GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אוסאמה סעדי: אתם חושבים שהדואר ישר מגיע?
אוסאמה סעדי: צריך עורך דין למקרים האלה.
ישראל אייכלר: תודה לך, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.
<מנחם אנגלרד: כמו שאני שומע, בחורי ישיבות ואברכים צריכים לשלם ביטוח לאומי כמו כולם, למה להם אין זכויות?
<מנחם אנגלרד: כל אזרח שעובד ומשלם ביטוח לאומי יש לו זכויות, יש לו כל מיני אפשרויות לקבל בחזרה מהמוסד לביטוח לאומי את כל מה שמגיע.
<מנחם אנגלרד: אני לא יודע על שום זכות או אפשרות שיש לתלמיד ישיבה או אברך כולל הבטחת הכנסה.
<מנחם אנגלרד: אברך כולל צריך רק לשלם.
<מנחם אנגלרד: אין לו שום זכות או כל דבר לקבל כשהוא לא מרגיש טוב וכול הדברים האחרים שגם לאברכים קורים.
<מנחם אנגלרד: להם אין שם זכות, הם מחוקים מבחינת הזכויות.
ישראל אייכלר: אתה אומר דבר מעניין.
ישראל אייכלר: אם הם מוכרים כחייבים בתשלום כעובדים, אז שתהייה להם זכות להבטחת הכנסה.
<מנחם אנגלרד: למשל, כשאברך לא מרגיש טוב שתהייה לו חופשת מחלה.
<מנחם אנגלרד: למה, אברך לא צריך חופשת מחלה?
<מנחם אנגלרד: לשלם לביטוח הלאומי הוא יכול ולקבל את המינימום של המינימום הוא לא יכול לקבל?
<מנחם אנגלרד: לי רק עכשיו נודע שאני צריך לשלם.
<מנחם אנגלרד: אני הייתי בטוח שבתור אברך אין לי זכויות ולכן אני לא צריך לשלם.
<מנחם אנגלרד: הייתי בטוח שרק מי שעובד צריך לשלם ביטוח לאומי.
<מנחם אנגלרד: אף אחד לא הודיע לי.
<מנחם אנגלרד: אבא שלי לא קיבל שום מכתב.
<מנחם אנגלרד: הוא אמר לי שאם הוא היה מקבל מכתב הוא היה משלם.
ישראל אייכלר: עכשיו באמת הזמן לקבל את התשובות ממר ברזני.
<יגאל ברזני: בדרכי הייתי שותף לדיון באמצעות הטלפון.
<יגאל ברזני: בנוגע לאברכים, אברכים משלמים 124 שקל.
<יגאל ברזני: עובד רגיל משלם 167.
<יגאל ברזני: אברכים הם כמו סטודנטים והם משלמים על פי תעריף סטודנט של 124 שקל, כאשר מתוך ה-124 שקל 106 שקל הוא ביטוח בריאות.
<שלומית אבינח: אתם כתבם שהסכום הוא 103 שקל.
<יגאל ברזני: נכון, זאת אומרת 21 שקל זה דמי ביטוח לאומי.
ישראל אייכלר: זה כספי מעשר לביטוח לאומי?
ישראל אייכלר: מה ההיגיון של ה-21 שקל האלה?
<אביבה גייבל: יש מינימום של דמי ביטוח בריאות: אימהות, זקנה, נכות.
<אביבה גייבל: נפגעי עבודה ואבטלה הם לא משלמים.
ישראל אייכלר: מהו התשלום עבור נפגעי עבודה ואבטלה?
<אביבה גייבל: לשכיר, זה אחוז יחסי מההכנסה שלו.
ישראל אייכלר: למה סטודנט לא יוכל לשלם את הכמה שקלים האלה?
ישראל אייכלר: אם יש לך את החלוקה הזאת - - -
<אביבה גייבל: הוא לא מבוטח באגף לנפגעי עבודה.
<אביבה גייבל: נפגעי עבודה, את זה המעסיק משלם ולא העובד.
<אביבה גייבל: נפגעי עבודה מוטל על המעביד.
ישראל אייכלר: מהו הסכום של נפגעי עבודה?
ישראל אייכלר: חופשת מחלה נכנסת תחת נפגעי עבודה?
<אביבה גייבל: חופשת מחלה זה לא המוסד לביטוח לאומי.
ישראל אייכלר: זה נפרד.
ישראל אייכלר: על אלו ענפים משלמים השכירים יותר מאשר סטודנט?
<יגאל ברזני: לענף אבטלה, לנפגעי עבודה, דמי לידה וגמלאות מחליפות שכר.
ישראל אייכלר: וכמה זה דמי לידה?
<אביבה גייבל: אחוז יחסי, זה אחוז מהשכר.
ישראל אייכלר: אם ארצה להוסיף את חופשת הלידה?
<אביבה גייבל: על איזה שכר?
<אביבה גייבל: הרי אין לך בסיס.
<אביבה גייבל: זו גמלה מחליפה.
ישראל אייכלר: ארצה על המינימום.
<ורד ברקובי: יש מספר ענפים.
<ורד ברקובי: חוק המוסד לביטוח לאומי" בנוי בטבלה.
<ורד ברקובי: משלמים על ענפים מסוימים.
<ורד ברקובי: ישנם מספר ענפים שהם ענפים תלויי עבודה.
<ורד ברקובי: כך זה הוגדר, כך נקבעו בחוק תנאי הזכאות.
ישראל אייכלר: מהי החלוקה הפנימית?
