GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: לא רציתי בוועדה להגיד את השמות.
ישראל אייכלר: אנחנו נדבר על הבעיה המרכזית שאני רואה בטופס, בתשובה שקיבלה המנהלת שלומית אבינח מאבי לקח, מנהל אגף בכיר בלשכות רשות האוכלוסין וההגירה, ולפיו ברוב המקומות מחכים בין שעה וחצי ל-3 שעות.
ישראל אייכלר: זה פשוט לא נורמאלי.
ישראל אייכלר: מה שנראה לכם נורמאלי וטבעי הוא בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: אין, לדעתי, שום סיבה בעידן הטכנולוגי והשירות הציבורי במדינות המפותחות - אולי בהודו צריך לקחת הרבה זמן - לחכות 3 שעות לתעודת זהות ולדרכון.
ישראל אייכלר: זה לא נראה סביר.
ישראל אייכלר: אנחנו נדון בנושא.
ישראל אייכלר: יש לנו 2 פונים.
ישראל אייכלר: כל מה שהם יגידו מייצג אלפי אנשים, כי אין הרי שירות שונה שניתן להם מאשר לאחרים.
<חיים אהרון יוספי: הייתי רוצה לדבר בנושא של משרד הפנים.
<חיים אהרון יוספי: סליחה שאני יורד לקטנות בשפת העם, אבל - -
ישראל אייכלר: הוועדה הזאת עוסקת בקטנות, רק צריכים להתמקד בדברים הספציפיים.
<חיים אהרון יוספי: אני אתן רק דוגמה מהשבוע.
<חיים אהרון יוספי: כולנו יודעים שיש כוכבית 3450, שזה מרכז המידע של משרד הפנים.
<חיים אהרון יוספי: אני באופן אישי התקשרתי, גם מיניתי עוד שני אנשים שהתקשרו.
<שלומית אבינח: זה רשות האוכלוסין.
<שלומית אבינח: זאת רשות עצמאית שלא קשורה למשרד הפנים.
<חיים אהרון יוספי: אוקי, רשות האוכלוסין.
<חיים אהרון יוספי: לא ניכנס לפרטים כמה זמן לוקח ממתי שמטלפנים עד מתי שאותה פקידה אדיבה עונה.
ישראל אייכלר: יותר חשוב כמה זמן זה היה.
<חיים אהרון יוספי: זה היה סך הכל 7 דקות.
<חיים אהרון יוספי: כולנו יודעים שבית המחוקקים, שבו אנחנו יושבים כעת, חוקק חוק שבכל הרשויות הפרטיות והאחרות תוך 3 או 4 דקות חייבים לענות.
ישראל אייכלר: 3 דקות.
<חיים אהרון יוספי: זה היה 7 או 8 דקות.
<חיים אהרון יוספי: עונה לי פקיד אדיב בשאלה: מה אדוני רוצה.
<חיים אהרון יוספי: אמרתי שיש לי פה אדם שרוצה להזמין תור לבקשת אשרת שהייה כסטודנט, הנה הפרטים שלו וכו'.
<חיים אהרון יוספי: הוא אומר: אין שום בעיה, יחזרו אליך תוך 3 ימי עסקים.
<חיים אהרון יוספי: תוך כדי דיבור הוא גם אומר:
<חיים אהרון יוספי: אבל אם לא יחזרו אליך, קח כבר את כל הפרטים של תלונות הציבור כדי שתוכל להתלונן.
<חיים אהרון יוספי: כשאני אומר שאין לי עניין להתלונן אבל אולי אני אתקשר עוד פעם, הוא אומר: לא, חבל לך להתקשר עוד פעם, בכל מקרה הם לא חוזרים.
<חיים אהרון יוספי: אני מצטט ציטוט.
ישראל אייכלר: צריך לשבח את הכנות שלו.
<חיים אהרון יוספי: מאוד מאוד לא נעים לי להגיד פה שאחד מראשי מרשם האוכלוסין, ממש מההנהלה הבכירה - אם כבוד היו"ר ירצה לדעת את השם, אני אתן אותו כי יש לי את הפלאפון שלו וגם את הטלפון שלו במשרד.
<חיים אהרון יוספי: התקשרתי אליו ואמרתי לו: תשמע, אדוני הנכבד, אתה יודע שיש איזה ליקוי בדבר הזה.
<חיים אהרון יוספי: הוא אמר: טוב, עזוב אותך, בוא לא ניכנס לפרטים, אם אתה רוצה קח בבקשה את הפקס של פניות ציבור ותתלונן.
<חיים אהרון יוספי: הייתי קצת המום, אפילו מזועזע, אבל זה השירות.
<חיים אהרון יוספי: אין שום מציאות שגם אם אומרים במרכז המידע: "אנחנו נחזור אליך" - יחזרו אליך.
