GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זאב פיש: מה פתאום?
<זאב פיש: בכלל, יש כאלה שעשו קורסים של משרד התיירות לפני ימי המנדט, אז מי אתה שתגיד שהוא לא מוסמך?".
<זאב פיש: אנחנו נימקו את העניין בוועדות הכנסת כאן בבניין הזה.
<זאב פיש: הרעיון שלנו התקבל והכנסנו את זה.
<זאב פיש: על סמך הניסיון המאוד מאוד מוצלח, כי מאותו רגע בריכות השיחה הציבוריות בישראל הן מהמתקדמות בעולם, אני מדבר רק מהבחינה התברואית.
<זאב פיש: אני אומר לכם בביטחון מוחלט שזה בעקבות הדבר הזה.
<זאב פיש: אחרי שזה צלח הכנסנו את הקורסים האלה להרבה מאוד נושאים שמשרד הבריאות מופקד עליהם.
<זאב פיש: אני חוזר ואומר, איפה שאפשר וניתן אני חסיד גדול של העניין הזה.
<זאב פיש: מה לעשות, אני לא יכול להסמיך במקצוע עיצוב שיער, ספרות.
<זאב פיש: אני לא יודע ללמד את הדבר הזה.
<זאב פיש: אני באופן אישי גם לא כל כך רלוונטי כמו שאתם רואים.
<זאב פיש: אבל אני, משרד הבריאות, יכול ללמד כל מה שקשור לבריאות הציבור.
<זאב פיש: אני לא יכול לתת סוג מקצועי כי אתם עוסקים בכל מיני דברים.
<זאב פיש: אתם מלמדים דברים שקשורים למקצוע שלכם, ולי אין שום סמכות ובוודאי לא ידע בנושא.
<זאב פיש: אני יודע שמשרד הכלכלה עושה קורסים שהם לא חובה.
<זאב פיש: ביקשתי, אגף הרוקחות, וקיבלנו את הסילבוס שלכם ולדעתי מבחינה מקצועית זה קורס פנטסטי.
<שלומית אבינח: הוא פשוט צריך להיות חובה.
<זאב פיש: הוא פשוט מצוין.
<זאב פיש: כל הדיון האם - -
<יאיר קמיר: השאלה, מה זאת חובה?
<צבי הולנדר: חובה זאת אומרת שאחד שאין לו תעודה לא יוכל לפתוח מספרה.
<צבי הולנדר: סליחה שאני מתפרץ.
<צבי הולנדר: אם אתם באים ואומרים שאדם שאין לו תעודה לא יוכל לפתוח עסק, משרד הפנים נמצא פה ושהם יורו לרשויות - - -
<זאב פיש: תן לי להשלים, תאמין לי שאני יודע.
<זאב פיש: אני באמת לא נכנס לזה, אני לא מורה וגם לא מנחה.
<זאב פיש: משרד הכלכלה אתם משרד כמונו ויש לכם את השיקולים בדיוק כמונו.
<זאב פיש: אישית אני חושב שמבחינת בריאות הציבור, אני מאוד בעד שכל מי שמתעסק ולא רק בכימיקלים אלא גם מבחינת ההיגיינה הפשוטה שיש במספרות - - -אנחנו יכולים לפתוח את הקורס הזה.
<זאב פיש: אנחנו המלצנו שבמידה והקורס יהיה חובה, כלומר שתהייה חובה שיהיה סוג מקצועי מטעם משרד הכלכלה, אנחנו נהייה מוכנים להכניס את כל התכנים של בריאות הציבור גם בנושא הכימיקלים וגם בנושא היגיינה פשוטה.
<זאב פיש: אין לי שום בעיה, יש לי אפילו רצון לעשות את הדבר הזה.
<זאב פיש: אם ההחלטה תהייה שיהיו קורסים של משרד הכלכלה, אנחנו נבוא וניתן את התכנים שלנו.
<זאב פיש: במידה ואתם תחליטו, שוב אני לא מורה לכם דבר, היה ותחליטו שאתם לא רוצים לעשות או לא מסוגלים או לא מעוניינים או מכל סיבה שאני לא מודע אליה, אנחנו מוכנים לעשות קורסים בניהול אגף ההדרכה של משרד הבריאות רק בנושא של בריאות הציבור.
<זאב פיש: אמרתי את זה לאורך כל הדיון, אני אומר את זה באופן רשמי גם עכשיו.
<זאב פיש: זו עמדת משרד הבריאות.
<זאב פיש: אין לנו שום מנדט לשום - - -
סופה לנדבר: אתה אומר שהמנדט נמצא במשרד הכלכלה ואת התעודה - - -
<זאב פיש: תעודה כמו סוג מקצועי שהם מבקשים, סוג 1, סוג 2, סוג 3.
<זאב פיש: יש היום, אבל לא חובה.
<עמיחי נביאי: אני מבקש לרגע לחזור לדיון הקודם שהיה בוועדה לפניות הציבור.
<עמיחי נביאי: אני עמיחי נביאי אני היועץ המשפטי.
<עמיחי נביאי: שם התקיים דיון בנושא של חומרים מסוכנים שמותרים לשימוש, אני לא מדבר על פורמלין שהוא אסור לשימוש במדינת ישראל.
<עמיחי נביאי: אני מדבר על חומרים מסוכנים שמותרים לשימוש - - -
<עדנה פלג-אולבסקי: חומרים מסוכנים אינם מותרים לשימוש.