ישראל אייכלר: הרי יש חלוקה פנימית של המס של כמה מה הולך לאגף הזה וכמה לאגף הזה.
ישראל אייכלר: יכול להיות שיהיה רלוונטי למשל שחופשת לידה - - -
<ורד ברקובי: אדוני, ישנם דיונים רבים .
<ורד ברקובי: כדי לשבר האוזן, במשך שנים רבות מתקיימים דיונים רבים על העובדה שעצמאים לא מקבלים דמי אבטלה.
ישראל אייכלר: יש כעת דיון - - -
<ורד ברקובי: בדיוק, כעת זה יכנס עם הכללים להתאמת קרן שאליה יופרשו דמי הביטוח.
<ורד ברקובי: זה היסטורית ויש לזה גם רציונל ותנאי זכאות שרק מי שעובד יקבל את הגמלה.
<ורד ברקובי: כאן זה לא המצב.
<ורד ברקובי: לכן דמי הביטוח החודשיים בסך 21 שקל הם לאותם ענפים.
<ורד ברקובי: למשל שכאשר יגיע אדם לגיל זקנה או חלילה יזדקק לגמלת נכות כללית, הוא יהיה זכאי לאותן גמלאות.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, שה-21 שקל האלה הם לנכות ולזקנה?
<יגאל ברזני: אני אפרט: סיעוד, זקנה ושארים, נכות ותאונות אישיות, למשל אישה שנפגע בבית, זה ה-21.
<יגאל ברזני: הם משלמים את דמי הביטוח לענפים האלה והם יהיו זכאים בענפים האלה.
ישראל אייכלר: אבקש שתסביר לנו, את הטענה המרכזית של האנשים.
ישראל אייכלר: למה לא שולחים פנקסים כמו ששולחים חבויות אחרות עם פנקסי תשלומים בצורה מסודרת כדי שהם יהיו זכאים באופן מסודר.
<יגאל ברזני: אני אתחיל משנת 1995.
<יגאל ברזני: עד לשנת 1995 המוסד לביטוח לאומי היה גובה רק דמי ביטוח לאומי.
<יגאל ברזני: בשנת 1995 הופעל "חוק ביטוח בריאות ממלכתי".
<יגאל ברזני: אנחנו קוראים לו מינימליסטי, אנשים שלא עובדים משלמים את המינימום.
<יגאל ברזני: אלה שמשלמים את המינימום, יותר מ-80% מהכסף משולם רק על ביטוח בריאות.
<יגאל ברזני: לפני כן הסכומים היו מזעריים ביותר.
<יגאל ברזני: לגבי סטודנטים, האוניברסיטה הייתה גובה את הכסף כך שהמוסד לביטוח לאומי לא היה צריך לבקש את כל הכרטסת של החייבים ולשלוח לו פנקסים.
<יגאל ברזני: הסטודנט היה משלם במסגרת הלימוד שלו את הסעיף - - -
ישראל אייכלר: אתם הייתם גובים מהאוניברסיטה את הסכומים לכל הסטודנטים.
<יגאל ברזני: זה היה משהו מאוד שולי, משהו כמו 200 שקל.
ישראל אייכלר: גם הצבא משלם לכם?
<יגאל ברזני: לא.
<יגאל ברזני: הצבא מבטח אותם.
<יגאל ברזני: החייל לא משלם.
ישראל אייכלר: הצבא לא משלם, אבל האם החייל היה משלם לכם כמו שהאוניברסיטה הייתה משלמת לכם?
<משה עמית: אחוז מינימלי.
<משה עמית: אחוז אחד מהמינימום.
<משה עמית: משהו כזה.
<משה עמית: זה מוסדר מול משרד הביטחון.
ישראל אייכלר: הצבא לא שמשלם את מס הבריאות של חייליו?
<יגאל ברזני: הוא אחראי לשירות הבריאות של החיילים.
<יגאל ברזני: <קריאה:> חייל לא יכול לקבל שירות בקופת החולים, רק בצבא.
<יגאל ברזני: <קריאה:> אין לו קצבת זקנה כשהוא מזדקן?
ישראל אייכלר: העיקר הוא לבריאות.
<יגאל ברזני: מערכת הגבייה של המוסד לביטוח לאומי, טיפלה בכ-90% מכלל העבודה שלה בעצמאים.
<יגאל ברזני: בעצם הכניסו לנו למערכת את כל תושבי מדינת ישראל.
<יגאל ברזני: זו תוספת עבודה עצומה ואילו כוח האדם היה מינימלי.
<יגאל ברזני: כדי לשבר את האוזן, בעצם קיבלו עבודה רק מקופת חולים כללית על כ- 1,200 איש, בעצם עשו את הגבייה בשבילה.
ישראל אייכלר: שאלה ליועצת המשפטית, יש מצב שנוכל להציע הצעת חוק שכל מס הבריאות יועבר דרך קופות החולים?
<ורד קירו: אני אבדוק את זה.
<יגאל ברזני: אני אעדכן את כבודו.
<יגאל ברזני: ביום שזה עבר למוסד לביטוח לאומי, הגבייה עלתה במיליארד שקל, אני לא הייתי אז, הגעתי שנה אחרי.
<משה עמית: אחת ממטרות "חוק בריאות ממלכתי" הייתה שהגבייה תעבור למוסד לביטוח לאומי.
<אביבה גייבל: לא רק זה, לא קשרו את התשלום למתן השירות.
