GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אמרתי לשרה שהיא ממונה על הצעירים, היא ממונה על הקשישים, ומי ממונה עלינו, על גיל הביניים?
ישראל אייכלר: אני חוזר לסיכום.
ישראל אייכלר: לחדד נהלים וכללי התנהגות של נהגים כלפי נוסעים.
ישראל אייכלר: אני מניח שזה מובן מאליו אצלכם.
ישראל אייכלר: לגבי עיוורים.
<שלומית אבינח: כרטוס ב-אגד.
ישראל אייכלר: כן, יש להם בעיה בכרטוס ב-אגד.
ישראל אייכלר: אנחנו רוצים שתבדקו את הבעיה שהועלתה כאן.
ישראל אייכלר: אגד תעבורה.
ישראל אייכלר: עלתה בעיה של החזר כספים שנגבו שלא כדין באזור מבשרת ומעלה אדומים.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לבדוק את הדבר הזה.
ישראל אייכלר: להוסיף שעות פעילות של מרכזי השירות עד הערב.
ישראל אייכלר: אמרת שהם פועלים עד 8:00 בערב.
<שלומית אבינח: מי שמגיע לפני 9:00, אין לו שירות?
<מיכאל אוחנה: רוב המרכזים הם מ-7:00 עד 7:00.
<מיכאל אוחנה: בקניונים עשינו מ-9:00 עד 9:00.
<שלומית אבינח: ומי שמגיע בערב ויש לו בעיה?
ישראל אייכלר: הטענת כרטיסי רב קו באינטרנט בהליך פשוט.
ישראל אייכלר: זאת הבשורה שהבאתם לנו ואנחנו מבקשים לזרז את זה.
ישראל אייכלר: דיברנו על כך שאנחנו מבקשים שהרב קו יהיה כמו כרטיס אשראי ללא כל הסיבוכים.
<אריה זדה: ערך צבור.
ישראל אייכלר: קוראים לזה ערך צבור.
<יהושע פורמן: זה לא ערך צבור.
<יהושע פורמן: זה לא נכון.
ישראל אייכלר: אני רוצה עוד משהו, חוץ מהערך הצבור.
<אריה זדה: סליחה, אחידות תעריפים.
ישראל אייכלר: אני רוצה עוד יותר מזה.
ישראל אייכלר: אני רוצה שזה לא יהיה אישי.
ישראל אייכלר: אני רוצה שזה יהיה כמו כרטיס אשראי.
ישראל אייכלר: אני יכול להשתמש בכרטיס האשראי שלי ולתת אותו למי שאני רוצה.
ישראל אייכלר: כך אני רוצה שיהיה לגבי הרב קו.
ישראל אייכלר: אני לא רואה שום סיבה הגיונית שרב קו יהיה רק לאדם מסוים ולא לאחר.
ישראל אייכלר: זה חוזה שקניתי.
ישראל אייכלר: קניתי שירות ואני רוצה לקבל אותו.
ישראל אייכלר: אתה נכנס לחנות, בעל החנות לא אומר לי שהוא מוכר רק לי ושאני לא יכול להעביר לשכן שלי.
<שלומית אבינח: אתה צריך להציג תעודת זהות.
ישראל אייכלר: שיגיש תעודת זהות.
ישראל אייכלר: עובדה שסיפר כאן איש אגד שיש משפחות שלכל ילד יש כרטיס וכל ילד מאבד בשבוע אחר את הכרטיס שלו.
ישראל אייכלר: זאת הוצאה מיותרת.
<קריאה: לפעמים יש להם אינטרס לאבד את הכרטיס.
<קריאה: הם מרוויחים.
<קריאה: עד שמשחזרים.
ישראל אייכלר: מי מרוויח מאובדן כרטיס?
ישראל אייכלר: כשהיינו ילדים, היה ילד שעשה ניקוב לחבר שלו וקנה קרטיב בכסף הזה.
ישראל אייכלר: שמענו על זה.
ישראל אייכלר: עברו כבר חמישים שנים מאז.
ישראל אייכלר: הרכבת הקלה.
ישראל אייכלר: אפשרות לנסיעה בודדת ללא מעברים עם הנחה של חמישים אחוזים לאזרחים ותיקים.
ישראל אייכלר: נסיעה בודדת לאזרח ותיק וגם שייתנו לו מעבר במהלך תשעים דקות.
<ירון רביד: הוא לא מקבל מעבר.
ישראל אייכלר: הוועדה מבקשת שהוא כן יקבל.
<ירון רביד: אבל זאת לא המדיניות במשרד התחבורה.
ישראל אייכלר: מותר לנו לא להסכים עם משרד התחבורה.
ישראל אייכלר: בקשה שיהיה ערך צבור ברכבת הקלה, סיטיפס, כפי שקורה בירושלים, וביתר החברות.
<ירון רביד: היום בכלל אין בירושלים, לא ברכבת ולא בתחבורה.
<שלומית אבינח: אבל אמרתם שב-אגד זה קיים.
<אריה זדה: לא בירושלים.
<אריה זדה: יש אפשרות ב-אגד וב-אגד תעבורה להשתמש בערך צבור אבל מכיוון שיש שיתופיות בירושלים, אנחנו עוצרים את כל ירושלים עד שסיטיפס תטפל בבעיה.
<ירון רביד: זה לא עניין של סיטיפס.
<ירון רביד: זה עד שמשרד התחבורה יאשר.