<חיים אהרון יוספי: בכל מקום יש דד ליין – 24 שעות, 48 .
<חיים אהרון יוספי: הנציבות אומרת שאם אתה פונה במכתב זה 30.
<חיים אהרון יוספי: יש קריטריונים, יש משבצות תחומות מאוד כמה זמן עד שעונים לך.
<חיים אהרון יוספי: אם אדם מתקשר להזמין תור לכל שירות, אומרים לו: יחזרו אליך תוך מספר ימים.
<חיים אהרון יוספי: לא עומדים בזה.
<חיים אהרון יוספי: צריכים לבדוק – זה אולי בסמכותה של הוועדה או ועדות אחרות – את העניין של דד ליין.
<חיים אהרון יוספי: אני התקשרתי לירושלים על שני אזרחים שפנו לקבל תור לאשרת שהייה כסטודנטים.
<חיים אהרון יוספי: עברו רק שבועיים שלושה, הם עדיין לא קיבלו.
<חיים אהרון יוספי: התקשרתי למי שהתקשרתי, שזה אחד הבכירים ברשות האוכלוסין בשלומציון המלכה שיש לי היכרות אישית איתו.
<חיים אהרון יוספי: הם אמרו: תן לנו את הפרטים, את אותו טלפון של אותו פונה.
<חיים אהרון יוספי: חזרו אליו אחרי 24 שעות, אמרו לו שיש לו תור בעוד 60 יום לעשות אשרת שהייה כחוק וכנדרש.
<חיים אהרון יוספי: חשוב מאוד להדגיש בוועדה, אולי לפרגן - -
ישראל אייכלר: כמה זמן זה לוקח למי שאין לו את הטלפון האישי של מישהו שם?
<חיים אהרון יוספי: משהו כמו חודשיים.
<חיים אהרון יוספי: גם אם הוא הולך פיזית לרשות מרשם האוכלוסין, כמו למשל ללשכה בשלומציון המלכה, ומבקש תור, אומרים לו שזה בערך חודשיים.
<חיים אהרון יוספי: האם זה נשמע נורמאלי, סביר?
<חיים אהרון יוספי: האם אי אפשר לתחום את זה?
<חיים אהרון יוספי: לא ייתכן מצב שאדם מחכה פרק זמן כל כך ארוך.
<חיים אהרון יוספי: אני רוצה להוסיף ולומר ולפרגן לרשות האוכלוסין.
<חיים אהרון יוספי: אין אדם הולך על שתיים, אין ייצור שהולך על שתיים שנמצא בתוך תחומי מדינת ישראל ולא זקוק לרשות האוכלוסין, לא משנה אם הוא ערבי, בדואי, הודי.
<חיים אהרון יוספי: אין כזאת מציאות.
<חיים אהרון יוספי: למה?
<חיים אהרון יוספי: כי כל אדם הולך על שתיים, זכר או נקבה, לא משנה הגיל, החל משעת הלידה ועד יום הפטירה חייב את השירות של רשות האוכלוסין.
<חיים אהרון יוספי: הוא לא יכול להיות בתחומי מדינת ישראל ולא להזדקק לשירות שלהם.
ישראל אייכלר: למה זה לשבחה של הרשות שאנשים צריכים להגיע אליה?
ישראל אייכלר: זה לא עניין של שבח או גנאי.
ישראל אייכלר: אתה רוצה להגיד כמה חשוב שיהיה שם שירות טוב.
<חיים אהרון יוספי: נכון.
<חיים אהרון יוספי: אין עוד רשות אחת במדינה שכולם זקוקים לה.
ישראל אייכלר: מתעודת לידה עד תעודת פטירה.
<חיים אהרון יוספי: אם נכנסת למדינת ישראל אתה חייב את הרשות, אתה לא יכול להיות פה לא לגאלי.
<חיים אהרון יוספי: אני רוצה להסביר מה הנזקים שיכולים להיות כתוצאה מהמחדלים שציינתי.
<חיים אהרון יוספי: אדם מגיע למדינת ישראל.
<חיים אהרון יוספי: הוא מגיע ללימודים.
<חיים אהרון יוספי: הוא רוצה שמאותו היום שהוא הגיע, מאותה השעה הראשונה שהוא הגיע יהיה לו כחוק ביטוח לאומי, הקצבה לאותו מוסד שבו הוא לומד, קופת חולים וכדומה.
<חיים אהרון יוספי: נניח שהוא קיבל תור לעוד חודש, לעוד שבועיים, לא משנה.
<חיים אהרון יוספי: אם הוא יבוא עם המסמכים ויאמר: אני נכנסתי ב-1.5, יגידו לו: זה ממש לא מעניין אותנו.