<אביבה גייבל: אמרו שהרצון הוא שאנשים יקבלו את הטיפול בלי קשר לגבייה.
<אביבה גייבל: שלא ימנעו את השירות - - -
ישראל אייכלר: החשש שלכם הוא, שקופות החולים לא ייתנו טיפול למי שלא שילם את המס?
<יגאל ברזני: העיקרון שהיה בתחילה היה לא להתנות את הטיפול בתשלום.
<יגאל ברזני: היום, גם אדם שלא משלם ביטוח בריאות זכאי לכל השירותים.
<משה עמית: למעשה מה ש"חוק בריאות ממלכתי" עשה, בזמנו היו כ-250 אלף איש שנמנו על האוכלוסיות החלשות ביותר, ידם לא הייתה משגת לשלם את המס האחיד המינימלי.
<משה עמית: "חוק בריאות ממלכתי" בא והסדיר - - - -
ישראל אייכלר: השאלה שלי הייתה מאחר והמוסד לביטוח לאומי צריך לשלוח ל-350 אלף האלה ולטפל בהם כמו שאר האזרחים, אז אולי - - -
<יגאל ברזני: ברשותך אשלים.
<יגאל ברזני: היינו מטפלים בסביבות 300-400 אלף איש.
<יגאל ברזני: היום עם כמעט אותו כוח אדם בתוספת מזערית ביותר הכנסנו עוד כמיליון איש למערכת, כמו שאמרתי עם אותו מספר עובדים.
<יגאל ברזני: שיכללו את המערכות, פיתחנו אותן והן מערכות מתקדמות ביותר.
<יגאל ברזני: מערכת הגבייה של המוסד לביטוח לאומי היא המערכת הטובה ביותר בארץ, אני אומר את זה כמעט בוודאות.
<יגאל ברזני: אני לא מציין את זה כמשהו לא טוב.
<יגאל ברזני: אוכל לתת לכם סקירה על השירות שאנחנו נותנים לציבור, זה שירות מעולה.
<יגאל ברזני: אוכל לפרט בפניכם מספר דברים קטנים.
<יגאל ברזני: אדם יכול לעשות הכול מהבית.
<יגאל ברזני: הוא יכול לעשות כמעט את הכול מהבית ללא מאמץ.
<יגאל ברזני: בזכות התייעלותו הצליח המוסד לביטוח להכניס עוד כמה מאות אלפי אנשים ללא תוספת כוח אדם.
<יגאל ברזני: הגענו לקיבולת כמעט מקסימלית אפשרית.
<יגאל ברזני: הגענו לכרטסת של כ-1.3 מיליון איש.
<יגאל ברזני: זו הכמות שאנחנו יכולים לעבוד ויותר מזה לא יכולנו להכניס למערכת.
<יגאל ברזני: פנינו כמה פעמים למשרד האוצר וביקשנו עוד כוח אדם, אבל כל זמן שלא נכנס לתוקף "חוק ההתיישנות" לאוצר לא היה דחוף.
<יגאל ברזני: ברגע שנכנס "חוק ההתיישנות" הבינו שבכל חודש שעובר מפסידים כסף אז סוף סוף נעתר משרד האוצר לאפשר את כוח האדם הנדרש.
<יגאל ברזני: הדבר הזה נעשה רק לפני כמה ימים.
<יגאל ברזני: ברגע שנוסף כוח האדם התחלנו מהלכים להכנסת כמה מאות האנשים האלה - - -
ישראל אייכלר: איזו תוספת כוח אדם קיבלתם?
<יגאל ברזני: רק לשלב הראשון קיבלנו 30 עובדים שהם תוספת של 10% לכוח האדם הקיים.
<יגאל ברזני: עם ה-30 האלה אנו פועלים עם האנשים שתקופת ההתיישנות של 2009-9 לא תחול עליהם.
<יגאל ברזני: אלה שהיו חייבים בתקופות אלה אותם אנו מכניסים עד סוף שנת 2016.
ישראל אייכלר: דובר כאן על אנשים שהם בני 26 כבר, הם היו פטורים.
<יגאל ברזני: היו בני 18, הם פטורים.
ישראל אייכלר: אז למה הלכתם איתם - - -
<יגאל ברזני: כי בגיל 18 הם היו חייבים.
<יגאל ברזני: כלומר, הם הגיעו לגיל 18 ואז חלה עליהם החבות.
<יגאל ברזני: יש לנו כמה סוגי אנשים: מתוך 600 אלף כ-75% מהאנשים הם שכירים שבעבר היו להם תקופות חסרות.
<יגאל ברזני: כמו למשל חיילים שיצאו לחו"ל שלושה-ארבעה או חמישה חודשים וחזרו לארץ.
<יגאל ברזני: התקופה הזאת היא תקופה חסרה והיום הם שכירים.
<יגאל ברזני: יכול להיות שהם היו בין עבודה לעבודה ואז נוצר חוסר של כמה חודשים – זו קבוצה שנקראת אצלנו קבוצה ג'.
<יגאל ברזני: מדובר על תקופה שחסרה להם, תקופת בעבר.
<יגאל ברזני: קבוצה שנייה, אנשים שלא עבדו במשך כל התקופה הזאת או לפחות בשנה-שנתיים האחרונות וגם לא עובדים בשנה הנוכחית.
<יגאל ברזני: קבוצה זו מקבלת פנקס לתשלום השוטף והודעת תשלום על החוב הקודם.
