שספקים זכיינים נותנים, הם אמורים להביא אתם את המבנה, אין ספק שהנושא הזה הוא נושא חשוב.
<גלית גבע: אנחנו צריכים לפעול ולהמשיך לקדם אותו.
<גלית גבע: דובר כאן על תקציבים, אף שנה לא סיימתי את הסעיף הזה ביתרות, כל שנה הניצול הוא מקסימאלי ואני מבקשת תוספת.
<רויטל לן כהן: למרות שאני לא ניצלתי את הזכות כי אין מקום כאן בירושלים.
<רויטל לן כהן: אין מקום.
<גלית גבע: גם בשנה שעברה קבלתי בסוף השנה תוספת תקציבית לתקנה על מנת לסגור את השנה כי סיימתי בגרעון.
<גלית גבע: מבחינתי זה גם משהו שהוא צפוי לשנה.
<רויטל לן כהן: וזה מבלי שאני מעולם ניצלתי.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים להגיע כאן למשהו אחרת נעשה פינג-פונג.
<פיני קבלו: אני מבקש להבהיר, אנחנו כרשויות מקומיות או מנהלי רווחה, אנחנו בעצם מקבלים הוראות או הנחיות ממשרד הרווחה, אנחנו בעצם קבלנים.
<פיני קבלו: כל נושא של קביעה מי זכאי ומי לא זכאי עובר דרכם.
<פיני קבלו: אנחנו המבצעים.
<פיני קבלו: נשאלה השאלה אם נשאר כסף במוסדות רווחה.
<פיני קבלו: אנחנו עובדים מול משרד הרווחה.
<פיני קבלו: אנחנו מקבלים את הכסף רק אחרי שאנחנו מבצעים את הפעולה ולא לפני ולכן כספים לא נשארים אצלנו.
<פיני קבלו: מי שמכוון ושולח זה המשרד.
<פיני קבלו: אנחנו מכבדים את הקביעה של הרשות שעובדת מולנו.
<פיני קבלו: אנחנו מבצעים.
<פיני קבלו: מבנים, רשויות מקומיות שיש להן מבנים, אני לא חושב שיש ראש רשות שמתנכל לאוכלוסייה שלו.
<פיני קבלו: אם יש בעיה כזאת אני מוכן לבדוק.
<פיני קבלו: לא שמעתי.
<פיני קבלו: המשרד מוציא מכרזים למפעילים, הוא הפריט את השירות.
<רויטל לן כהן: הרשות לא יכולה לתת את השירות לבד, בכסף שאתם לא נותנים.
<רויטל לן כהן: אני אשים לרגע את הכובע של חברת מועצה.
<רויטל לן כהן: אתם משיתים על מועצות משימות כאילו יש לנו תקציב בלתי מוגבל.
<רויטל לן כהן: בבקשה, זה בסדר להגיד הרשות המקומית.
<רויטל לן כהן: אני מרשה לעצמי להגיד אפילו בשם ראש העיר שלנו, אנחנו מאוד נשמח לתת לתושבים שלנו את השירותים, אבל לא יכול להיות שאתם לא נותנים את החלק שלכם.
<רויטל לן כהן: זה האחריות של השלטון המרכזי.
<רויטל לן כהן: זו אחריות של השלטון המרכזי.
<רויטל לן כהן: למה, כי החוק החליט.
סופה לנדבר: לא שומעים אף אחד, אני לא רוצה צעקות כאן.
סופה לנדבר: אני מסיימת בסיכום - - -
<רויטל לן כהן: גברתי, אני אשמח אם אדון פיני קבלו ידבר עם הרשויות המקומיות שיאשרו ואוצ'רים.
סופה לנדבר: תרשו לי לסכם.
סופה לנדבר: אני דורשת ממשרד הרווחה רשימה של זכאים ורשימה של נופשונים.