<חיים אהרון יוספי: גם אם הוא יביא את כל האישורים - -
<שלומית אבינח: מחשבים מהיום שהגשת.
<חיים אהרון יוספי: כשאני אומר להם: כולם יעידו שנכנסתי למדינת ישראל ב-1.5, הם אומרים לי: לא, אנחנו מצטערים.
ישראל אייכלר: הוא לא מקבל תעודת - - ?
<חיים אהרון יוספי: הוא מקבל מהיום.
ישראל אייכלר: לא כשהוא נכנס למדינה?
<חיים אהרון יוספי: לא.
ישראל אייכלר: איך הוא נכנס?
<חיים אהרון יוספי: הוא נכנס כתייר, או לפי חוק השבות.
<יהודית דובינקי: הוא נכנס עם אשרה בתוקף.
<נירית אלקלעי: הוא מקבל אוטומטית במעבר 3 חודשים אשרת תייר.
ישראל אייכלר: הביטוח הלאומי לא מכיר באשרת תייר?
<חיים אהרון יוספי: ביטוח לאומי וקופת חולים לא מכירים בתייר.
<חיים אהרון יוספי: זאת בעיה מאוד מהותית.
<חיים אהרון יוספי: אנשים פשוט עושים את כל הקומבינות שבעולם.
<חיים אהרון יוספי: רשות האוכלוסין גורמת לזה שנצטרך להיות מתואמים עם ביטוח לאומי, עם קופת חולים, עם משרדי הממשלה, עם גני ילדים.
<חיים אהרון יוספי: .
<חיים אהרון יוספי: ייזקף לזכותו של שר הפנים לפני שתי קדנציות, השר אלי ישי, שקבע שזכאי מכוח חוק השבות רשאי לעבוד מחוץ לשעות הלימודים.
<חיים אהרון יוספי: בוא נאמר שמישהו קיבל את האשרה ועכשיו, תודה לאל, הוא מצא עבודה, אז הוא צריך עוד פעם לחכות חודשיים.
<חיים אהרון יוספי: בוויזה אוטומטית כתוב שאינו רשאי לעבוד.
<חיים אהרון יוספי: אם היום, תודה לאל, מצאת עבודה ואתה רוצה לעבוד, אתה צריך לחכות עוד פעם חודשיים.
<חיים אהרון יוספי: עד עכשיו דיברתי ברמה הפרטנית.
<חיים אהרון יוספי: אני מדבר על מוסדות.
<חיים אהרון יוספי: בירושלים שוררת אנדרלמוסיה.
<חיים אהרון יוספי: ירושלים, כולנו יודעים, זאת עיר הבירה של מדינת ישראל, עיר הקודש של המקדש.
<חיים אהרון יוספי: יש עשרות אלפים.
<חיים אהרון יוספי: אני חושב שזאת הלשכה הכי גדולה.
<שלומית אבינח: הייתי בלשכה באשדוד ביום ראשון שעבר.
<שלומית אבינח: אני יכולה לספר את החוויות שלי.
<שלומית אבינח: זה לא רק בירושלים.
<חיים אהרון יוספי: אני מדבר על כך שבירושלים יש את הכי הרבה מוסדות, עם ההיקף הכי גדול של אנשים שזקוקים לאשרה.
<חיים אהרון יוספי: אין שום הסדר מניח את הדעת שמוסדות יכולים לבוא בכלליות ולקבל את השירות כנדרש.
ישראל אייכלר: מה זאת אומרת "מוסד שצריך לקבל"?
<חיים אהרון יוספי: לישיבת בלעז יש 40 תלמידים שהגיעו מחו"ל ולומדים היום בישיבה .
<חיים אהרון יוספי: לא כל תלמיד צריך לבוא בנפרד, המזכירות יכולה לבוא בשם כל התלמידים.
ישראל אייכלר: להגיש רשימות.
<חיים אהרון יוספי: להגיש רשימות מסודרות עם תמונות.
<חיים אהרון יוספי: יש נהלים מסודרים.
<חיים אהרון יוספי: לוקח המון זמן עד שאתה מקבל תור.
<חיים אהרון יוספי: בתקופה האחרונה העבירו את הכל למסילת ישרים.
<יהודית דובינקי: זה שיפור גדול.
<יהודית דובינקי: זה נוגע לאלפי בחורי ישיבות שמקבלים שירות מיוחד.
ישראל אייכלר: מה הבעיה בזה?
<חיים אהרון יוספי: אם זה יביא ייעול נהיה במצב טוב.
ישראל אייכלר: ואם לא?
<חיים אהרון יוספי: אם לא, אנחנו במצב - -
ישראל אייכלר: נדון עוד פעם.