<יגאל ברזני: בדקנו לגבי האדם שמקבל את ההודעה, פגשתי כעת את העובדים שלנו ואני אומר לכם את מה שאמרתי להם כעת, בדיוק את מה שאמרתי להם ואת מה שאני אומר לסניפים.
<יגאל ברזני: יצרנו מצב שאין אפשרות שבנאדם לא משלם, אין אפשרות כזאת.
<יגאל ברזני: כלומר, קידמנו את הרחבת הסמכויות של העובד.
<יגאל ברזני: כל עובד רגיל היה יכול לקבל פריסה ל-18 תשלומים והייתה באפשרותו לאשר.
<יגאל ברזני: היום הגדלנו את זה ל-48 תשלומים.
<יגאל ברזני: לדוגמה אברך שלאורך כל השנים לא שילם, ההועדה המקסימלית שלו תתייחס ל- 13.5 אלף, בהודעה עוד לפני שציינו מה גובה החוב, בשורה הראשונה כתוב שברגע שהקרן תשולם כל ההצמדה והריביות מבוטלות.
<יגאל ברזני: זה כתוב בפתיח - - <קריאה:> הריבית היא אחרי שהוא מסיים לשלם את הקרן?
ישראל אייכלר: יש לך דוגמה של המכתב הזה?
<יגאל ברזני: בהחלט.
<יגאל ברזני: תסתכל בהודעה הראשונה, כבר בשורה הראשונה מופיע - -
ישראל אייכלר: המכתב הוא מה-22 ביוני.
ישראל אייכלר: הוא חייב פה 13 אלף שקל - - -
<יגאל ברזני: תקריא מה כתוב בשורה אחרי "זכויותיך" - - -
ישראל אייכלר: תוך כמה זמן הוא צריך לשלם?
<יגאל ברזני: תוך 60 יום.
<יגאל ברזני: בהודעה החדשה הוספנו וכתוב שהתשלום תוך 60 יום.
ישראל אייכלר: "אם תשלם את סכום הקרן שבחוב בתשלום אחד או בהסדר של פריסת תשלומים עד 48 באמצעות אמצעי התשלום המפורטים בהמשך, יבוטלו הקנס וההצמדה על החוב".
<יגאל ברזני: זה עוד לפני שהוא רואה את החוב ונבהל.
<יגאל ברזני: כדי שהשורה הזאת לא תבוא אחרי ה-13 אלף אנחנו אומרים לו מראש שקודם - - -
ישראל אייכלר: מעניין שכל הפונים ראו את ה-13 אלף ואף אחד לא אמר לי שהוא ראה את השורה הזאת.
<משה עמית: למרות שזו השורה הראשונה.
<יגאל ברזני: זה מרגע ההסדר.
<יגאל ברזני: <קריאה:> הייתם צריכים למסגר את הריבית והצמדה.
<שלומית אבינח: גם איך שזה כתוב, זה כתוב בשפה לא ברורה, לא שום דבר.
<יגאל ברזני: אנחנו ישבנו עם הדובר, אני לא הייתי מזלזל בדובר - - -
<שלומית אבינח: חיים פיטוסי, אני מכירה אותו.
<שלומית אבינח: כבודו במקומו מונח.
<שלומית אבינח: אבל המכתב, גם אני אזרחית ולי אין חובות למוסד לביטוח לאומי, אבל כל השיחות שלי עם המנכ"ל, כשאני פוגשת אותו אני אומרת שהמכתבים לא ברורים.
<שלומית אבינח: האנשים לא מבינים, הניסוחים המשפטיים - - -
ישראל אייכלר: אני אחזור על מה שאמרתי לפני שהגעת.
ישראל אייכלר: נכנסתי לבדוק מה היה פעם, רציתי לבדוק מה קורה עכשיו עם העניין ולא מצאתי כלום.
ישראל אייכלר: באינטרנט מצאתי שאסתר דומיניסיני עושה מבצע ונותנת הנחות וכדומה.
ישראל אייכלר: שאלתי את עצמי למה היום הם לא עושים דבר כזה.
ישראל אייכלר: אין בכלל ידיעה על המבצע הזה.
ישראל אייכלר: בעצם אני נוכח לראות שאני הייתי הדובר שלכם.
ישראל אייכלר: ראשית 'הרינו לבשרך שיצאנו במבצע מיוחד...
ישראל אייכלר: מי שישלם עד לתקופה זאת וזאת מוותרים לו על הריבית ועל הקנסות.
ישראל אייכלר: בואו ותפרע את החוב עד פריסה של 48 תשלומים'.
ישראל אייכלר: אני חושב שאז הדיון הזה לא היה צריך להתקיים.
<יגאל ברזני: יש לנו בעיה עם זה.
<יגאל ברזני: אנחנו צריכים לתכנן את קבלת הקהל.
<יגאל ברזני: כאמור, קיבלנו תוספת של 30 עובדים עבור הטיפול של ההתיישנות מ-2008-9, מדובר על כ-300 אלף איש ויש לנו עוד.
<יגאל ברזני: אם הייתי מפרסם מודעה כזאת, ראשית הייתי מבהיל את כל הציבור ולא לכולם זה היה רלוונטי.
<יגאל ברזני: שנית, היו באים אנשים מהחלק השני שלא תוכנן.
<יגאל ברזני: גם כך יש עומס של קבלת קהל.
<יגאל ברזני: לכן החלטנו שנודיע רק למי שרלוונטי ומי שיקבל את המכתב, בהודעה הראשונית שלו יהיה כתוב 'מבטלים את הקנס ואת ההצמדה'.