<ירון רביד: אריה, תהיה מדויק.
ישראל אייכלר: אולי תשבו ביניכם, משרד התחבורה וסיטיפס.
<ירון רביד: עדיף שאני לא ארחיב.
ישראל אייכלר: תרחיבו, אבל לא כאן.
ישראל אייכלר: שבו ביניכם.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שתוך חודש נקבל תשובה ממשרד התחבורה ומסיטיפס לגבי ההסדרים שעשיתם.
<ירון רביד: אנחנו נשמח.
ישראל אייכלר: אני מבקש לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור של הכנסת, בנושא דרישת המוסד לביטוח לאומי לשלם חובות בתשלום מיידי.
ישראל אייכלר: אני מבין שבזמן האחרון היה איזה מבצע גביה.
ישראל אייכלר: אנחנו בשעתו חשבנו שהמוסד לביטוח לאומי הוא מוסד ביטוחי שמבטיח את הביטחון הסוציאלי של האזרחים.
ישראל אייכלר: היו תקופות שתקציבי המוסד לביטוח לאומי היו מחולקים לפי אגפים.
ישראל אייכלר: למשל, אם אגף מסוים היה מאוד מאוד רווחי היו משפרים את התנאים של המבוטחים.
ישראל אייכלר: מאז עברו הרבה שנים וזה הפך לעוד מס שהשלטון גובה מהאזרחים.
ישראל אייכלר: בכל פעם שהאזרח זקוק לסיוע, המוסד לביטוח חייב לתת לו אותו על פי חוק, רק היום היה דיון בוועדה אחרת על טרשת נפוצה.
ישראל אייכלר: בוועדה סיפרו אנשים, רחמנא ליצן, מה הם עוברים עד שהם מקבלים את הזכאות המגיעה להם כחוק, הנשמה יוצאת להם.
ישראל אייכלר: אנחנו מתייחסים היום למוסד לביטוח לאומי כאל מס, הוא שלוחה של רשות המיסים.
ישראל אייכלר: בשעתו לפני עשרים שנה ויותר כשהייתה הסערה, אורה נמיר הייתה שרת משרד הרווחה אז, היא אמרה שהמוסד לביטוח לאומי הוא מוסד החסד הגדול ביותר במזרח התיכון.
ישראל אייכלר: בזמנו הסכמתי איתה, אמרתי לה "נכון, כי יש אנשים שבלי המוסד לביטוח לאומי לא יכולים להתקיים".
ישראל אייכלר: לצערנו מזמן הוא לא מפעל חסד, הוא מפעל שחייב על פי החוק לתת חלק קטן ממה שהוא גובה מהאזרחים.
ישראל אייכלר: יכול להיות שהתקציב הכולל שהוא מקבל מהמדינה גדול ממה שהוא מכניס למדינה, בהחלט יכול להיות.
ישראל אייכלר: אולי בסעיפים אחרים כמו קצבאות הילדים ודומיהן אגף הילדים שהפך, בפרט בשנים האחרונות, למצבור של האוצר.
ישראל אייכלר: היום הדיון על הגבייה, על צד המס של הדבר.
ישראל אייכלר: ההיגיון היה אומר שכל אזרח שחייב לשלם את המס הוא צריך לקבל מכתב עם פנקס תלושים בגיל 18 כמו כל חייב אחר או עצמאי.
ישראל אייכלר: כך היינו נמנעים ממצב בו בגיל 25 כשהאזרח הוא תלמיד ישיבה, סטודנט, עקרת בית שלא הייתה שכירה, פתאום מגישים להם חוב של כמה אלפי שקלים.
ישראל אייכלר: מיד נשמע מכם אם זה כולל הצמדה וריבית ואיך אפשר לפרוס את החוב.
ישראל אייכלר: אני מבין שיש דרכי פריסה באמצעות כרטיסי אשראי וכדומה.
ישראל אייכלר: נשמח לשמוע על כך היום.
ישראל אייכלר: ברשותכם, נפנה תחילה לפונים.
<משה עמית: יגאל בדרך והוא מקשיב לנו באמצעות הטלפון, הוא יוכל להגיב כשיידרש.
<אריה זיני: אנחנו מייצגים לפחות 3,000 – 4,000 איש.
<אריה זיני: אני התוודעתי לנושא הזה לפני כשנתיים בערך.
<אריה זיני: באופן אקראי פנינו למוסד לביטוח לאומי ובעקבות הפניה קיבלנו דרישת תשלום.
<אריה זיני: הבת שלנו הייתה אז בת 20, חייבת 2,000 שקל.
<אריה זיני: לא היה לנו מושג לפני כן על החוב כי היא לא קיבלה שום הודעה.
<אריה זיני: מבחינה לוגית, אדם שהוא במסגרת לימודית או אחרת, לא מאמין שהוא צריך לשלם מיסים ממה שאין לו, כשאין לו שום הכנסה.
<אריה זיני: זה החוק.
<אריה זיני: קיבלנו את ההודעה על החוב וכמובן בלית-בררה שילמנו את הסכום הנדרש.
<אריה זיני: לאחר מכן, היא התחילה לימודי הסמכה לאחות, בבית החולים שערי צדק.
<אריה זיני: שם במזכירות, אמרו לה שהם דואגים לנושא הזה אולם לפני כחודש אמרתי לבת שלי שכדאי בכל זאת לבדוק את הנושא.