סופה לנדבר: אני רוצה שאת כל מה שאני דורשת יהיה תוך שבוע בוועדה.
סופה לנדבר: אם לא נקיים ישיבה נוספת לפני הפגרה.
סופה לנדבר: פנייה למנכ"ל משרד הרווחה.
סופה לנדבר: מנכ"ל למוסד לביטוח לאומי.
סופה לנדבר: אם אין מנכ"ל משרד הרווחה קיים שר הרווחה והשירותים החברתיים שהוא ימצא למי להעביר.
סופה לנדבר: אני דורשת מכתב לכל הורה מכל ה-30 אלף הורים שזכאים לקבל את השירות.
סופה לנדבר: שכל אחד יקבל בבית מה הוא זכאי לקבל, כמה זכאי לקבל ומה האפשרויות שהמשרד מעמיד לו.
<רויטל לן כהן: תודה רבה מאוד.
סופה לנדבר: בגלל מחסור במספר הנופשונים ומקומות אני מבקשת ממשרד הרווחה לתת במקום נופשון אפשרות לקבל ואוצ'ר.
סופה לנדבר: אני חושבת שמגיע להורים האלה.
סופה לנדבר: לשר הרווחה בקשה להוסיף מקומות נופשונים כפי שביקשו כאן.
סופה לנדבר: אני מבינה שאוטוטו יש מכרז חדש, להרחיב את רשימת הנופשונים – זה מצב נדרש.
סופה לנדבר: אני מבקשת משר הרווחה לאחד ולעשות כתובת אחת ולא מיליון כתובות.
סופה לנדבר: אנחנו כוועדה, שולמית שהיא מומחית בעניין פנתה למשרד ולא הייתה יכולה למצוא כתובת.
סופה לנדבר: האחד אומר מספר כזה, השני אומר מספר שני והשלישי מספר שלישי.
סופה לנדבר: מהחשבון שאני עשיתי הטיפול ל-30 אלף כשמגיע לכל אחד עד 15 יום, מגיע סכום התקציב הכולל ל- 154 מיליון שקל.
סופה לנדבר: עם כל המיליונים שאתם מקבלים זה לא מגיע.
סופה לנדבר: נמסר לנו בוועדה שרק 10% מנצלים את הכסף הצבוע.
<קריאה: מה לגבי הורים?
<קריאה: פרט לאוטיסטים שזה 200 אלף שקל.
סופה לנדבר: רבותיי, זה מצביע על כך שצריכה להיות כתובת אחת ויחידה ולא מיליון כתובות.
סופה לנדבר: אתם צריכים לאחד.
סופה לנדבר: חשוב שנדע שיש כתובת אחת ושהאנשים יידעו להגיע למה שמגיע להם.
סופה לנדבר: דבר אחרון, הוועדה מבקשת שכאשר הורה מבקש לאפשר במקום 15 יום, לחלק את זה להורה ומלווה, כן לאשר את זה.
סופה לנדבר: זאת אומרת שבוע ימים במקום 15 יום, במקום שבועיים יהיה שבוע להורה עם מלווה.
סופה לנדבר: המשפחה תחליט מי ילווה את הילד.
סופה לנדבר: תוך שבוע ימים רוצים לקבל את התשובות לדברים אלה.
סופה לנדבר: תודה ולהתראות, הישיבה נעולה.
ישראל אייכלר: ברשות חברי הכנסת, הגב' סופה לנדבר שיזמה את הדיון, ברשות חבר הכנסת יואל רזבוזוב, שהוא חבר הוועדה לפניות הציבור, ברכות, ברשות הנוכחים אני רוצה לפתוח את הדיון בנוגע לפיטורי רופאים ותיקים ללא פנסיה מינימלית.
ישראל אייכלר: הייתה כתבה ואני חושב שחברת הכנסת לנדבר כבר ידעה את זה לפני הוועדה, ששלושה רופאים שעבדו 25 שנים כרופאים פוטרו שבוע קודם לכן ללא שום זכויות פנסיוניות.