<יגאל ברזני: בהמשך אתה יכול לראות שיש ריבית על הסדר התשלומים, גם עליה ויתרנו.
<יגאל ברזני: זה בהודעה, תסתכל.
ישראל אייכלר: קודם אמרת שיש קבוצות רלוונטיות ויש קבוצות לא רלוונטיות.
ישראל אייכלר: מיהן הלא רלוונטיות.
<שלומית אבינח: אלה שחייבים משנת 2010-11 והשאר.
<יגאל ברזני: את אלה לא הכנסנו בשלב הראשון.
ישראל אייכלר: גם הם יוכלו לשלם כעת בלי קנסות וריבית?
<יגאל ברזני: בוודאי.
<שלומית אבינח: הם יצטרכו לפנות.
<שלומית אבינח: אתם מפאת הלחץ מפעילים משנת 2008-9.
<שלומית אבינח: 2010, אבל לגבי אלה שלא יודעים שהם צריכים לשלם כשאתם תגיעו לשנת 2010 תהיו באותו מצב.
<שלומית אבינח: למה לא להודיע לכולם?
<יגאל ברזני: זה יהיה לפני כן.
<יגאל ברזני: אנחנו נטפל בכולם.
<יגאל ברזני: זה כמויות.
<יגאל ברזני: <קריאה:> לא הבנתי מהו המבצע של פריסה ל-48 תשלומים.
<יגאל ברזני: אסביר.
<יגאל ברזני: אנחנו כתבנו שיש מגוון גדול של אפשרויות תשלום, אני לא מצאתי עוד מקום שנותנים כל הרבה אפשרויות תשלום.
<יגאל ברזני: רובם נמצאים מחוץ למוסד ולא צריכים להגיע למוסד.
<שלומית אבינח: מתי המבצע החל?
<משה עמית: ב-22 ביוני.
<שלומית אבינח: עד מתי הוא ימשך?
<יגאל ברזני: בינתיים הוא נמשך.
<יגאל ברזני: עד שנסיים את הרחבת הרשת.
ישראל אייכלר: בבקשה, אסכם את מה ששמענו עד עכשיו.
<שלומית אבינח: לגבי אלה שהם בני 21 עכשיו ויש להם חוב?
<שלומית אבינח: תוך כמה זמן אתם מתחייבים להודיע להם שהם חייבים?
<אביבה גייבל: צריך להסביר מתי לראשונה אנחנו יודעים על חוב של אותו בן 18 שלא שילם.
ישראל אייכלר: אני מבקש לסכם את מה שאני הבנתי מדברייך.
ישראל אייכלר: אחר כך נעבור לשאלות הבסיסיות יותר כמו למה בכל השנים זה יהיה באופן רגיל באמצעות פנקסי תשלום.
ישראל אייכלר: ממה שהבנתי ממך, יצאתם עכשיו במבצע מה-22 ביוני שכל מי שחייב, מקבוצת המשלמים את המינימום או אחד שלא ידע מקבוצת, אחד כזה יכול לשלם באחת מהאפשרויות שאתם מאפשרים, לפרוס את החוב ל-48 תשלומים.
ישראל אייכלר: כל הקנסות והריביות נמחקים והוא מתחיל דף חדש, מתחיל לשלם באמצעות פנקס מדי חודש.
<שלומית אבינח: איפה פרסמתם את זה?
<משה עמית: בהודעה למבוטח.
<משה עמית: המכתב שראיתם.
<שלומית אבינח: אני שואלת למה בחור בן 20 שלא יודע שיש לו חובות, למה לא תצאו בקמפיין גם באתר שלכם שאומר שיש כעת מבצע החל מה-22 ביוני.
<שלומית אבינח: עם בחור בן 20, למה לחכות שהוא יהיה בן 27.
ישראל אייכלר: זה כולל גם בן 20, 21 או 22?
<שלומית אבינח: ברור.
ישראל אייכלר: המבצע שלכם כולל את כולם.
<יגאל ברזני: אני מבקש להסביר.
<יגאל ברזני: הפריבילגיה של ביטולי קנס ההצמדה ובלי ריבית חלים על כל המינימליסטיים - - -
<שלומית אבינח: גם לגבי אלה שהם בני 20 היום.
<יגאל ברזני: גם אלה שקיבלו הודעה לפני.
<יגאל ברזני: כלומר, מי שיגע כעת לסניף - - -
ישראל אייכלר: מי שלא קיבל הודעה ורוצה להיכנס למבצע יוכל להיכנס?
<יגאל ברזני: כל מי שירצה יוכל להיכנס למבצע.
<שלומית אבינח: איך הוא ידע על המבצע?
<מנחם אנגלרד: ראית מישהו שמשלם קנסות בכוונה?
<מנחם אנגלרד: 90% שלא משלמים זה בגלל שהם לא יודעים שהם צריכים לשלם.
<מנחם אנגלרד: זה שאתם מורידים לו את הקנס במבצע זה לא - - -
ישראל אייכלר: בסוף הסיכום אני אבקש שיהיה הסדר בעניין של אי ההודעה לאנשים.
ישראל אייכלר: גם שההודעות לא תהיינה סוג של הודעות טכניות אלא עם פנקסים כמו שאתם עושים לעצמאים.
ישראל אייכלר: בבקשה לא לנהל כאן דו-שיח, אנחנו לא שומעים אף אחד מכם.