ישראל אייכלר: עכשיו אין לך תלונה ספציפית.
<נירית אלקלעי: זה מתחילת חודש יוני, ממש שבועיים, שלושה פועל.
<חיים אהרון יוספי: הייתה צריכה לבוא לפה נציגה של המוסד הכי גדול בארץ לתלמידי חו"ל, שזאת ישיבת מיר.
<חיים אהרון יוספי: הם לא בארץ, הם נסעו לצורך שליחות המוסד.
<חיים אהרון יוספי: הם ציינו שהם הרבה פעמים היו צריכים להפעיל אנשי ממשל בארצות הברית כדי שיטלפנו לכל מיני נציגים פה בישראל, אם זה בממשלה או ברשויות, כדי לקדם ולעזור להם בנושא הזה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לציין, בגלל שהרחבת את הנושא על שאר הנושאים של הרשות, שהרשות ביקשה לדחות את הדיון כי המנהל בחו"ל.
ישראל אייכלר: אמרנו שבגלל שהנושא כל כך דחוף מבחינת התפקוד בתחנות כי אנשים עושים עכשיו דרכונים לקראת הקיץ, אנחנו נעשה דיון ראשוני, לא נסכם היום.
ישראל אייכלר: אנחנו נעשה דיון נוסף בו יוכלו להשתתף ראשי רשות האוכלוסין, כדי להגיע לפתרונות מעשיים בשבועות האלה מבחינת הצפיפות של התחנות.
<שלומית אבינח: באתי לאשדוד להאריך דרכון.
<שלומית אבינח: בדקתי באינטרנט, ראיתי שזה נפתח ב-08:00 בבוקר.
<שלומית אבינח: באתי ב-08:05.
סופה לנדבר: השירות הכי קרוב זה באשדוד?
<שלומית אבינח: רחובות או אשדוד.
<שלומית אבינח: יש לי פה תמונות, אני יכולה להראות למי שמעוניין.
<שלומית אבינח: 30 איש היו בשעה 08:00 בבוקר מחוץ לדלת.
ישראל אייכלר: כמו בסניף של אונר"א.
<שלומית אבינח: כן, ממש מחוץ לדלת.
<שלומית אבינח: לא נתנו להיכנס ללשכה.
<שלומית אבינח: חברה סיפרה שהיא עם תינוק חיכתה 3 שעות בתל אביב.
<שלומית אבינח: כשנכנסים לשומר עוברים את הבידוק, אחר כך מודיעין.
<שלומית אבינח: במודיעין שואלים אם רגיל או ביומטרי.
<שלומית אבינח: הפקידה לא מסבירה.
<שלומית אבינח: אני במקרה אמרתי שאני רוצה רגיל.
<שלומית אבינח: היא הקלידה לי מספר.
<שלומית אבינח: כל השורות מלאות להמתנה לרגיל.
<שלומית אבינח: בביומטרי יש 3 פקידים בעמדות ריקות.
<שלומית אבינח: רוב האנשים הולכים לרגיל, בכלל לא מבינים את המשמעות של הביומטרי.
<שלומית אבינח: היו 3 עמדות.
<שלומית אבינח: אני חיכיתי שעה ורבע.
<שלומית אבינח: לא כל העמדות היו מאושיות.
<שלומית אבינח: אני יצאתי מהר יחסית, אבל עצם השאלה של רגיל או ביומטרי - -
ישראל אייכלר: בביומטרי היו פקידות?
<שלומית אבינח: 3.
ישראל אייכלר: בשביל כמה אנשים?
<שלומית אבינח: לא היו אנשים.
<שלומית אבינח: אני כאזרחית, לא כמנהלת הוועדה, באתי.
<שלומית אבינח: השאלה הייתה רגיל או ביומטרי, ככה בסרט נע.
<שלומית אבינח: זה אחרי ש- 30 איש חיכו בחום.
<שלומית אבינח: זה ליד המעליות, ממש ככה במסדרון.
<שלומית אבינח: גם אם הכוונה של המדינה לעודד ביומטרי, צריך להסביר לאנשים.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם יש למדינה תפקיד לכוון אזרחים לכיוון כזה או אחר.
ישראל אייכלר: אין חוק שחייבים לקחת ביומטרי.
<חיים אהרון יוספי: היום גם קראתי כתבה בעיתון שלא בטוח שזה בטיחותי ובטחוני.
ישראל אייכלר: מבחינה חוקית אין שום - -
<נאיף הנו: אין שום חובה.
<נירית אלקלעי: בישיבה אתמול שהייתה על הביומטרי טענו שאנחנו מסבירים יותר מידי, שאנחנו מטים אנשים לטובת הביומטרי.
<שלומית אבינח: כשבאתי ב-8:00 בבוקר 30 אנשים חיכו בחוץ.