<אריה זיני: הסתבר, שהם לא שילמו וזאת כתוצאה מטעות שהייתה עם המזכירה - - -
<משה עמית: במסגרת ההכשרה שלה כאחות?
<אריה זיני: כן.
<אריה זיני: הם לא שילמו מסיבה שאיני יודע מהי.
<אריה זיני: הם מסרו שהם לא היו אמורים לשלם, בזמנו הם אמרו שכן.
<אריה זיני: זה לא משנה.
<אריה זיני: למעשה היא לא קיבלה שום הודעה לאורך כל השנתיים, החוב שלה הגיע שוב ל-2,000 שקל שהיא צריכה לשלם.
<אריה זיני: אחרי שהיא פנתה היא קיבלה "הודעה אדומה" לפני עיקול, עם התראות לעיקול החשבון וכדומה.
ישראל אייכלר: ה-2,000 שקל כוללים הצמדה וריבית וקנסות או רק את הקרן?
<אריה זיני: 2,000 שקל עם הצמדה מסוימת.
ישראל אייכלר: וריבית?
<אריה זיני: החוב כולל סכום של כ-2000 שקל, באופן יחסי הוא לא סכום גבוה.
<אריה זיני: יחד עם זאת, היו התראות לעיקולים ושצריך לשלם את החוב מיידית.
<אריה זיני: עולה כאן שאלה, הרי אם היא לא הייתה פונה היא לא הייתה מקבלת הודעה מהמוסד לביטוח לאומי - - -
ישראל אייכלר: היא פנתה לקבל מענק לידה או משהו אחר?
<אריה זיני: היא פנתה לברור.
<אריה זיני: אני אמרתי לה לפנות ולבדוק, כי אי אפשר לדעת מה קורה.
<אריה זיני: היא קיבלה "הודעה אדומה" שאומרת שהיא צריכה לשלם מידית, אחרת כך וכך יהיה.
<אריה זיני: עולה כאן השאלה לגבי הקריטריונים לביצוע הקנסות וכל השאר.
<אריה זיני: הרי ברור שאם היא לא הייתה פונה, זה היה נמשך עוד כמה שנים ואף אחד לא היה מאיים בקנסות וכדומה.
<אריה זיני: אני מבקש לדעת, למה דווקא בעקבות הפנייה שלה החליטו שיש קנסות וכל השאר.
<אריה זיני: כי אם היא לא הייתה פונה - - -
ישראל אייכלר: שמעת על שאלת קיטבג?
<אריה זיני: זאת בדיוק המסקנה, במוסד כזה מכובד אמורים להיות קריטריונים, זה לא צריך להיות בכלל על פי פניות האזרח.
<אריה זיני: בינתיים היא התחתנה בשעה טובה והחליטה לבדוק מה קורה עם בעלה הטרי.
<אריה זיני: אמרו לה צריך לשלוח קוד - - -
<שלומית אבינח: את הקוד מקבלים בדואר.
<אריה זיני: במקביל, שלחו פירוט של החוב של בעלה בגובה של 10,000 שקל.
<אריה זיני: זה חוב מהתקופה שהוא היה אברך, לאורך כל הזמן עד גיל 23 וחצי.
<אריה זיני: 10,000 שקל חוב- - -
ישראל אייכלר: איך הוא הגיע לחוב של 10,000 שקל?
ישראל אייכלר: אני מבין שמשלמים 124 שקל בחודש.
ישראל אייכלר: כמה חודשים הוא צבר?
<אריה זיני: החוב המקורי עמד על 7,600 שקל, פלוס הצמדה.
<אריה זיני: הסכום המדויק הגיע ל9,670 בערך.
<אריה זיני: פנינו קודם להורים שלו, לברר למה הם לא שילמו.
<אריה זיני: הסתבר שלא היה להם מושג, לא קיבלו שום הודעה ולא דבר.
<אריה זיני: הסתבר שהם חשבו שהנושא היה מסודר בישיבה.
<אריה זיני: ההיגיון הפשוט אומר, שאם אדם שנמצא באיזושהי מסגרת, לא עובד ולא מרוויח, הנושא הזה צריך להיות מסודר כי מכל מקום אין לו ממה לשלם.
<אריה זיני: זה החוק, אבל אף אחד לא היה מודע לו.
<אריה זיני: כרגע הוא נדרש לשלם כ-10,000 שקל.
<אריה זיני: כתוצאה מכך עשיתי בירור עם כמה חברים שלנו מהישיבה.
<אריה זיני: הסתבר שהמצב של כולם בדיוק אותו דבר.
<אריה זיני: חבר שעובד איתי, הבת שלו השתחררה מהצבא לפני כשנה וחצי, שאלתי אותו וגם הוא לא היה מודע לנושא.
<אריה זיני: בעקבות מה שאמרתי לו - - -
ישראל אייכלר: כלומר, שנה וחצי אחרי שהיא השתחררה מהצבא הצטבר חוב.
<אריה זיני: היא עדיין לא התחילה לעבוד, היא רוצה ללמוד.
<אריה זיני: בקיצור, זה אותו סיפור.
<אריה זיני: כרגע הוא בתהליכים של בדיקת החוב.
<אריה זיני: תתמקד מה היה הסוף.
<אריה זיני: פניתם, מה הייתה הפניה?
<אריה זיני: הפניה למוסד לביטוח לאומי, עונות שם לפניות בחורות שלא כל כך מתמצאות.
<אריה זיני: הן מוסרות את הכללים.