<עמיחי נביאי: אני מדבר על חומרים מסוכנים שמותרים לשימוש.
<עמיחי נביאי: לדוגמה מי חמצן באחוז גבוה של 11% וכיוצא בזה שמותר להשתמש בו על פי חוק.
<עמיחי נביאי: עלתה שם בעיה, שאנחנו הצגנו בתור התאחדות מעצבי השיער, שבאירופה ובארה"ב כדי להשתמש בחומרים המסוכנים האלה אתה צריך להציג הכשרה או ידע.
<עמיחי נביאי: בדיון הקודם, סוכם גם על ידי נציג משרד הבריאות, אני לא חושב שזה היית אתה אלא מישהו אחר, סוכם על ידי משרד הבריאות שבהחלט מקובל עליהם שיש חומרים מסוכנים שמותרים לשימוש, אבל משרד הבריאות סבור שצריך להציג איזו הכשרה או ידע מקצועי.
<עמיחי נביאי: אז, בדיון הקודם, ביקשו מאתנו לעזור, להעביר את הרשימה של החומרים המסוכנים שבאירופה מותרים לשימוש על ידי אנשים שעברו הכשרה.
<עמיחי נביאי: למעשה ספרים.
<עמיחי נביאי: מהישיבה הקודם זו בעצם הייתה המטלה, משרד הבריאות היה צריך להציג את הרשימה מטעמו שהוא כן סבור שהיא מתאימה לרשומה של האיחוד האירופי - - -
<זאב פיש: הדברים האלה נשלחו לאגף הרוקחות?
<עמיחי נביאי: כן.
<עמיחי נביאי: אנחנו רוצים לדעת, באם קיבלנו תשובה לשיעורי הבית האלה.
<מישל מרסייה: שלחנו את כל הרגולציה האירופית, כי הם רצו לדעת מה התקן, העברנו את הכול.
<רינת בכר: שלחתם את הרגולציה האירופית?
<רינת בכר: יופי, את זה אנחנו מכירים.
<עמיחי נביאי: יופי, בואו נשמע למה משרד הבריאות סבור שבישראל צריך להגביר את השימוש או - - -
סופה לנדבר: רבותיי, תתנו לי לנהל את הדיון.
סופה לנדבר: שלחתם ולא קיבלתם?
<עמיחי נביאי: לא.
<עמיחי נביאי: אבל הם מכירים את זה.
<רינת בכר: אנחנו לא צריכים רשימה, מה שיש ברגולציה האירופית - - -
<מישל מרסייה: שלחנו לכם את זה, יש לכם את זה, זה דבר מאוד מפורט, זה לא הרגולציה.
סופה לנדבר: האינטרנט היום הוא דבר שכל כך עובד, אפשר להיכנס לאינטרנט ולבדוק את החומרים.
סופה לנדבר: אני חושבת שיש עמדה של מערכת הבריאות.
סופה לנדבר: בבקשה משרד הכלכלה.
<חגי פורגס: אני מייצג את מיכל צוק, המשנה למנכ"ל והכוונה לתעסוקה, היא עומדת בראש הוועדה להסדרת עיסוקים במשרד הכלכלה.
<מישל מרסייה: זה נשלח אליכם.
<חגי פורגס: הוועדה הזאת פועלת מכוח הוראת מנכ"ל שמסדירה את כל תהליך טיפול בבקשות להסדרת עיסוקים.
<חגי פורגס: קיבלנו את הבקשה של התאחדות מעצבי השיער.
<חגי פורגס: דנו בה מספר פעמים בהמון פגישות אצל מנכ"ל המשרד, אצל מיכל צוק בישיבות רבות בהשתתפות אנשי מקצוע באגף להכשרה מקצועית והסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, לשכה משפטית יחד עם נציגי התאחדות ונציגי משרד הבריאות.
<חגי פורגס: זה נושא שדנו ועסקנו בו המון ואנחנו באמת מכירים אותו לפני ולפנים.
<חגי פורגס: אני אתן קצת רקע כיצד המשרד רואה את הנושא של הסדרת עיסוקים באמצעות עבודת הוועדה.
<חגי פורגס: לפני שהוועדה ניגשת לבחון בקשה להסדרת עיסוק, קודם כל הבקשה צריכה להיות מנומקת ומבוססת נתונים.
<חגי פורגס: בהקשר הזה הבקשה של התאחדות מעצבי השיער הייתה מאוד מפורטת ומאוד מנומקת.
<חגי פורגס: היא סייעה לנו לעשות תהליך מקצועי וענייני.
<חגי פורגס: כשהוועדה, בגדול, בוחנת כמה תחומים מרכזים, אני אציין אותם שלא לפי סדר חשיבות.
<חגי פורגס: אחת, משרד הכלכלה שאמון על ענפי המשק השונים בודק האם יש התערבות רגולטורית, כי בסוף זה עניין של חוק.
<חגי פורגס: כשאנחנו נגביל עיסוק מסוים ולומר למישהו 'לך מותר לעבוד בזה ולך אסור לעסוק בזה' זו התערבות רגולטורית במשק.
<חגי פורגס: זאת התערבות שאנחנו לא ששים - - -
סופה לנדבר: אבל אם ספר מסכן את הלקוחה שלו, אז מותר להתערב.
סופה לנדבר: זו מסגרת שאתם צריכים לאשר או לא לאשר.
סופה לנדבר: הוא חסר ידע, הוא חסר רישיון והוא משתמש בחומר מסוים כשהוא לא יודע ולא מכיר.