ישראל אייכלר: משהו שלא יאומן אבל יסופר, וחברת הכנסת סופה לנדבר תספר לנו את זה.
ישראל אייכלר: מדובר ברופאים שעלו בשנות ה-90 כשהיו כבר בני 50 והועסקו בבית החולים בנהריה.
ישראל אייכלר: הם היום כבר בני 74, 78 ו-79 והם רוצים עוד להמשיך לעבוד ולהתפרנס.
ישראל אייכלר: חשוב לציין כי בתחילת עיסוקם לא היה חוק פנסיית חובה לכל העובדים ולכן הם לא צברו זכויות פנסיוניות, וגם בגלל שהם עלו מחוץ לארץ אז לא היו להם זכויות מפה והדבר הכי חמור, שהמשכורת שקובעת את הפנסיה, וזה כבר הופך את זה לנושא הרבה יותר כללי, זה משכורת הבסיס.
ישראל אייכלר: כל התורנויות של ימים ולילות שהם עשו לא נחשבים בפנסיה הזאת.
ישראל אייכלר: מעניין לשמוע איך באמת מתמודדים בכל הארץ בעניין הזה.
ישראל אייכלר: ידוע המצב הזה.
ישראל אייכלר: פה מדובר על שני דברים, יש מחסור ברופאים, אבל בעיקר בפריפריה והיות שאנחנו מדברים בבית חולים בנהריה, אז השאלה מדוע הם פוטרו והאם אי אפשר להעסיק אותם כי אנחנו יודעים, יש עכשיו קמפיין מאוד יפה, של המשרד לאזרחים ותיקים, שעובדים ותיקים שיוצאים לפנסיה הם אנשים עם הרבה ניסיון, שאין לצעירים, כך שאפשר עוד להשתמש בהם, ואנחנו ננסה לראות האם אפשר לאפשר לרופאים האלה להמשיך לעבוד בבית החולים ולהתפרנס בכבוד.
ישראל אייכלר: תשובה ממשרד הבריאות, אומרת לנו המנהלת, לא קיבלנו עד הרגע הזה.
ישראל אייכלר: אני מכבד את חברת הכנסת לנדבר להציג את הדברים.
ישראל אייכלר: אולי נאפשר לרופאים?
סופה לנדבר: תיתן להם להגיד.
ישראל אייכלר: לפי הכלל שלנו בדרך כלל, היות שזו ועדה לפניות הציבור ראשונים פותחים הפונים.
ישראל אייכלר: הפונים הם ד"ר רוזה מיכלין, ד"ר יעקב צ'ובניק וד"ר ריטה אלפרין.
ישראל אייכלר: אתם תקבעו את הסדר.
<רוזה מיכלין: אני באתי לארץ בשנת - - - היה לי ותק עבודה ברוסיה של 30 שנה וקיבלו אותי קודם להסתכלות בבית חולים נהריה חצי שנה, אחר כך הגיעו לשלב א', דיפלומה ישראלית וכמה שנים עבדתי במלגה, כמו עולים חדשים, נתנו לי מלגה, סכום קטן, וכמה תורנויות.
<רוזה מיכלין: אז המלגה הייתה כאילו עבודה שנייה והורידו 50%, קיבלנו משהו כמו 500 שקל בחודש ועבדנו כל יום 8 שעות.
<רוזה מיכלין: הרבה שנים לא נתנו לנו אפילו כסף לנסיעות.
ישראל אייכלר: סליחה שאני מפריע, אני רוצה להבין.
ישראל אייכלר: רופא בישראל שעובד 8 שעות, עד כמה שידוע לי, לא מקבל 1,500 שקל, איך העסיקו אותך ב-1,500?
<רוזה מיכלין: לא היה לי - - -
<לאוניד אידלמן: אם כבוד היושב ראש יאפשר לי אחר כך אני אתן סקירה כללית אז יכול להיות שהמצב יהיה הרבה יותר ברור.