<יגאל ברזני: אני מבקש להוסיף.
<יגאל ברזני: כרטיס האשראי, הייתי גם בירושלים וגם בבני ברק, ראיתי אברכים באים עם כרטיס אשראי ותוך חצי דקה מסיימים.
<יגאל ברזני: חצי דקה הוא ישב אצל הפקידה.
<יגאל ברזני: אסביר גם למה.
<יגאל ברזני: סכום של 9,600 שהוא צריך לשלם ב-48 תשלומים זה לא משהו שהמסגרת נלקחת ממנו.
<יגאל ברזני: המוסד לביטוח לאומי בנה מערכת מיוחדת שכל חודש נרשם 200 שקל בלבד ולא סכום המלא של העסקה.
<יגאל ברזני: בסך הכול הסכום הוא רק 200 שקל לחודש על מנת שכל אברך יוכל להיכנס ולהסדיר את החוב.
ישראל אייכלר: איזה סכום זה בחודש?
<יגאל ברזני: 200 שקל.
ישראל אייכלר: הוא יכול לשלם גם באמצעות הוראת קבע?
<יגאל ברזני: בהחלט, אפשר גם בכרטיס אשראי, הוראת קבע.
<יגאל ברזני: אם מדובר באבא שצריך לשלם עבור שלושה ילדים יש למנהל בסניף סמכות להסדיר את החוב, הוא לא צריך לפנות אלינו.
<יגאל ברזני: בסמכותו לפרוס את החוב גם ל-60 ו-70 תשלומים.
<יגאל ברזני: הנחתי אותם ליצור מצב שלאדם תהייה אפשרות לשלם.
<יגאל ברזני: הוא יכול לשלם 200 שקל אז שישלם 100 שקל.
<יגאל ברזני: אפשרנו מצב שכלום יוכלו לשלם.
ישראל אייכלר: אתם תרחיבי את שעות קבלת הקהל גם לשעות הצהריים כדי שאנשים יוכלו להגיע להסדיר את החוב?
<יגאל ברזני: יש קבלת קהל גם בשעות אחר הצהריים.
<יגאל ברזני: יותר מהשעות המקבלות?
<יגאל ברזני: ככל שאני מכיר את מערכת יחסי העבודה לדעתי זה לא יצלח.
<יגאל ברזני: וועדי העובדים לא יסכימו להרחיב את השעות.
<יגאל ברזני: כן הרחבנו את המוקד הארצי, מוקד *6050 עובד שלוש שעות נוספות, עד שמונה בערב.
<מנחם אנגלרד: אף אחד לא ישלם כזה חוב בטלפון.
<יגאל ברזני: אברך, יכול לכתוב שהוא מבקש שיעשו לו קיזוז מקצבאות ילדים.
<יגאל ברזני: הוא שולח את המכתב הזה לפקס אחד, הפקס הזה מגיע ישירות לפקיד.
<יגאל ברזני: הפקיד לוקח ועושה לו הסדר קיזוז.
ישראל אייכלר: אבל היום קצבאות ילדים לא מגיעים ל-200 שקל לחודש.
ישראל אייכלר: לחבר'ה בגילאים האלה עדיין אין שני ילדים.
ישראל אייכלר: רשמנו את הדברים שלך.
ישראל אייכלר: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לארגון הנכים.
<דורון יהודה: אני מדבר על רק על העניין האישי שלי.
<דורון יהודה: אני משלם בצ'ק מדי חודש למוסד לביטוח לאומי.
<דורון יהודה: הפסקתי לעבוד הפסקתי לשלם היות ואני נכה ואיני צריך.
<דורון יהודה: קבלתי מכתב "אתה חייב לנו משנת 2011" שימו לב "אתה חייב לנו 3,000 שקל" – התרגיל הזה היה לי כבר בעבר.
<דורון יהודה: באתי למר ברזני שהוא עובד מצוין, עוזר וכל הצוות שלו בירושלים הם עשר.
<דורון יהודה: הם הרימו טלפון וביטלו.
<דורון יהודה: עכשיו שוב קיבלתי מכתב "אתה חייב לנו" "אם לא תפרע נעשה לך עיקול".
ישראל אייכלר: אתה חייב מאז או מלפני?
<דורון יהודה: משנת 2011 - -
ישראל אייכלר: למרות שאמרו לך שהכול בסדר?
<דורון יהודה: 3,000 שקל.
<דורון יהודה: אמרתי "תגידו, אתם רוצים לשגע אותי כל הזמן?
<דורון יהודה: " אני בא אליהם למשרד בירושלים ואומר 'תראו חבר'ה, משגעים אותי.
<דורון יהודה: למה אני חייב'.
<דורון יהודה: בודקים במשרד.
<דורון יהודה: אני אומר כל הכבוד להם, הם עובדים יפה בירושלים.
<דורון יהודה: בודקים ואומרים לי 'הם טועים, אתה משלם כל חודש.
<דורון יהודה: אתה שכיר בעסק שלך'.
<דורון יהודה: תקשיב, אני שכיר בעסק של עצמי ושילמתי.
<דורון יהודה: למה אני צריך לשלם פעמיים?
<דורון יהודה: אמרתי להם 'תעזבו אותי'.
<דורון יהודה: אחר כך, אחרי שהם אמרו לי את האמת אני הולך לפקיד אחר.
<דורון יהודה: הפקיד אומר לי, 'לא, אתה יודע אני אעשה חשבון, אתה חייב לנו 1,500'.