סופה לנדבר: הוא יכול לגרום נזק כל כך גדול שאנחנו - - -
<חגי פורגס: אני אתייחס לזה בעוד שנייה, ברשותך אני אמשיך.
<חגי פורגס: התערבות רגולטורית במשק, אנחנו לא אוהבים התערבויות כאלה.
<חגי פורגס: אנחנו כן מאמינים בתחרות פתוחה שיוצרת הזדמנות שווה לכל בעלי העסקים ולא לחייב השתייכות לקבוצה כזאת או אחרת.
<חגי פורגס: לכן אנחנו בודקים את הנושא הזה בכובד ראש.
<חגי פורגס: האצבע שלנו ממש לא קלה על ההדק, צריכים הצדקות באמת מאוד מאוד כבדות.
<חגי פורגס: עלה נימוק מרכזי בבקשה הזאת והוא באמת בריאות הציבור, כמו שאת אמרת וגם נאמר על ידי נציגי משרד הבריאות והתאחדות מעצבי השיער.
<חגי פורגס: כאן אפשר להתחלק לשני כיוונים.
<חגי פורגס: האחד, הגבלה בחופש העיסוק.
<חגי פורגס: זה צד יותר משפטי ובכל זאת אתן קצת מזה.
<חגי פורגס: את חופש העיסוק מגבילים בין השאר רק אם יש תכלית ראויה.
<חגי פורגס: תכלית ראויה נמדדת, נמצאת כאן מהלשכה המשפטית שתוכל לתקן אותי.
<חגי פורגס: תכלית ראויה בהקשר הזה הם נימוקים בנוגע לבריאות הציבור.
<חגי פורגס: נציג משרד הבריאות כשהוא ניסה להסביר את נושא בריכות השחייה הוא אמר כאן שמשרד המשפטים והיועצים המשפטים לא אהבו להגביל את חופש העיסוק.
<חגי פורגס: "חוק חופש העיסוק" - - -
<זאב פיש: הם אישרו בשמחה, זה כבר עשרים שנה.
סופה לנדבר: אני מאוד לא אוהבת את הביטויים "חופש העיסוק", חופש כזה או חופש אחר.
סופה לנדבר: יש כאן בעיה, אני חושבת שמישל אמר דברים נכונים וכך גם היועץ המשפטי.
סופה לנדבר: הייתה כאן ישיבה, היושבת ראש דרשה משהו.
סופה לנדבר: אני מבקשת לעשות סדר בעניין, מה היא דרשה ממשרד הכלכלה?
<חגי פורגס: ממה שאני מכיר, היא דרשה שני דברים.
<חגי פורגס: 1 - להסדיר את העיסוק; 2 - לבנות ביחד עם התאחדות מעצבי השיער, איזו תכנית לימודים שמתייחסת לחומרים מסוכנים.
<חגי פורגס: אני אעשה את זה מסודר ואם יהיו שאלות אני אשמח להתייחס.
<חגי פורגס: בנושא של חופש העיסוק, אמרתי, ההצדקה מתייחסת גם לנושא של חופש העיסוק והוא באמת תחום משפטי.
<חגי פורגס: אנחנו באמת חושבים שעוד לא השתכנענו שיש פה משהו שבאמת מצדיק הגבלה של חופש העיסוק ובהקשר הזה החוק חל עלינו בדיוק כמו כל המשרדים.
<חגי פורגס: דבר נוסף זה עניין האכסניה.
<חגי פורגס: האכסניה הראויה לטפל בנושא זה, מבחינתנו זה הנימוק המרכזי מאוד שעומד כאן על הפרק, האכסניה לטעמנו בהקשר הזה היא אצל משרד הבריאות ומשרד הפנים בהקשר של רישוי העסק עצמו.
<חגי פורגס: בהקשר של הגבלה, שבמובן שרק מי שלמד את הקורס הספציפי הזה יוכל לעסוק בתחום, ההגבלה הזאת היא באחריות משרד הבריאות.
<חגי פורגס: זה נאמר גם בעל פה וגם בכתובים לאורך כל הדיונים ובפני כולם, וכולם מכירים את העמדה הזאת שהיא מגובה על ידי הנהלת המשרד כולל מנכ"ל המשרד.
<חגי פורגס: האכסניה - - -
<רינת בכר: למה אתם עושים קורסים?
<חגי פורגס: אנחנו עושים קורסים ועל זה האגף להכשרה מקצועית יוכל לענות בהמשך.
<חגי פורגס: אנחנו באמת הגוף האחראי לביצוע הקורסים, אבל לא על הגבלה.
<חגי פורגס: על ההגבלה יש משרדים שונים שעושים הגבלות שונות.
<נטע ברנר נאור: עושים קורסים בנגרות.
<חגי פורגס: נכון, אנחנו עושים קורסים בנגרות, במוסכים.
<חגי פורגס: אני מבקש לאפשר לי להשלים ואני מקווה שהכול יהיה מובן.
<חגי פורגס: מבחינת האכסניה הראויה כפי שאנחנו מבינים אותה, בגלל שהנימוק המרכזי להסדרת העיסוק כפי שההתאחדות מעצבי השיער מציגה אותו, זה בריאות הציבור.
<חגי פורגס: לנו אין את הידע המקצועי, את היכולת המקצועית להגיד שהעיסוק הזה צריך להיות מוגבל.