<משה עמית: אתה מתייחס למוקד הטלפוני שלנו?
<שלומית אבינח: הוא לא יכול להתקשר לסניף.
<משה עמית: פניתם טלפונית או ניגשתם פיסית לסניף?
<אריה זיני: טלפונית.
<אריה זיני: יש קוד, עונים לך ומוסרים לך שזה החוב וכדומה.
<אריה זיני: למעשה שולחים הודעה על החוב.
<אריה זיני: אני אזרח שמתעסק בהרבה מאוד דברים, בנקים, ביטוחים ודברים נוספים, לא ראיתי באף מקום התנהלות שכזאת.
<אריה זיני: שאלתי, האם יש למוסד לביטוח לאומי קריטריונים שמנחים מתי שולחים הודעות תשלום ומתי לא.
<אריה זיני: האם יש קריטריונים מתי וכנגד מי יש לנקוט באמצעים כגון עיקולים וכדומה?
<אריה זיני: הרי פה אחרי שנתיים הוציאו בקשה לתשלום מיידי עם איומים לעיקולים.
<אריה זיני: במקרים אחרים אחרי חמש-שש שנים לא היו לא עיקולים ולא שום איומים.
<אריה זיני: לא נראה לי שיש כאן קריטריונים מתי מפעילים את המהלך הזה.
<אריה זיני: דבר נוסף שחשוב לי להבין, אני לא מכיר שום גוף, אולי מישהו מכיר, אני לא מכיר שום גוף רציני שמתעלם מהעובדה שחייבים לו כל כך הרבה כספים ולאורך הרבה זמן לא פועל.
<אריה זיני: בעצם הוא לא מודיע לחייל שהוא חייב כסף למרות שאי ידיעת החוק אינה פותרת, אבל עדיין כל הגופים כמו בנקים - - -
ישראל אייכלר: יש דוח של מבקר המדינה על מה שאתה שואל עכשיו.
<אריה זיני: אני לא קראתי את הדוח.
<אריה זיני: בתור אזרח, אלו השאלות שעלות לי.
ישראל אייכלר: התשובות תינתנה בסוף.
ישראל אייכלר: להערת ביניים - - -
<אריה זיני: השאלה שלי היא על הרציונל שעומד אחרי זה.
<אריה זיני: האם המוסד לביטוח לאומי, יכול להסביר את הרציונל?
<אריה זיני: בסוף אגיד את ההרגשה שלי כאזרח.
<אריה זיני: האם לא ברור למוסד לביטוח לאומי כאן, שמדובר דווקא באוכלוסייה חלשה?
<אריה זיני: הרי מדובר באנשים שאינם עובדים.
ישראל אייכלר: אתה משער בכמה אנשים מדובר?
<אריה זיני: בסביבה שאני בדקתי, לא מצאתי אחד שמכיר את זה.
ישראל אייכלר: אמר פה מישהו, שאתם מייצגים כ-5,000 איש.
ישראל אייכלר: 300 אלף מבוטחים נמצאים בקטגוריה של כאלה שאינם עובדים או סטודנטים, או כאלה שמשלמים רק 124, 167 שקל לחודש.
ישראל אייכלר: זה מה שכתוב לי.
<משה עמית: אלה נמצאים כבר בתוך מערכת הגבייה והם משלמים באופן שוטף.
ישראל אייכלר: זה אומר, שמדובר בציבור ענק.
ישראל אייכלר: אני מהרהר ואולי אערער בחקיקה.
ישראל אייכלר: לא יתכן, שאדם שאין לו הכנסה ישלם מס, זה לא יכול להיות.
ישראל אייכלר: אני אצטרך לבדוק מה קורה במדינות אחרות.
<אריה זיני: זו הסיבה שאנשים לא יודעים, הם לא מעלים על דעתם ש- - -
<משה עמית: צריך לזכור, שרוב התשלום בעצם מיועד לדמי ביטוח בריאות ושהמוסד לביטוח לאומי הוא רק צינור שגובה - - -
ישראל אייכלר: עבור חוק ביטוח בריאות ממלכתי?
<אריה זיני: אתה רואה במסמך שלפניך, שמעל ל-85% מהתשלום עובר בכלל לביטוח בריאות ולמוסד לביטוח לאומי יש רק תפקיד גבייה.
ישראל אייכלר: תרשום את זה, אולי צריך לרשום שזה ביטוח בריאות ואז יובן שכמו שהוא משלם עבור קופת חולים הוא משלם ביטוח בריאות.
<שלומית אבינח: זה היסטורית כולל החוק שאמר שהגבייה תהייה באמצעות המוסד לביטוח לאומי בכדי שתהייה גבייה וודאית.
ישראל אייכלר: כנראה שהיעילות שהייתה פעם במוסד לביטוח לאומי זו ההיסטוריה.
<מנחם אנגלרד: אני לתומי הייתי בטוח שהתשלום של 45 שאני משלכם ל"מכבי", זה הביטוח הרפואי שאני משלם.
<מנחם אנגלרד: לא ידעתי שהמוסד לביטוח משלם את זה.
ישראל אייכלר: כל שכיר משלם 4% משכרו לביטוח בריאות.
ישראל אייכלר: למי שיש ביטוח, צריך להבין שאת ביטוח הבריאות הוא משלם.
ישראל אייכלר: צריך להסדיר את זה.