<דורון יהודה: זה כבר לא 3,000.
<דורון יהודה: שאלתי אותו למה אני חייב אם אני משלם כל חודש.
<דורון יהודה: למה אתם משגעים אותי?
<דורון יהודה: חוזר לירושלים ובודק אצל אותו פקיד שלנו - - -
<שלומית אבינח: תסביר שאתה הולך לסניף במקום המגורים שלך ושם אתה מקבל תשובה אחרת.
<דורון יהודה: כן תשובה אחרת.
<דורון יהודה: אני גר בנתניה.
ישראל אייכלר: ואתה מגיע עד לירושלים כדי להסדיר את זה?
ישראל אייכלר: למה אתה לא מסדיר את זה בנתניה?
<דורון יהודה: כי הוא אומר לי שאני חייב.
<דורון יהודה: אני בא אליהם והם אומרים לי שאני לא חייב.
<דורון יהודה: השתגעתי.
<דורון יהודה: הייתי אצל רפי שוב, הוא אמר לי להסביר להם שאני לא חייב ומתאריך זה וזה אתה משלם.
<דורון יהודה: למה צריך לשגע אותנו?
<דורון יהודה: אני לא מסתכל על עצמי, אמרתי לו שייקח את ה-1,500 שקל רק תעזבו אותי.
<דורון יהודה: למה אתם עושים את זה?
ישראל אייכלר: שאלה, יש הבדל בין ירוחם, נתניה וירושלים?
<שלומית אבינח: כן, בתשובות בטח שכן בתשובות של המוסד הגדול, המוסד לביטוח לאומי לאזרח שפנה לסניף המקומי שמקבל תשובה X.
<שלומית אבינח: הוא לא מרוצה מהתשובה הוא פונה לוועדה, כשהוועדה פונה היא מקבלת תשובה אחרת.
<שלומית אבינח: אני לא מדברת על התנהלות המוסד.
<יגאל ברזני: תביאו את מספר תעודת הזהות ונוכל לראות את ההתנהלות.
<דורון יהודה: אני הייתי אצלך ולך מגיע כל הכבוד, אתה עזרת לי ואמרת לי ללכת לרפי.
<דורון יהודה: הלכתי לרפי שהוא במקרה גם נכה שלי.
<דורון יהודה: רפי בדק וכתב לי על פתק, לקחתי אותו לנתניה.
<דורון יהודה: ראשית הם התנהגו אלי לא יפה - - -
<משה עמית: אני הייתי פונה לסניף נתניה ומדבר בשמך.
<דורון יהודה: אני מבקש שתעשו את זה עכשיו שזה לא יהיה - - - <קריאה:> כנראה שההנחיות שלכם לא יורדות לסניפים מספיק טוב.
<דורון יהודה: אני מבקש לומר, לא כל נכה יכול לעשות את מה שאני עשיתי.
<דורון יהודה: אני מכיר את המערכת ואני יודע להגיע אליכם.
<דורון יהודה: יש כאלה שהם מסכנים ומטרטרים אותם והם מוכנים לשלם כסף.
<דורון יהודה: אמרתי לו, תוריד, רק תעזוב אותי ואל תמשיך לשגע אותי.
ישראל אייכלר: הדברים שלך נרשמו.
ישראל אייכלר: בעצם, נגעת בנקודה הכי כואבת אצל האזרחים.
ישראל אייכלר: בעיקר עם המוסד לביטוח לאומי, יש תחושה כי האזרח שהוא הכי נגיש אליו והוא אליו, יש תחושה של תוהו ובוהו ביחס לאדם שאיננו יודע להגיע.
ישראל אייכלר: אחד שיודע להגיע, לי הוא נראה חברמן טוב מאוד.
ישראל אייכלר: בעידן המחשוב והטכנולוגיה, יש מקום שאיזה פקיד בנתניה, ירוחם או במקום אחר יגיד משהו אחר מאשר בירושלים?
<יגאל ברזני: אני לא מקבל את מה שכבודו מספר.
<יגאל ברזני: היום יש לנו מערכת של המוסד לביטוח לאומי שמחוברים אליה 4,300 משרדי רואי חשבון ויועצי מס, הם עושים הכול במערכת.
<יגאל ברזני: יש לנו מערכת תיוק אופטי, הם יכולים להיכנס לתיקים, יכולים לעשות הסדרי תשלומים מהבית שלהם, הם יכולים לבטל עיקולים.
<יגאל ברזני: הם יכולים לעשות כמעט הכול מהמשרד.
<יגאל ברזני: יש כ-4,300 מייצגים כאלה מהם כ- 80%-90% מכל המעסיקים ומכל המבוטחים העצמאיים נכנסים למערכת.
<יגאל ברזני: הם מכסים כמעט את כולם ועושים כמעט את הכול מהמשרד, הם כמעט ולא מגיעים אלינו.
ישראל אייכלר: ה-10% באים אלינו.
<יגאל ברזני: הם בעצמם אומרים, המערכת חינם, הכניסה למערכת חינם.
ישראל אייכלר: אמרת יפה, אבל זה רק לאנשים מסודרים עם רואי חשבון.
<יגאל ברזני: אם מדובר באחד שמשלם את המינימום זה מאוד פשוט, זה לא מסובך ולא צריכה להיות כאן שום בעיה.
<יגאל ברזני: האפשרות היא שאתה שכיר או שאתה לא שכיר ולא זאת הבעיה.
<דורון יהודה: הם אמרו לי שאני גם שכיר וגם עצמאי.