<חגי פורגס: אנחנו יכולים לבנות קורסים בשיתוף עם משרד הבריאות כפי שנעשה, אבל להגביל זה לא בתחום האחריות שלנו.
<חגי פורגס: כמו שמשרד הכלכלה לא מנהל את רישום הקבלנים, כמו שמשרד הכלכלה לא מנהל את רישום הרופאים ולא מנהל את רישום עורכי הדין ולא מנהל את בריכות השחייה – יש דברים שהם ממש לא באחריותנו.
<חגי פורגס: יש אצלנו ועדה להסדרת עיסוקים, אבל זה לא אומר שאנחנו צריכים להסדיר את כל העיסוקים ובמיוחד שהם לא בתחום האחריות המקצועית שלנו.
<חגי פורגס: כמו שזאב אמר, "הבעיה היא לא ללמד", הוא אומר "אנחנו נלמד".
<חגי פורגס: אין בעיה ללמד, אנחנו מנהלים קורסים ואנחנו מפקחים עליהם.
סופה לנדבר: אז מה הבעיה?
<חגי פורגס: הבעיה היא להגביל אותם.
<חגי פורגס: אנחנו לא חושבים שזה נכון להגביל אותם ושאנחנו הכתובת הנכונה.
<שלומית אבינח: מה זאת אומרת להגביל אותם?
<חגי פורגס: להגביל, הכוונה לומר לך מותר ולו אסור.
סופה לנדבר: מחר, חס וחלילה, מישהו מהנוכחים צריך לעבור ניתוח, אנחנו נלך לבנאדם שהוא רופא, רופא טוב, מקצועי - - -
<חגי פורגס: הרופא מוסדר במשרד הבריאות ולא אצלנו.
סופה לנדבר: אז תגידו שמהיום, אתם לא מטפלים בספרות ואנחנו נראה - - -
<חגי פורגס: אנחנו באמת לא מטפלים.
<חגי פורגס: יש לנו תכנית לימודים מפוקחת.
<חגי פורגס: יותר מזה, אנחנו לא חושבים שנכון להגביל את חופש העיסוק בהקשר הזה, להגיד רק לך מותר ולך אסור.
<שלומית אבינח: לבצע פעולות.
<חגי פורגס: כן, לבצע פעולות רק אם עשית קורס כזה או אחר או אם - - -
סופה לנדבר: צריכה להיות דרישה כדי שבנאדם יפתח כאן עסק במדינת ישראל.
סופה לנדבר: צריכה להיות דרישה.
סופה לנדבר: אני לא יכולה לקום מחר בבוקר וללכת ולהיות ספרית, אני לא יודעת את החומרים הכימיים שאני צריכה לנצל אותם ולהשתמש בהם, לא יודעת את הפעילות שלהם.
סופה לנדבר: אני שואלת למי הוועדה צריכה לפנות?
סופה לנדבר: הייתה וועדה שפנתה , למה אז משרד הכלכלה לא אמר שזה לא העסק שלו?
<חגי פורגס: אמרנו לאורך כל הדרך, זה בכתובים ובעל פה.
<חגי פורגס: כולם מכירים את העמדה הזאת, היא לא חדשה לאף אחד.
<מישל מרסייה: אני חייב לציין, שמשנת 2012 אנחנו בפינג-פונג הזה.
<מישל מרסייה: לי מאוד ברור.
<מישל מרסייה: למה זה ברור?
<מישל מרסייה: יש לכך הרבה סיבות, אבל אני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה הפנים ארגונית.
<מישל מרסייה: יש דבר מאוד פשוט.
<מישל מרסייה: אני לא מתדיין עם אנשים שמבינים בכלל על מה אנחנו מדברים.
<מישל מרסייה: אני מתדיין עם אנשים שאטומים למה שאנחנו אומרים.
<מישל מרסייה: פעם שנייה, אתה אומר להם 'תראו יבשת אפריקה, צפון אפריקה בנויה ממדינות: מצרים, לוב, טוניס, אלג'יריה ומרוקו והם עונים על משהו שהוא בדרום אמריקה.
<מישל מרסייה: אין קשר בין האירועים.
<מישל מרסייה: תקשיבו, אתם שומעים את עצמכם?
<מישל מרסייה: אין לנו בכלל דיון.
<מישל מרסייה: בעולם המערבי יש תקנים למקצוע.
<מישל מרסייה: אני רוצה שנפסיק להיות רפובליקת בבננות ושגם פה בארץ יהיו תקנים.
<מישל מרסייה: כל מה שאתם עסוקים בו זה להגיד לי שאני מפריע לחופש העיסוק, שאני מונע תחרות, מה הקשר?
<מישל מרסייה: אגב, הייתה פה נציגה שלכם ,הגברת לובה נגדאי, שהיא ממונה מטעם משרד הכלכלה, מפקחת על תחום הספרות.
<מישל מרסייה: איפה היא היום?
<צבי הולנדר: איננה.
<מישל מרסייה: אתם רוצים שאני אגיד לכם מה היא אמרה בישיבה האחרונה?
<מישל מרסייה: היא אמרה בצורה מפורשת, כיועצת של משרד הכלכלה בקטע המקצועי, "הם צודקים, צריך להסדיר את המקצוע הזה בצורה מסודרת".
<מישל מרסייה: בגלל זה היא לא כאן היום.
<מישל מרסייה: היא בעמדה מקצועית ולכן אתם מחזיקים אותה והיום היא איננה.
<חגי פורגס: זה לא - - -
<מישל מרסייה: זו עובדה נכונה לגמרי.