<אריה זיני: ברשותך, אני מבקש לציין שיש סעיף בבקשה לתשלום, שאומר שמאפשרים פריסה עם ריבית ואת זה בוודאי לא נוכל לשאת.
<אריה זיני: שוחחתי עם כמה אנשים לפני שהגעתי לכאן, אני עובד במשרד החוץ ולאו דווקא אנשים דתיים אלא בכלל עם אנשים ממגזרים שונים, הם התבטאו בלשון מאוד קשה.
<אריה זיני: בעצם, ההרגשה של האזרחים, כל מי שענה הביע זלזול, זלזול ועוד פעם זלזול.
ישראל אייכלר: אתה יכול להרגיש נוח, כי זה היחס לכל משרדי הממשלה.
<אריה זיני: זה היה יוצא דופן.
ישראל אייכלר: אנשי המוסד לביטוח לאומי רשמו את דברייך.
ישראל אייכלר: כעת נעבור לפונה השני, בבקשה מנחם אנגלרד.
<מנחם אנגלרד: שלום וברכה.
<מנחם אנגלרד: אני גר בבני ברק, אני מייצג ציבור.
<מנחם אנגלרד: הבעיה היא בעיה ישנה שלא התחילה היום.
<מנחם אנגלרד: אני מכיר עשרות אנשים בני גילי, אני בן 26, אנשים שקיבלו לאחרונה מכתב מהמוסד לביטוח לאומי על חוב שהצטבר משנת 2008 לסך של 13 אלף שקל.
<מנחם אנגלרד: בציבור שלי בפרט, ציבור שגדל אצל ההורים, אם המוסד לביטוח לאומי היה מודיע מראש שיש חובה וצריך לשלם את מס המוסד לביטוח לאומי, הם לא ידעו.
<מנחם אנגלרד: אנשים לא ידעו שכל בחור מגיל 18 צריך לשלם את התשלום.
<מנחם אנגלרד: אם היו יודעים הם היו מסדירים את החוב מראש, ההורים היו בוודאי משלמים עד לחתונה.
<מנחם אנגלרד: הם היו משלמים את זה באופן מסודר מדי חודש.
<מנחם אנגלרד: חלק מהם אמרו שהם היו מנסים להסדיר בכל מיני אפשרויות בשביל להוריד את הביטוח.
<מנחם אנגלרד: אם היו יודעים שהם צריכים לשלם מדי חודש סכום של 120 שקל אולי היו יוצאים לעבוד כדי להסדיר את הצרכים שלהם מחדש.
<מנחם אנגלרד: זה סכום לא קטן לאיש כמוני, אולי לאנשים אחרים מדובר בגרושים.
<מנחם אנגלרד: בחור אחרי החתונה, מקבל פתאום חיוב של 13 אלף שקל.
<מנחם אנגלרד: לי אישית זה סכום שאני מקבל במשך שנה שלמה בכולל.
<מנחם אנגלרד: אני יושב ללמוד כל היום, אני לא עובד.
<מנחם אנגלרד: עבורי זה סכום אסטרונומי, זה סכום שאני לא יודע מאיפה להתחיל לשלם אותו ואפילו לא בתשלומים.
<מנחם אנגלרד: שוב, אם היו מודיעים מראש הבעיה בכלל לא הייתה קיימת, הביטוח היה משולם.
<מנחם אנגלרד: ברגע שלא מודיעים לי מראש, לדעתי זה לא באשמתי.
<מנחם אנגלרד: זה לא חוב שצברתי באשמתי.
<מנחם אנגלרד: פונים אלי אחרי שמונה שנים ומודיעים שאני חייב שמונה שנים אחורה, זה חוב שלא ידעתי שאני צריך לשלם אותו בכלל.
<מנחם אנגלרד: אף אחד לא טרח ליידע אותי - - -
ישראל אייכלר: מה אתה מצפה מהוועדה?
ישראל אייכלר: אני רואה שאתה מדבר אליו, כאילו אתה חייב לו והוא חייב לך.
ישראל אייכלר: זה לא כך, אנחנו יושבים בדיון ציבורי.
ישראל אייכלר: הוא מייצג את המדינה, את המוסד לביטוח לאומי, אתה מייצג את האזרח.
<מנחם אנגלרד: הצעתי, אני חושב שקודם כל חייבים לתקן את גביית החוב אחורה, זה חוב שלא ידעו על קיומו.
<מנחם אנגלרד: יש מושג של חוב שנצבר ברגע שהאדם יודע עליו, נכון שזה חוקי.
<מנחם אנגלרד: שמונה שנים לא ידעתי על קיום החוב.
ישראל אייכלר: ישנה איזו התיישנות בחוק?
<מנחם אנגלרד: נדמה לי שדרוש יותר משבע שנים.
<משה עמית: אני אתייחס לנושא ההתיישנות.
<מנחם אנגלרד: אני חושב שמן הראוי היה והם לא יידעו את החייב על חובו, אני לא יודע אם זה מצד החיוב או מלפנים משורת הדין, שימחקו את החובות האלה.
<מנחם אנגלרד: שימחקו את החוב הזה כי זה חוב שאדם לא היה מודע לו.
<מנחם אנגלרד: אם ישאלו אותי מה היה עוזר אם הייתי מודע לו, היו כל מיני דברים שהייתי יכול לעשות אם הייתי מודע לחוב הזה.
<מנחם אנגלרד: בסופו של יום מדובר בחוב שאדם לא היה מודע לו בכלל.