סופה לנדבר: מתי יצאת?
<שלומית אבינח: ב-07:30 יצאתי מהבית בשביל להאריך דרכון.
<שלומית אבינח: מכיוון שיש לי ויזה לארצות הברית בתוך הדרכון פחדתי לשלוח בדואר שמא זה ילך לאיבוד.
<שלומית אבינח: זה סיוט יותר גדול.
<חיים אהרון יוספי: את צריכה להודות שזה רק שעה וחצי, לא יותר.
<שלומית אבינח: הייתי לפני החופש הגדול.
<חיים אהרון יוספי: הייתי באשקלון לפני חודש.
<חיים אהרון יוספי: אנשים חיכו רק שעתיים וחצי.
ישראל אייכלר: לקבל את הוויזה לארצות הברית זה גיהינום.
<שלומית אבינח: זה בישיבה אחרת.
<יעקב לנדא: אני לא אזרח ישראלי, אני אזרח אמריקאי.
<יעקב לנדא: באתי לפה ללמוד.
<יעקב לנדא: התחתנתי פה.
<יעקב לנדא: אני כבר פה קרוב ל-5 שנים.
<יעקב לנדא: הגעתי לישיבה שאין בה הרבה בחורים מחוץ לארץ.
<יעקב לנדא: אמרו לי שאני צריך לסדר לבד את הוויזה לסטודנט.
<יעקב לנדא: נתנו לי את המספר של רשות האוכלוסין.
<יעקב לנדא: הבעיה במספר שאי אפשר להגיע עם מספר דרכון, לכל שירות צריכים להקיש מספר תעודת זהות.
<יעקב לנדא: בגלל שאין לי תעודת זהות לא יכולתי להזמין תור.
<יעקב לנדא: הייתי צריך להגיע לשם כדי להזמין תור.
<יעקב לנדא: לא ידעתי את השעות.
<יעקב לנדא: אני בחור אמריקאי שאף אחד לא עזר לו.
<חיים אהרון יוספי: זה לא נכון.
<יהודית דובינקי: אפשר לעשות את זה עכשיו.
<חיים אהרון יוספי: אם אתה רוצה לקבל כניסות ויציאות ואין לך מספר תעודת זהות, אתה לא יכול.
<יהודית דובינקי: לא שמעתי על זה מעולם.
<יעקב לנדא: יכול להיות שזה השתנה, אני לא יודע.
<יעקב לנדא: אני זוכר אז שניסיתי כמה פעמים.
<חיים אהרון יוספי: כניסות, יציאות ותעודות לידה הם לא שולחים לך.
<יעקב לנדא: אני לא מדבר על כניסות ויציאות, אני מדבר על הזמנת תור.
<יהודית דובינקי: זה לא הגיוני.
<יהודית דובינקי: זה אל"ף בי"ת ברשות האוכלוסין.
<שלומית אבינח: גם מי שאין לו תעודת זהות יכול - -
<חיים אהרון יוספי: אני הזמנתי השבוע תור.
<חיים אהרון יוספי: אמרו שיחזרו, אבל לא חזרו.
ישראל אייכלר: אתם מערבבים פה.
ישראל אייכלר: על איזה טלפון אתה מדבר?
<חיים אהרון יוספי: כוכבית 3450, שזה מרכז המידע.
<יעקב לנדא: אולי זה השתנה.
<יעקב לנדא: אז אמרו לי שאני יכול לשלוח פקס.
<יעקב לנדא: קיבלתי את מספר הפקס.
<יעקב לנדא: שלחתי פקס.
<יעקב לנדא: שלחתי פעם אחת, פעמיים, 3 פעמים, אבל שום דבר לא עזר, אף אחד לא חזר אלי.
<יעקב לנדא: בינתיים הייתי פה בארץ, אף אחד לא תפס אותי ברחוב, אף שוטר לא תפס אותי ברחוב.
<יעקב לנדא: אם אשתי לא הייתה עומדת אחרי החתונה על כך שאני אעשה אשרת סטודנט, לא הייתי עושה.
<יעקב לנדא: אשתי לחצה עלי, אז עשיתי את זה.
<יעקב לנדא: כדי לעשות את זה הייתי צריך להגיע לשם להזמין תור.
<יעקב לנדא: כשהגעתי ב-12:01 זה היה נעול.
<יעקב לנדא: הגעתי ביום אחר.
<יעקב לנדא: נתנו לי תור לעוד חודשיים.
ישראל אייכלר: באיזה ימים הגעת אחרי 12?
ישראל אייכלר: יש ימים שפתוח עד 17:00.
<חיים אהרון יוספי: יש הפסקת צהריים.
ישראל אייכלר: כתוב פה שסוגרים ב-14:30.