<חגי פורגס: אני חייב להתייחס.
<חגי פורגס: הכול שקוף והכול גלוי ואנחנו אומרים לכולם.
<חגי פורגס: גברת נגדאי היא מפקחת, מפקחת מקצועית על תחום עיצוב השיער.
<חגי פורגס: אבל הגברת לובה נגדאי לא מייצגת את עמדת המשרד באשר להתערבות רגולטורית במשק.
<חגי פורגס: התערבות רגולטורית במשק והסדרת עיסוקים היא תחום סמכותה של הועדה להסדרת עיסוקים באישור מנכ"ל המשרד.
<חגי פורגס: האנשים האלה הם הגורמים המוסמכים במשרד לייצג את עמדת המשרד באשר להצדקה להגבלת עיסוק.
<חגי פורגס: באשר לנקודה הראשונה שאמרת בעניין תקנים, אני חייב להגיד שכמו שנמסר לי מאנשי האגף להכשרה מקצועית, תקנו אותי אם אני טועה, מעל 90% מהקורסים שהאגף להכשרה מקצועית מפקח עליהם, אינם מוסדרים, אינם מוגבלים, אין סיווג ואין להם הגבלה.
סופה לנדבר: אתה אומר שזו התערבות וזכותו של האזרח וזכותו של הספר, אני לא מקבלת את מה שאתה אומר.
<חגי פורגס: מדוע?
סופה לנדבר: אני אגיד לך מדוע.
סופה לנדבר: שש שנים ניהלתי את משרד העלייה והקליטה ואמרתי שבירוקרטיה, לא בתקופתי.
סופה לנדבר: עקרתי את הבירוקרטיה.
סופה לנדבר: מה שאתה עושה היום זה בירוקרטיה, זה פינג-פונג.
סופה לנדבר: אני אגיד לך שאני לא אוהבת את מה שאתה אומר.
סופה לנדבר: אתה יודע, אני יכולה לתת כיסוי לכל דבר עם מילים יפות, אבל מגיע ספר ומותר לו הכול.
סופה לנדבר: אם אתם לא, והם לא אז מי כן?
סופה לנדבר: ולהם אסור אז מי כן במדינת ישראל?
סופה לנדבר: אני חושבת שמה שאמר מישל זה מאוד מאוד הגיוני והדרישה הזאת צריכה להיות כאן.
סופה לנדבר: אם אתם לא תסדרו ביניכם, אני אומרת שאנחנו נביא חקיקה.
סופה לנדבר: אם מבינים רק שפה של חקיקה, תהייה שפה של חקיקה.
סופה לנדבר: לא הייתי רוצה לעשות את זה.
סופה לנדבר: כמחוקקת היום, אני אומרת לכם שלא הייתי עושה.
סופה לנדבר: אתה יודע למה, כי אפשר להגיד כל דבר, אבל מה שהוא אומר זה צודק, אנחנו לא רפובליקת בננות וצריך להיות סדר.
סופה לנדבר: אני בכנסת משנת 1996, בהמון דברים ובהמון תחומים אנחנו הכנסנו סדר, אני חושבת שהגיע הזמן להכניס סדר גם במובן של מה שמישל מציג כאן.
סופה לנדבר: הם לא באו בגלל שהרצון שלהם להגיע ולקחת את הדברים בידיים.
סופה לנדבר: הם באו כי מישהו כן צריך לקחת את הדברים בידיים.
סופה לנדבר: הם באו כי הם דואגים ללקוחות שלהם.
סופה לנדבר: אני חושבת שבמדינת ישראל כל המשרדים צריכים לדאוג לאזרח, קודם כל האזרח וקודם כל השירות לאזרח.
סופה לנדבר: איך יכול להיות שיקום בנאדם בבוקר עם רצון לפתוח מספרה, הוא פתח את המספרה, כל דבר הוא מכיר והוא מובן לו מאליו.
סופה לנדבר: זה לא דבר מובן מאליו.
<חגי פורגס: העלאת שתי נקודות ואני אתייחס אליהן.
<חגי פורגס: - - -
סופה לנדבר: אני לא אוהבת פינג-פונג.
סופה לנדבר: זה משחק יפה, אבל אני לא אוהבת אותו במסדרונות משרדי ממשלה.
<חגי פורגס: בהקשר של הפינג-פונג והבירוקרטיה אפשר להסתכל על שני סוגי האזרחים.
<חגי פורגס: אפשר להסתכל על הבקשה של התאחדות מעצבי השיער ואפשר להגיד שהיא בפינג-פונג ובבירוקרטיה.
<חגי פורגס: מצד שני, אפשר להסתכל על מעצבי השיער עצמם ועל האזרחים שרוצים לעסוק בתחום.
<חגי פורגס: אם תהייה כאן רגולציה זה יוסיף עליהם בירוקרטיה.
<חגי פורגס: הבירוקרטיה עליהם תהייה עשרות מונים על הבירוקרטיה של הפינג-פונג.
<חגי פורגס: כי הם יצטרכו להביא אישורים ורישיונות - - -
סופה לנדבר: אני מכירה אנשים שנכנסו לספרית מסוימת ומה שהיא עשתה לראש אני הייתי הורגת אותה.
<חגי פורגס: אבל זה לא בירוקרטיה.
סופה לנדבר: זאת לא בירוקרטיה, זה שימוש בחומר שהיא לא ידעה איך משתמשים בו, זה שימוש בדברים שהיא לא הייתה רשאית להשתמש בהם.