<מנחם אנגלרד: אף אחד לא טרח ליידע אותו והוא קיבל אותו בהפתעה.
<מנחם אנגלרד: 13 אלף שקל זה סכום מאוד גדול שצריך לשלם אותו.
ישראל אייכלר: אולי תרשמו את השאלה, מה קרה עכשיו שכל כך הרבה אנשים קיבלו את ההודעה.
<מנחם אנגלרד: ולמה כל האנשים שקיבלו הם בני 25-26?
<שלומית אבינח: שבע שנים התיישנות.
<מנחם אנגלרד: זה לפני ההתיישנות.
ישראל אייכלר: שאלה נוספת, כשחיפשתי חומר ראיתי שלפני מספר שנים כשאסתר דומיניסיני הייתה המנכ"לית, היה מבצע של גבייה.
ישראל אייכלר: פנו אז לאנשים ואמרו שמי שמשלם בתקופה הזאת, תינתן לו הנחה כדי לחסל חובות.
ישראל אייכלר: האם במבצע שמדברים עליו כעת יש גם כן הסדר כזה?
<משה עמית: אני אגיד לך בעברית של רחוב, "בעל הבית השתגע".
<משה עמית: נתנו את התנאים הכי מפליגים שאפשר.
ישראל אייכלר: מיד אבקש את תשובותייך.
ישראל אייכלר: היועצת המשפטית אמרה, שיש לה כמה הבהרות משפטיות בעניין.
ישראל אייכלר: בבקשה ורד.
<ורד קירו: אני מבקשת לציין, שלפני שנה עבר תיקון 57 "לחוק ביטוח לאומי", בעקבות הצעת חוק פרטית שהוצעה בכנסת.
<ורד קירו: ההצעה מדברת על מקרים שהמוסד לביטוח לאומי לא שולח הודעות לאנשים שמועד החיוב שלהם הגיע, למשל, לכאלה שהגיעו לגיל 18 או אחרים.
<ורד קירו: החוק אומר: "...
<ורד קירו: בתוך שבע שנים לכל היותר מהמועד לתשלום דמי ביטוח...", אני לא אקריא את הכול, "...
<ורד קירו: ישלח המוסד לחייב בתשלומים דרישה לתשלום החוב באמצעות הדואר.
<ורד קירו: לא נשלחה דרישה לתשלום החוב בתקופה כאמור, ואם נשלחה לא ננקטו הליכי גבייה לפי פקודת המיסים גבייה או שלא בוצע קיזוז, לא יגבו דמי ביטוח.
<ורד קירו: כל חוב הנצמח מהם מהחייב בתשלומיו, לרבות בדרך של קיזוז ואי תשלומם לא ייפגע בזכויות לקצבה או לגמלה על אף הוראות כל דין...".
<ורד קירו: זאת אומרת שמי שבמהלך שבע שנים, מרגע היווצרות החבות שלו למוסד לביטוח לאומי, לא קיבל כל הודעה מהמוסד לביטוח לאומי לקיום החבות.
<ורד קירו: למעשה זה הולך אחורה עד 2008, שבע שנים אחורה.
<ורד קירו: למעשה ביטוח לאומי לא יכול לגבות ממנו אלא אם הוכיח שהוא פנה אליו.
<ורד קירו: בהוראות המעבר להצעת החוק הזו מתייחסים גם לתקופות יותר קודמות ונותנים למוסד לביטוח לאומי, מתקופות של שבע עד שש עשרה שנה, להודיע לחייבים עד 1.1.216.
<ורד קירו: לגבי חוב מ-2009 שלא ננקטו הליכי גבייה למעשה החוב הזה לא קיים.
<ורד קירו: צריך להבחין בין הדרישה של המוסד לביטוח לאומי לבין חוב שקיים למוסד לביטוח לאומי מסיבות כאלה ואחרות.
<ורד קירו: בית המשפט, בית הדין הארצי לעבודה קבע בפסיקה האחרונה שהיא מבחינת הלכה מחייבת, שאין התיישנות על חובות של המוסד לביטוח לאומי למעט מה שהקראתי כאן.
<ורד קירו: מקרה שנובע מההנהגות הספציפית או הנסיבות הספציפיות שפורטו כאן בחוק.
<ורד קירו: למוסד לביטוח עצמו, מה שהיה פעם ועדה לקיזוז חובות, למעשה אין את הסמכות החוקית לוותר על החוק.
<ורד קירו: בית המשפט מתייחס לביטוח כמעין ביטוח סוציאלי שהוא מעין ערבות הדדית שנובע מכוח חוק.
<ורד קירו: <קריאה:> לא הבנתי, יש שהתיישנות או אין התיישנות?
<ורד קירו: אין התיישנות במובן של התיישנות על פי "חוק ההתיישנות", למעט אותן שבע שנים שהולכות אחורה, במידה והמוסד לביטוח לאומי לא דרש את החוב.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, שרק אם הוא לא שלח מכתב אז יש התיישנות ואם הוא שלח יש חוב.
<ורד קירו: זה תיקון חדש.
אוסאמה סעדי: על פי החוק, בתום שבע שנים ממועד התשלום ישלח המוסד דרישה.
אוסאמה סעדי: לא נשלחה דרישה ו/או לא ננקטו פעולות.
<ורד קירו: אם לא נשלחה דרישה ואם נשלחה לא ננקטו הליכי גבייה – זה מה שנקרא 'התיישנות ספציפית לנושא הזה'.
<ורד קירו: שבע שנים.