<חיים אהרון יוספי: ב-14:30 פותחים.
ישראל אייכלר: ב-12 סוגרים בכל מקרה.
<יעקב לנדא: אין לי טענות שסגרו ב-12:00 בדיוק.
ישראל אייכלר: גם בסניפי הבנקים זה ככה.
<יעקב לנדא: אין לי טענות, פשוט רציתי לספר את החוויה שלי גם בעניין הזה.
<יעקב לנדא: ככה זה נמשך חודשיים.
<יעקב לנדא: כשהגעתי היה חסר לי מסמך אחד.
<יעקב לנדא: לא יכולתי לדעת לפני זה כי לא דיברתי עם פקידה, רק הזמנתי תור.
ישראל אייכלר: לא ידעת מה אתה צריך להביא.
<יעקב לנדא: ידעתי שאני צריך להביא אישור לימודים ודרכון, אבל חוץ מזה לא ידעתי מה עוד אני צריך להביא.
<יעקב לנדא: אמרו לי שאני צריך גם להביא תעודת נישואין, אני לא יודע למה.
<יעקב לנדא: אם לא הייתי נשוי, לא הייתי צריך את זה.
<נירית אלקלעי: זה הגיוני.
<נירית אלקלעי: צריך לעדכן את המעמד האישי שלה.
<נירית אלקלעי: על פי חוק אתה חייב לעדכן.
<יעקב לנדא: יש לי תעודת נישואין.
<נירית אלקלעי: זה צריך להיות מעודכן אצלנו בממשק.
<יעקב לנדא: זה מעודכן בתעודת זהות שלה.
<נירית אלקלעי: גם אצלך זה צריך להיות.
ישראל אייכלר: אתה מייצג את כל הפונים, אז תתמקד בבעיות שיש.
<יעקב לנדא: אני לא זוכר איזה מסמך היה חסר לי.
<יעקב לנדא: זה היה יותר משנתיים.
<יעקב לנדא: הייתי צריך להזמין עוד תור.
<יעקב לנדא: נתנו לי לעוד חודש.
<יעקב לנדא: ביקשתי שיעשו את זה יותר מהר.
<יעקב לנדא: אמרו לי שעוד חודש יותר מהר מאשר בעוד חודשיים.
<יעקב לנדא: זה היה הדבר.
<יעקב לנדא: ביום רביעי שעבר הייתי צריך לקבל אישור כניסות ויציאות מרשות האוכלוסין כדי לסדר את הביטוח הלאומי שלא ידעתי שכסטודנט יש לי חוב פה בארץ.
<יעקב לנדא: נודע לי מזה לפני שבועיים.
<יעקב לנדא: אשתי התקשרה לביטוח לאומי, הקישה את תעודת הזהות שלה וקיבלה מענה שהדבר היחיד שאפשר לעשות זה להגיע לביטוח לאומי.
<יעקב לנדא: הגעתי לביטוח לאומי.
<יעקב לנדא: נתנו לי את הרשימה של המסמכים שאני צריך להביא.
סופה לנדבר: טוב שנתנו לך את הרשימה ולא אמרו לך: תלך, תחזור, תלך, תחזור.
<יעקב לנדא: אני לא יודע, אני מקווה שזאת הרשימה המלאה.
<יעקב לנדא: שאלתי את הפקיד אם יש איזו שהיא דרך לדעת איזה מסמכים אני צריך להביא לביטוח לאומי.
<יעקב לנדא: הוא אמר לי: כן, כוכבית 6050.
<יעקב לנדא: כשאשתי דיברה איתם, הם אמרו שאני צריך לדבר עם פקיד.
<יעקב לנדא: הפקיד אמר: אני לא יודע, זה לא קשור אלי, לך תדווח על זה.
<יעקב לנדא: אני לא אזרח ישראלי.
<יעקב לנדא: אולי זה השירות שנותנים לאזרחי חו"ל.
<יעקב לנדא: הלכתי לקבל אישור כניסות ויציאות.
<יעקב לנדא: ביום רביעי זה נפתח ב-13:30.
<יעקב לנדא: ב-14:05 הגעתי לבניין.
<יעקב לנדא: לעלות לקומה 3 לקח לי יותר מ-20 דקות.
ישראל אייכלר: למה, כי היה תור?
<יעקב לנדא: התור היה בכל המדרגות עד למעלה.
<יעקב לנדא: חבל שלא צילמתי את זה.
<חיים אהרון יוספי: אנחנו בירושלים עיר הבירה.
<שלומית אבינח: זה גם באשדוד.
<חיים אהרון יוספי: אשדוד זה עמך.
<יעקב לנדא: אני לא מדבר על 30 אנשים, אני מדבר על 3 קומות.