סופה לנדבר: לקחה כסף, כאילו היא רשאית לעשות כל דבר.
סופה לנדבר: אנחנו חיים במדינה?
סופה לנדבר: צריך להיות רישיון לאדם שמותר לו, אסור לו להשתמש בחומר.
סופה לנדבר: זה מביא נזק לאנשים, זה לא מביא נזק לאנשים?
<נטע ברנר נאור: קודם זו שאלה בעובדה שצריך לברר אותה.
<נטע ברנר נאור: נכון מה שאת אומרת, זן שאלה שבעובדה לגבי כל העניין של בריאות הציבור, בטיחות הציבור וכדומה.
<נטע ברנר נאור: אבל מבחינתנו, זה מאוד נוח להגיד "אתם עושים בירוקרטיה ואת עושים פינג-פונג" ולכן זה יוטל דווקא עלינו.
סופה לנדבר: אבל זו עובדה.
<נטע ברנר נאור: יש סעיף 10א' ב"צו רישוי עסקים" שקובע ששר הבריאות רשאי להתקין, לכלל העסקים טעוני רישוי או לסוגים מהם, תקנות על בריאות הציבור לרבות הבטחת - - -
<זאב פיש: יש תקנות, יש גם וגם.
סופה לנדבר: בפועל זה קורה?
<נטע ברנר נאור: בפועל זה קורה, צריך לשאול אותם, זה לא חוק שלנו.
<זאב פיש: בטח שיש, איזו שאלה זאת?
<נטע ברנר נאור: אז בבקשה.
<נטע ברנר נאור: כמו שאתם כולכם יודעים "חוק חופש העיסוק" קובע וגם הפסיקה קובעת שבהגבלת חופש העיסוק צריך את האמצעי שהכי פחות פוגע.
<נטע ברנר נאור: אם יש לנו אמצעי שהכי פחות פוגע והוא משרת את התכלית ואת המטרה, צריך להשתמש בו ולא בהגבלות אחרות.
<נטע ברנר נאור: יש לנו תכלית, יש לנו תכלית שמישל מציג ויש לנו אמצעי שזה.
<נטע ברנר נאור: - - -
סופה לנדבר: מה זז מהוועדה שניהלה חברת הכנסת יושבת ראש לשעבר?
<נטע ברנר נאור: אמרנו, אנחנו עשינו דיונים.
<נטע ברנר נאור: לא, גם היא החלטה.
סופה לנדבר: אני רוצה החלטות.
סופה לנדבר: מה עשיתם, איפה התכניות ומה עשיתם?
סופה לנדבר: היא ביקשה דירוג, איפה הדירוג?
<חגי פורגס: א', כמו שנטע אמרה, ההחלטה היא גם לא.
<חגי פורגס: מה שהוועדה ביקשה, היא ביקשה שנכין תכנית לימודים מקצועית.
<חגי פורגס: האגף להכשרה מקצועית הכין - - -
<צבי הולנדר: שלום, אני מהאגף להכשרה מקצועית.
<צבי הולנדר: אנחנו נתבקשנו להכין תכנית לימודים לכל החבר'ה שבעצם אין להם סוג.
<צבי הולנדר: זאת אומרת, לקבוצה שעובדת, אבל לא למדו מעולם והם עובדים.
<צבי הולנדר: כאמור נתבקשנו להכין תכנית לימודים.
<צבי הולנדר: תכנית הלימודים הוכנה בנובמבר 2014 על ידי מר אלי מלול עוד לפני שהוא פרש לגמלאות.
<צבי הולנדר: החליף אותו מר אברי פולצ'יק מנהל היחידה לתכנית לימוד.
<צבי הולנדר: התכנית נמצאת כאן אצלי.
<צבי הולנדר: נדמה לי שהתכנית הזאת הועברה אליכם, לא למשרד הבריאות.
<צבי הולנדר: אנחנו הכנו והיא קיימת.
<צבי הולנדר: נושא ההסדרה הוא לא בסמכותי, אבל הכנו אותה.
<מישל מרסייה: אני רוצה לענות.
<מישל מרסייה: בדיון קודם כל צריך להבין, הסיווג מתחלק לשתיים ואנחנו צריכים לשמור על הכיוון.
<מישל מרסייה: צריך להסדיר את נושא חופש העיסוק כמקצוע שדורש תעודה וצריך להסדיר את השימוש בחומרים מסוכנים בתוך המספרות.
<מישל מרסייה: אלו שני דברים שונים.
<מישל מרסייה: לכן אין צורך בפינג-פונג.
<מישל מרסייה: משרד הכלכלה צריך להשלים את המשימה שלו ולהפוך את מה שבמשך כמה עשורים במדינת ישראל כתוב.
<מישל מרסייה: הם אפילו מפקחים עליו.
<מישל מרסייה: יש מחלקה שלמה שמקבלת שכר במשרד הכלכלה שבודקת בתי ספר בסגנון של יאיר קמיר, והיא אכן בודקת שמקבלים.
<מישל מרסייה: אוי ואבוי לבית הספר הזה אם הוא לא יעמוד בתקנים, סוגרים אותו אם לא עומד בהם.
<צבי הולנדר: אני עד לזה כי אני ממונה על הפיקוח.
<מישל מרסייה: אכן יש פיקוח, אבל אין לזה שום ערך.