<ורד קירו: אני לא רוצה להכניס אתכם לתוך הדיון המשפטי כי בית המשפט קובע שאין התיישנות למעט הסיפור הזה.
<ורד קירו: המקרה של הבחור שטוען שבמשך שבע שנים לא קיבל שום פנייה מהמוסד לביטוח לאומי, היה - - -
<שלומית אבינח: ואם הם שלחו וזה לא הגיע בדואר?
<שלומית אבינח: <קריאה:> שבע שנים, מגיל 18 או 19?
<ורד קירו: החוק הזה נכנס לתוקף ב-1.1.15.
<ורד קירו: אין ספק, גם בתהליך החקיקה עצמו וגם בכל מיני דעות מלומדים שקראתי, אין ספק שיש עוד דברים שהם לא פתורים.
<ורד קירו: השאלות ששאלה מנהלת הוועדה הם אחד הדברים שלא ברור אם המוסד לביטוח לאומי יכול למחול על חוב וגם מה עושים אם החוב נולד בטעות.
<ורד קירו: עדיין למוסד לביטוח הלאומי יש את היכולת על פי סעיף 370, אם איני טועה, כן לוותר על הפרש ביטוח, על קנס, על קנס עם תוספת, על ריביות כולן או חלקן.
<ורד קירו: על החוב עצמו הוא לא יכול לוותר.
<ורד קירו: להערת יושב ראש הוועדה, בית המשפט לא מתייחס לדמי המוסד לביטוח לאומי כאל מס, אבל בהחלט הוא מתייחס לזה מעבר לתשלום ביטוח או לאיזו חבות רגילה בין אנשים.
<ורד קירו: צריך לציין שבמקרה הזה כן חלה "פקודת המיסים גבייה" שמאפשרת לגבות את דמי המוסד לביטוח לאומי כמו שגובים מיסים.
<ורד קירו: מהבחינה הזו לא אוכל להביע עמדה משפטית לגבי האמירה שזה מס, אבל בהחלט יש כאן - - -
ישראל אייכלר: על מיסים יש "חוק התיישנות"?
<ורד קירו: אני יודעת למשל שעל ארנונה, שהיא כן סוג של מיסוי, יש התיישנות.
<שלומית אבינח: על תשלומי מגן דוד אדום חל "חוק התיישנות".
<ורד קירו: מגן דוד אדום זה משהו אחר.
<ורד קירו: אנחנו מדברים על מיסוי, ניסו להקיש מדיני הארנונה לבין זה.
ישראל אייכלר: ממה שאת אומרת, ברור שבעניין הריבית, הקנסות והתוספות יש להם אפשרות למחוק.
<ורד קירו: על פי החוק יש להם סמכות.
<מנחם אנגלרד: נקודה נוספת, המוסד לביטוח לאומי מגיע מנקודת מבט שאולי לא משלמים מתוך כוונות זדון או משהו דומה, אבל - - -
ישראל אייכלר: ההורים שלך לא קיבלו מכתבים?
<מנחם אנגלרד: זה בדיוק.
<מנחם אנגלרד: שום מכתב, שום דבר וזה לא רק אני.
<משה עמית: אני מבקש לחלק לכולם כאן
<משה עמית: את ההודעה שאנחנו שולחים להורים שבנם הגיע לגיל 18.
<משה עמית: המכתב מודיע שהחל מהחודש הבא המוסד מפסיק לשלם קצבה בעד הילד הזה.
<משה עמית: מצורף דף נוסף שמופנה לאותו בחור שהגיע לגיל 18.
<משה עמית: מכתב שמסביר לו מה חובתו מבחינת המוסד לביטוח לאומי ובאילו תנאים הוא צריך לשלם.
ישראל אייכלר: אני מיד נותן לך להגיב.
ישראל אייכלר: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.
אוסאמה סעדי: תודה כבוד היושב ראש.
אוסאמה סעדי: כרגיל מדובר בנושאים שנוגעים לאזרח.
אוסאמה סעדי: אני מודה לך ולמנהלת הוועדה על בחירת הנושאים החשובים האלה.
אוסאמה סעדי: כבוד היושב ראש, ברור שלאחר חקיקת החוק וקביעת מועד ההתיישנות עכשיו המוסד לביטוח לאומי נזעק ופותח, כנראה, במבצע לגביית החובות.
אוסאמה סעדי: כמו שאמרת, אנחנו רואים שכעת שהתחילו לשלוח הודעות על מנת שהחובות לא יתיישנו.
אוסאמה סעדי: אני מברך על החוק של שבע השנים.
אוסאמה סעדי: קראתי על פסק דין שיצא לפני כמה ימים בעניין הארנונה ודוחות החנייה של הרשויות, שם כן קבעו שיש שבע שנים להתיישנות.
אוסאמה סעדי: אני חושב שמן הראוי שבאחת הישיבות הבאות נדון בעניין חובות לארנונה ונקרא גם כאן למוסד לביטוח לאומי.
אוסאמה סעדי: אני כנבחר ציבור רוצה, ואנחנו רוצים שהמוסד לביטוח לאומי שהוא בעל תפקיד חשוב, הוא משלם קצבאות, גם יגבה את מה שמגיע לו – אין על זה חולק.
אוסאמה סעדי: אבל אם המוסד לביטוח לאומי נרדם כמה שנים טובות וכעת הוא רוצה לגבות את החובות, מן הראוי שיעשה את זה במידתיות, בדרך ארץ ושיפנה אל האנשים במכתבים.