<רוזה מיכלין: אני הייתי כל הזמן בהסכמים עם ההנהלה, נתנו לי הסכם כל חצי שנה, כל כמה חודשים, עד השנה האחרונה, הסכם עד סוף שנה.
סופה לנדבר: תורן חוץ.
<רוזה מיכלין: כן, תורן חוץ.
<רוזה מיכלין: אני כל הזמן מקבלת ממשכורת ממשרד הבריאות.
<רוזה מיכלין: משרד הבריאות זה משרד ממשלתי, אבל לא נתנו לי קרן פנסיה, למרות שאני מקבלת משכורת ממשרד הבריאות.
<רוזה מיכלין: רק משנת 2008, כשהתחילו לתת לכולם קרן פנסיה גם אנחנו כמה שנים קיבלנו, כסף קטן, אחר כך הם יסדרו את זה.
<רוזה מיכלין: אז אין לנו - - - מקבלים שנתיים אולי קצת יותר פנסיה.
<רוזה מיכלין: גם אין לי משכורת בסיסית, מה שאני מרוויחה אני עובדת, בדרך כלל בזמן האחרון אני עושה 9 תורנויות בחודש, תורנות של יום חול זה 16 שעות עבודה, שבת 24 שעות.
<רוזה מיכלין: אני שליש חודש נמצאת בבית החולים בעבודה, תמיד יש המון עבודה.
<רוזה מיכלין: אם מישהו מעוניין לקרוא יש לי - - -
סופה לנדבר: תספרי כמה שעות תורנות של רופא בשבת?
<רוזה מיכלין: 24 שעות.
סופה לנדבר: ובשישי 20 שעות ותורנות באמצע שבוע 16 שעות.
<קריאה: יש שעתיים של העברת מחלקה, מעבר לשעות האלה יש עוד שעתיים של העברת מחלקה.
<רוזה מיכלין: נגיד אני באה לישיבה, הישיבה מתחילה בשתיים וחצי, אני מקבלת משכורת משלוש וחצי אז אני תורמת שעה.
<רוזה מיכלין: אחרי יום העבודה שלי, שבע וחצי, אני גם יושבת בישיבה, צריך למסור מחלקה, גם זה - - -
ישראל אייכלר: באיזה תחום את רופאה?
<רוזה מיכלין: אני רופאת נשים ויולדות.
<רוזה מיכלין: אני עבדתי גם בחדר לידה, גם במחלקת יולדות ונשים.
<רוזה מיכלין: בזמן האחרון אני עושה תורנויות במחלקת נשים בהריון בסיכון גבוה.
<רוזה מיכלין: יש הערכה לעבודה שלי מהמנהלת שלי, ד"ר - - - שעובדת רק כמה חודשים, היא נתנה לי הערכה טובה.
<רוזה מיכלין: יש לי הערכות גם מפרופ' אטינגר שהיה המנהל קודם, שכל הזמן רצו להפסיק לעבוד והמשיכו לעבוד.
ישראל אייכלר: מה הסיבה לפיטורים עכשיו?
ישראל אייכלר: מה הם אומרים?
<רוזה מיכלין: הם לא הסבירו את הסיבה.
<רוזה מיכלין: אני פניתי גם לחברי הכנסת סופה לנדבר ורזבוזוב וגם למשרד הבריאות.
<רוזה מיכלין: במשרד הבריאות נתנו מכתב, כתוב ככה 'בית חולים נהריה לא זקוקים לתורני חוץ'.
<רוזה מיכלין: זה מוזר לי קצת, אני גם מחר תורנית וגם כמה ימים קודם, יש לי תמיד המון עבודה, למה לא זקוקים לתורני חוץ?
<רוזה מיכלין: לא ברור לי.
<רוזה מיכלין: זה הכול.