<מישל מרסייה: שואל אז הספר "בשביל מה אני צריך ללכת לשבור את הראש וללמוד בבית ספר כאשר לתעודה אין בכלל ערך?
<מישל מרסייה: " בעצם, הכול קיים כאילו - - -
<מישל מרסייה: אני מציע שזה יהפוך להיות חובה.
<שלומית אבינח: חובה למי שרוצה לבצע טיפולים?
<מישל מרסייה: בוודאי, ומי שרוצה לעבוד צריך ללמוד, לקבל תעודה.
<שלומית אבינח: בדיון הקודם, הוצע שאם יש מספרה, שאחד יהיה המורשה.
<שלומית אבינח: כלומר, לא שכל העשרה ספרים יהיו בחובה, אלא אחד או שניים.
<שלומית אבינח: לגבי הרישיון, זה מה שגם קראתי בחומר, שהוא יהיה מותנה, כלומר לא כולם חובה.
<שלומית אבינח: למען הפרוטוקול, צריך לדייק.
<מישל מרסייה: בהחלט.
<מישל מרסייה: אגב, מה שחובה הוא שבעל המספרה או מי מטעמו יהיה בעל תעודה כי לא יתכן שלא יהיה מישהו מפקח בתוך השטח.
<מישל מרסייה: אם יש בעל מקצוע בתוך המספרה שהוא מאושר, מבחינתי שהוא יעסיק עוד 14 איש שאין להם אישורים, זה לא מפריע לי.
<מישל מרסייה: כלומר אין פגיעה בחופש העיסוק, זה באחריותו ואם יקרה משהו זה יקפוץ עליו.
<מישל מרסייה: לנו מפריע שגם אין אחד כזה שיבדוק.
<מישל מרסייה: אז מי מפקח על מי?
<חגי פורגס: כפי שאמרתי, משרד הבריאות צריך להגיד שהוא ראה בזה הצדקה להסדיר ולהגביל את הנושא ולומר רק לך מותר.
<חגי פורגס: לכן הוא גם האכסניה הראויה להסדיר - - -
<זאב פיש: אני אחזור על דבריי, ברשותכם, מאחר וכושר הביטוי שלי כנראה לוקה בחסר, אני אחזור על דבריי.
<זאב פיש: משרד הבריאות ערוך מבחינת כל המנגנון ומבחינת כל התקנות.
<זאב פיש: יש שתי אפשרויות: אם אכן יהיה בית ספר להכשרת מעצבי שיער, סוג 1, סוג 2 סוג 3 וזה יהיה חובה.
<זאב פיש: שיחליטו כל הנוגעים בדבר, למשל, שיהיה רק מסוג 2 או סוג 3 או לפי מה שיוגדר, להם יהיה מותר לעבוד בחומרים X Y ו- Z , אז נוכל להדריך את הפרק של X,Y ו-Z - - -
סופה לנדבר: מי צריך לקבל החלטה?
<זאב פיש: יותר מזה, אנחנו נכניס לתקנות שלנו שרק איש עם תעודה מקצועית מסוג 3, או כל דבר שאתם תחליטו - - -
<צבי הולנדר: ומי יפקח על זה?
<זאב פיש: משרד הפנים.
<זאב פיש: זה יוכנס לתקנון.
<זאב פיש: זאת אומרת, אם יהיה דבר כזה ואתם תגידו שמסוג 3 מותר לטפל ב- X Y ו- Z, אנחנו נכניס את זה לתקנות.
<מישל מרסייה: הצומת הכי פשוטה זה משרד הפנים.
<שלומית אבינח: למה הם?
<שלומית אבינח: המשרד צריך להגיד.
<שלומית אבינח: שוב, זו צריכה להיות החלטה מקצועית.
<מישל מרסייה: שלחנו, בגלל שאנחנו עובדים מספיק שנים, אני עובד הרבה מאוד שנים עם משרד הכלכלה, לא באופן ישיר אלא - - -
<צבי הולנדר: דרך המפקחים.
<מישל מרסייה: דרך המפקחים, דרך החטיבה להכשרת מקצוע הספרות.
<שלומית אבינח: כמה בתי ספר יש?
<צבי הולנדר: עשרות.
<מישל מרסייה: אגב, לשעבר הפעלתי בית ספר והחלטתי אסטרטגית שאני לא מפעיל בית ספר כל עוד שאין ערך.
<מישל מרסייה: זה כמו שאני אפתח אוניברסיטה וצריך לסיים את האוניברסיטה כדי לקבל BA, אז בשביל מה לי?
<מישל מרסייה: לכן, יש זלזול מאוד גדול בבתי ספר לספרות בארץ הן מצד הרשויות והן מצד הלומדים.
<מישל מרסייה: מדינה נכונה לא יכולה להיות בנויה מארבעה-חמישה ענפים שמוכרים וכל השאר לא שווה כלום.
סופה לנדבר: כל דבר שאתה אומר הוא צודק, תעזור לי להציע.
<מישל מרסייה: שלחנו את המידע באופן מסודר, כתוב וערוך.
<מישל מרסייה: איך אמרת קודם, 'שלחו לכם דברים בצורה מאוד מסודרת ומאוד ערוכה'.
<מישל מרסייה: כי עבדנו על זה והשקענו בזה מחשבה.
<מישל מרסייה: יש לכם את הכול ערוך של מה צריך להיות ואיך צריך להיות.
<מישל מרסייה: אפילו נשאלו על סוג 1, 2 ו-3 שפותח על ידי המדינה.