אוסאמה סעדי: שינסה להסדיר את החובות.
אוסאמה סעדי: לדעתי, צריכה לצאת קריאה מהוועדה הנכבדה הזאת למוסד לביטוח הלאומי, לצאת במבצע הסברה שאומר "אנחנו יוצאים במבצע לגביית החובות".
אוסאמה סעדי: אנשים יפנו וכדי שלא יעמדו שעות בתור, שיקצו לכך פקידים על מנת להסדיר את החוב.
ישראל אייכלר: נדמה לי שאין בכלל קבלת קהל.
<קריאה: ברוב הסניפים אין קבלת קהל.
<קריאה: מגיעים למוקד שחוזר אחרי - - -
<קריאה: המוקד, חבל על הזמן.
<יגאל ברזני: יש קבלת קהל.
<שלומית אבינח: בכל סניפי הארץ?
<שלומית אבינח: זה משהו חדש.
אוסאמה סעדי: אני יודע שיש קבלת קהל, יש בעיה בתורים הארוכים ובהגעה.
אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לדבר על מזרח ירושלים.
אוסאמה סעדי: בוועדה אחרת דיברנו עם המנכ"ל על כך שצריך לחכות במשך שעות בתור כי לא מכניסים אותם משיקולי ביטחון ודברים אחרים.
אוסאמה סעדי: אני חושב שאתם צריכים לצאת במבצע ולהודיע לאנשים שאתם רוצים לגבות את החובות האלה ובמיוחד שיש כעת תקופת התיישנות שבע שנים.
אוסאמה סעדי: לקרוא לאנשים לבוא ולשלם את הקרן של החוב.
אוסאמה סעדי: לתת תקופה מסוימת שאדם שישלם את הקרן פתור מקנסות וגם לאפשר את פריסת החוב.
אוסאמה סעדי: לבוא לקראת האנשים.
אוסאמה סעדי: אני מדבר כאן גם מניסיון אישי, כשאני הייתי מאחר ביום אחד או שניים בהגשת הדוח כעצמאי, אחרי יומיים-שלושה אתה רואה עיקול על החשבון מיד, למרות שבמשך שנים אתה משלם כמו שצריך וכל השאר.
אוסאמה סעדי: כאן ניתן לשלוח התראה במקום להטיל מיד עיקול ולהשתמש "בפקודת מיסים גבייה".
אוסאמה סעדי: מיד מעקלים לאנשים חשבונות.
אוסאמה סעדי: מיד, מיד ללא התראה.
אוסאמה סעדי: אין התראה, תבדוק את זה.
<שלומית אבינח: עיקלתם חשבונות?
אוסאמה סעדי: תבדוק לגבי עצמאיים.
אוסאמה סעדי: אני אומר לך זה בדוק, אדם שמאחר בהגשת הדוח במשך שבעה ימים, למשל אתה יכול להסתכל שחבר הכנסת ישראל אייכלר משלם באופן קבוע והיה מקרה אחד של פיגור.
אוסאמה סעדי: ישר התשובה 'המחשב טעה'.
אוסאמה סעדי: אני חושב שניתן לעשות את זה בדרך ראויה ולבוא לקראת האנשים, במיוחד שמדובר על אנשים שהם שקופים ביותר, חלשים ביותר מהמגזר החרדי והערבי.
אוסאמה סעדי: בסופו של יום אנחנו כן רוצים שאתם תגבו את החובות, אבל לא יתכן שתחכו שבע-עשר שנים ואז תבואו ותגידו שאתם רוצים את כל החוב כולל הצמדה וריבית וכל השאר.
אוסאמה סעדי: זה לא יעלה על הדעת.
אוסאמה סעדי: כבודו, היינו עכשיו בוועדת חוקה, שם דיברו על מתן הפטר בהוצאה לפועל לחייבים שבאמת אין להם.
אוסאמה סעדי: לאזרחים כאלה לתת הפטר מכל החובות האלה.
אוסאמה סעדי: קל וחומר - - -
ישראל אייכלר: איזה חובות?
אוסאמה סעדי: כל החובות.
אוסאמה סעדי: אם הוא היה עד 800 אלף שקל והוא היה מוגבל באמצעים ושהתשלום החודשי - - -
ישראל אייכלר: אם הוא קנה דירה ואין לו מאיפה לשלם, הוא לא חייב לשלם?
אוסאמה סעדי: כן אם יש לו נכס.
אוסאמה סעדי: אני מדבר על אנשים שאין להם נכס, כמו פושט רגל.
אוסאמה סעדי: רוצים לבוא לקראת כ-30 אלף חייבים ולתת להם פטור, כדי שיתחילו בדרך חדשה.
אוסאמה סעדי: קל וחומר כשמדובר כאן על חייבים למוסד לביטוח לאומי, בחורי ישיבה.
אוסאמה סעדי: אני אומר לך מניסיון האישי שלי, הבת שלי כשהגיע לגיל 18 הלכה ללמוד באוניברסיטה.
אוסאמה סעדי: אחרי שנה-שנתיים אני מגלה שעיקלו את החשבון שלי.
אוסאמה סעדי: לא שילמה, לא הסדירה.
אוסאמה סעדי: המכתב הזה בכלל לא הגיע אליה והיא לא עשתה כלום.
אוסאמה סעדי: אתם צריכים לתת יותר דגש על הסברה.