<דורון יהודה: אני לא עצמאי אלא רק שכיר.
<יגאל ברזני: היום עושים הכול כולל שליחת מכתבים וקבלת תשובות.
<יגאל ברזני: הכול נעשה באופן אלקטרוני על ידי המייצגים.
<יגאל ברזני: כמעט ולא מגיעים למוסד לביטוח לאומי, כל השירות נעשה באופן ממוכן.
<דורון יהודה: מר ברזני, באמת, זה קרה לי פעמיים בנתניה, זה היה לפני כמה שנים ושוב עכשיו.
<דורון יהודה: לא יתכן שאני אחשוב כל הזמן איך אתם לא תיקחו לי כסף מהכיס.
<משה עמית: אתה הודעת שאתה לא עצמאי בכלל?
<דורון יהודה: הודעתי שאני שכיר בעסק, בחברה שלי.
<דורון יהודה: נקודה.
<דורון יהודה: זה מה שכתוב.
<דורון יהודה: אני מוציא כל חודש צ'ק ומשלם כל חודש.
<דורון יהודה: אני גם לא עובד, אני בקושי עובד.
<דורון יהודה: אני כל היום עם הנכים.
<דורון יהודה: אני מוכר עגלות ועכשיו לא מוכר.
<דורון יהודה: אין לי זמן עכשיו כי אם אני אמכור אני לא אעזור לנכים.
ישראל אייכלר: כם אסכם את הדיון.
ישראל אייכלר: שמענו את דברי הפונים.
ישראל אייכלר: אנחנו רושמים בברכה את ההודעות של מר ברזני.
ישראל אייכלר: לדעתי כל האזרחים צריכים לדעת שיש מבצע.
ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים לפרסם שיש מבצע.
ישראל אייכלר: גם לטובת
ישראל אייכלר: כם להודיע שיש מבצע עם פריסת תשלומים של הקרן וביטול קנסות וריבית למי שישלם גם אם בגלל שלא קיבל הודעה.
ישראל אייכלר: אני מבקש, אפשר להגיד דורש, שכל מערכת המוסד לביטוח לאומי יכתבו מכתבים לאנשים המינימליסטיים בדיוק כמו לשכירים.
ישראל אייכלר: שישלחו פנקסי תשלום החל מגיל 18 לתשלום החוב החודשי.
ישראל אייכלר: שלא נגיע למצב שבו האנשים יצברו חוב עד לגיל מסוים ואז נצטרך לצאת במבצעים.
ישראל אייכלר: אם אני הייתי המשרד ליחסי הציבור של המוסד לביטוח לאומי הייתי מדגיש 'דע לך שזה מס הבריאות של הממשלה ועוד תוספת קטנה שאתה תהייה זכאי ועל זה אתה משלם'.
ישראל אייכלר: לאזרח קטן כמוני ההרגשה היא שאם אין הכנסה למה בעצם יש מס.
ישראל אייכלר: כאן אתה מפרט שמדובר במס בריאות ואז כולם מבינים שעל בריאות צריך לשלם.
ישראל אייכלר: אני מבקש וועדת חריגים, לאנשים שאינם יכולים לשלם את ה-200 שקל.
<יגאל ברזני: על פי החוק, למוסד לביטוח לאומי אין את הסמכות להפחתת דמי ביטוח.
ישראל אייכלר: אין אפשרות לוועדת חריגים?
<ורד קירו: על חוב אסור להם.
ישראל אייכלר: אין אפשרות לוועדת חריגים לאנשים שאין להם?
ישראל אייכלר: מה תעשו עם אזרח שאין לו את ה-200 שקל?
<יגאל ברזני: שישלם 100.
<משה עמית: פורסים את החוב למקסימום תשלומים.
ישראל אייכלר: לדעתי, אולי צריך לתקן את החוק, אבל אני לא רוצה לדבר על זה כי זה עלול לגרום עוד להוספת מס.
ישראל אייכלר: למשל, חשבתי להוסיף כל מיני ביטוחים לאנשים שלא עובדים, אבל בסוף המס יעלה וזכויות לא תהיינה.
<שלומית אבינח: לקראת הדיון, העברנו פניות.
<שלומית אבינח: אנחנו מבקשים תשובות פרטניות, לגבי אותן פניות של אזרחים שפנו.
<יגאל ברזני: יש לנו יחידה מיוחדת, יענו לוועדה.
ישראל אייכלר: אנחנו מציינים, שנאמר כאן שיש אפשרות קיזוז.
ישראל אייכלר: אדם שמקבל קצבת ילדים, יכול לקזז עם החוב.
<מנחם אנגלרד: לא מספיקה הודעה אחת בגיל 18, צריך בכל תקופה - - -
<יגאל ברזני: ברגע שהוא נכנס למערכת, זה יהיה אוטומטית.
<יגאל ברזני: בכל שנה הוא יקבל פנקס, הכול יעבוד - - -
<ורד קירו: בכנסת הקודמת הייתה הצעת חוק, לחייב מוסדות כמו המוסד לביטוח לאומי, לשלוח לאנשים דוח חיובים, חובות וקיזוזים, כמו הבנקים וחברות אשראי.
<ורד קירו: בדרך הזאת, גם אם פספסתם מישהו בהודעה הראשונית ניתן יהיה לעשות את זה בהודעה הבאה בדוח חובות.
<ורד קירו: האנשים ידעו כך מה קורה איתם והאם יש להם חובות.