<חיים אהרון יוספי: גברתי, אנחנו מדברים על ירושלים עיר הבירה של מדינת ישראל.
<חיים אהרון יוספי: אשדוד זה הכפר.
<יעקב לנדא: כשהגעתי למעלה ראיתי שעם המעלית יכולתי לעקוף את התור.
<יעקב לנדא: לא ידעתי.
<יעקב לנדא: למי שעקף את התור צעקו במדרגות: אתה חצוף, אתה חצוף.
<יעקב לנדא: זה פשוט ההנאה לעמוד 20 דקות בתור כדי להגיע למודיעין.
<יעקב לנדא: הגעתי ב-14:25 למודיעין.
<יעקב לנדא: קיבלתי את המספר 101.
<יעקב לנדא: אמרתי שייתכן שב-14:25, אחרי 55 דקות שזה פתוח, זה כבר הגיע למספר 101.
<יעקב לנדא: כשאני נכנס לחדר - יש שם 2 חדרי המתנה – המספר היה 33.
<יעקב לנדא: השירות התחיל ב-13:30, כאשר אני מספר 101.
<יעקב לנדא: המתנתי שעה ורבע.
<יעקב לנדא: באותו זמן קיבלתי את המספר של פניות הציבור.
<יעקב לנדא: התקשרתי ל-144, התקשרתי לכנסת.
<יעקב לנדא: נתנו לי כתובת מייל כדי לכתוב את המכתב.
<יעקב לנדא: הגעתי לפקיד.
<יעקב לנדא: אצל הפקידה ישבתי פחות מחצי דקה.
<יעקב לנדא: הבאתי את הדרכון.
<יעקב לנדא: ביקשתי אישור כניסות ויציאות.
<יעקב לנדא: הוציאו את זה מהמחשב.
<יעקב לנדא: חיכיתי מעבר לשעה וחצי כדי לראות פקידה למשך חצי דקה על מנת לקבל אישור יציאות וכניסות, שזה דף אחד.
<יעקב לנדא: אני לא צריך טפסים ושום דבר על זה.
<יעקב לנדא: כשיצאתי ראיתי שהשירות הזה שאנחנו מקבלים זה לא רק שירות שניתן לאזרחים שמגיעים פעם בכמה זמן.
<יעקב לנדא: ראיתי מודעה שבה נכתב שעכב העומס הרב, עכב אי התייחסות המנהלים מלמעלה, השירות למי שנכנס לפני 17:00, שאז הדלתות נסגרות, יינתן רק עד 18:00 והאנשים יתבקשו לצאת מהבניין.
ישראל אייכלר: מודעה באולם?
<חיים אהרון יוספי: מבלי לקבל שירות.
ישראל אייכלר: אתם יודעים על מה הוא מדבר?
סופה לנדבר: גוררים את התור למחר.
<יעקב לנדא: לא.
<יעקב לנדא: צריך לבוא עוד פעם.
<יעקב לנדא: הבנתי שעד עכשיו מה שהיה זה שמי שנכנס בזמן קיבל את השירות, לא משנה כמה זמן זה היה לוקח.
<חיים אהרון יוספי: אתה אומר שגם מי שנכנס בזמן לא קיבל את השירות.
<יעקב לנדא: זה היה דבר חדש.
<יעקב לנדא: אני לא יודע אם זה הגיע מגבוה, או שהפקידים שם במקום עשו את זה.
ישראל אייכלר: אין דבר יותר טוב מעדות ראשונה.
סופה לנדבר: מה חשבת על זה?
<יעקב לנדא: חשבתי שיותר טוב שבאתי בזמן והפסדתי את הלימודים אחר הצהריים מאשר אם הייתי מגיע ב-17:00 והייתי מפסיד עוד יום .
ישראל אייכלר: איפה אתה גר היום?
<יעקב לנדא: בביתר עילית.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.
אוסאמה סעדי: אני מכיר , סופה, את העניין הזה.
אוסאמה סעדי: לא צריך לשמוע את הסיפור של יעקב.
אוסאמה סעדי: 25 שנים הייתי עורך דין בירושלים.
אוסאמה סעדי: הדבר היחידי שלא התקרבתי אליו ולא עסקתי בו, למרות שיש בו הרבה כסף, זה העניין של משרד הפנים.
אוסאמה סעדי: צריך לחכות.
אוסאמה סעדי: אני מדבר על משרד הפנים הישן, לפני שעברו לואדי ג'וז.
אוסאמה סעדי: היה צריך ללכת ב-04:00 לפנות בוקר על מנת לתפוס תור.
אוסאמה סעדי: הייתה תופעה של סחר מכר על מנת לקנות תורים.