<מישל מרסייה: זאת אומרת, שילבנו בין המוצרים האלה כדי לייצר משהו הגיוני.
<מישל מרסייה: לא ביקשנו להיות מחמירים כמו ארה"ב ואירופה, ששם לא מעניין אותם שום דבר.
<מישל מרסייה: הם אומרים שאם אין לך 1,500 שעות לימוד, אין לך תעודה.
<מישל מרסייה: אין לך 5 שנים שנות ניסיון במספרה, אין לך מספרה.
<מישל מרסייה: הפחתנו את שעות הלימודים, הפחתנו את שנות הניסיון כדי לייצר קפיצה.
<מישל מרסייה: בואו נתחיל להתקדם עם זה, אבל לא קורה כלום, הצענו את הכל.
<יאיר קמיר: שלום.
<יאיר קמיר: , יש לי בית ספר לעיצוב שיער לא הרבה שנים, רק 40 שנה, בפיקוח משרד העבודה, התמ"ת והכלכלה ואיך שאתם קוראים לזה היום אני לא יודע.
<צבי הולנדר: היום זה כלכלה.
<יאיר קמיר: זה עדיין כלכלה?
<יאיר קמיר: לצערי, ממש לצערי, אנחנו עושים קורסים לסוג1 וסוג 2 - - -
סופה לנדבר: אנחנו נפגשנו ביריד.
<יאיר קמיר: כן, וכל הכבוד לך.
<יאיר קמיר: הגיעו עולים חדשים שהיו ספרים ברוסיה או בפולין - - -
סופה לנדבר: ולמדו ואני נתתי להם אפשרות ללמוד כאן ונתתי ואצ'ורים כדי שילמדו.
<יאיר קמיר: נכון.
<יאיר קמיר: הם רוצים ללמוד ולקבל תעודה של ישראל, הם לא מבינים שהתעודה הזאת לצערי, סליחה, היא לא שווה כלום.
<יאיר קמיר: אלה שכן מבינים, גומרים קורס ואפילו לא ניגשים למבחן.
<יאיר קמיר: שאלה אותי המפקחת "למה יש לך 100 תלמידים ורק 50 הולכים למבחן?".
<יאיר קמיר: אמרתי לה שהצלחתי רק עם 50 שילכו למבחן ואני לוחץ עליהם, על ה-50 הנוספים אני לא יכול ללחוץ, כי הם אומרים: "התעודה לא שווה, אין לנו מה לעשות איתה".
<יאיר קמיר: אני לא בקיא בכל ענייני החוקים, אני מהאנשים הפשוטים ביותר.
<יאיר קמיר: בעיריית פתח תקווה למשל, בית הספר שלי הוא בפתח תקווה, מי שבא לקבל רישיון עסק צריך להגיד לו שאם יש לו תעודה של משרד הכלכלה, הוא יוכל לפתוח עסק.
<יאיר קמיר: כמובן, עם כל מה שצריך מסביב, מכבי אש, בריאות וכל השאר.
<יאיר קמיר: יכול להיות, שמשרד הפנים אחראי על הנושא הזה, אני לא יודע מי אחראי.
<יאיר קמיר: אנחנו נמצאים כאן עם שלושה המשרדים שאחד מהם חייב לקחת את הנושא הזה בידיים.
<יאיר קמיר: משרד הפנים נמצא פה ואני עדיין לא שמעתי מה הם אומרים.
<יאיר קמיר: אני חושב שכדאי שנשמע מה אומרים נציגי משרד הפנים ואז נחליט מי יכול לטפל בנושא הזה הכי מהר.
<יאיר קמיר: נכון, רגולציה לא רגולציה, יש לנו עשרות מספרות.
<יאיר קמיר: לצערי, אני אומר שוב, בנאדם שילם כסף בשביל קורס של שישה חודשים - - -
<שלומית אבינח: כמה עולה קורס?
<יאיר קמיר: 10,000 שקל וזה תלוי בבית הספר, מחיר הקורס לא משנה כרגע.
<שלומית אבינח: אדם שמשלם מלכתחילה ויודע שזה לא שווה, הוא יצא ללמוד?
<יאיר קמיר: לצערי, אין מה לעשות עם התעודה.
<יאיר קמיר: אנשים משלמים ובאים ותודה לאל בית הספר שלי עובד ומצליח, הוא מצוין ואין לי בעיה.
<יאיר קמיר: כואב לי ללמד אנשים, שבסוף יוצאים עם תעודה, אבל הם לא הולכים למבחן בכלל, זה לא מעניין אותם, כי אין מה לעשות עם זה.
<יאיר קמיר: אני לא רוצה להגיד לך, מה הציעו לי אנשים לעשות עם התעודה.
<יאיר קמיר: צריכה להיות תעודה.
<יאיר קמיר: יש סוג 1, אחרי שלוש שנים סוג 2 , עוד שנתיים ואחרי זה סוג 3.
<יאיר קמיר: בנאדם לא יוכל לפתוח מספרה כשיש לו רק סוג 1.
<יאיר קמיר: הוא צריך לפחות עם סוג 3.
<יאיר קמיר: היום תלמיד משלם כסף עבור כל הקורס, לומד חודש ואחרי חודש פותח מספרה כי אבא נתן לו כסף לפתוח מספרה.
<יאיר קמיר: מה עשינו פה?
<יאיר קמיר: כשאני שואל אותו הרי אתה לומד, הוא עונה לי "אני לומד על הלקוחות, מה זה משנה?".