אוסאמה סעדי: היו אנשים שהעבודה שלהם הייתה לבוא ב-03:00 לפנות בוקר, ב-04:00 לפנות בוקר, לתפוס תור, לקחת מספרים ולמכור את התורים.
ישראל אייכלר: זה היה בשלומציון?
אוסאמה סעדי: לא, זה היה בדרך שכם.
אוסאמה סעדי: היום זה עבר לואדי ג'וז.
אוסאמה סעדי: יעקב היה יכול להיכנס לבניין, לשבת באולם מרווח עם מיזוג.
ישראל אייכלר: אחרי שהוא עבר את המדרגות.
<חיים אהרון יוספי: אין כיסאות פנויים, הוא חייב לעמוד.
<יעקב לנדא: היה מקום.
אוסאמה סעדי: בלשכת מרשם האוכלוסין במזרח ירושלים עומדים בחוץ, אדוני היושב-ראש.
אוסאמה סעדי: לא מכניסים אותם עד שמגיע התור שלהם.
ישראל אייכלר: מחלקים מספרים בחוץ?
אוסאמה סעדי: אין מספרים.
אוסאמה סעדי: כל הקודם זוכה.
אוסאמה סעדי: יושבים בקיץ בחום, בחורף בגשם.
אוסאמה סעדי: 3 שעות למזרח ירושלים זה מצחיק.
אוסאמה סעדי: אני מבקש לעשות דין מיוחד לעניין מזרח ירושלים, לראות איך הם יושבים 5,6 שעות.
אוסאמה סעדי: הם חוזרים הרבה פעמים כי כל פעם מבקשים מהם מסמך כזה או מסמך אחר.
אוסאמה סעדי: הם כל פעם צריכים לעבור את המסע הזה.
אוסאמה סעדי: זה לגבי מזרח ירושלים.
אוסאמה סעדי: לגבי לשכות מרשם האוכלוסין בכלל.
אוסאמה סעדי: יש כאן 24 לשכות.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, איך אתה רוצה שלא נרגיש מופלים אם אין אפילו לשכת מרשם אוכלוסין אחת לרפואה במגזר הערבי?
אוסאמה סעדי: חדרה, שמשרתת את כל המשולש - -
ישראל אייכלר: אתה מדבר על ערביי ישראל בגליל ובנגב?
אוסאמה סעדי: כן, ערביי ישראל בנגב, בגליל ובמשולש.
ישראל אייכלר: בנצרת אין?
אוסאמה סעדי: בנצרת עילית יש.
אוסאמה סעדי: בנצרת, שהיא העיר הגדולה ביותר, יש 100 אלף תושבים.
אוסאמה סעדי: אין שם סניף של מרשם האוכלוסין.
אוסאמה סעדי: צריכים ללכת לנצרת עילית.
אוסאמה סעדי: זה לא מתקבל על הדעת.
אוסאמה סעדי: בנהריה, שזה רבע שעה מעכו, הולכים לעירייה כדי להוציא תעודת זהות.
אוסאמה סעדי: צעיר ערבי או צעירה ערבית בני 16 שצריכים לקבל תעודת זהות, צריכים ללכת לעכו, לחדרה או לנתניה עם ההורים.
ישראל אייכלר: גם לא לנהריה?
אוסאמה סעדי: נהריה זה קרוב.
<שלומית אבינח: בעכו יש.
אוסאמה סעדי: בעכו יש.
ישראל אייכלר: כל הגליל צריך לבוא לעכו?
אוסאמה סעדי: כל הגליל צריך לבוא לעכו.
אוסאמה סעדי: למה אי אפשר שיהיה מרשם אוכלוסין כדי להוציא תעודת זהות, שזה שירות רגיל לאזרח, בסכנין?
אוסאמה סעדי: אני מבקש לקיים דיון בנושא הזה, להזמין את האחראים.
ישראל אייכלר: אמרתי בהתחלה שזה דיון ראשוני.
ישראל אייכלר: בדיון המשך אחד הסעיפים יהיה - -
אוסאמה סעדי: עוד נקודה שאני חושב שהיא לא רק למגזר.
אוסאמה סעדי: יש אפשרות להוציא דרכון בנמל התעופה בן גוריון.
<שלומית אבינח: 1200 שקל.
ישראל אייכלר: גדעון סער, שר הפנים לשעבר, הבטיח לי אישית שהוא יוזיל את הדבר הזה כי זאת שערורייה.
אוסאמה סעדי: זאת שערורייה.
ישראל אייכלר: בסניפים לא נותנים לך דרכון כאשר מדובר ב-3 ימים.
ישראל אייכלר: אם את באה ביום חמישי בבוקר, כשהטיסה ביום ראשון בערב, אין לך אפשרות לקבל בסניפים כי זה מאוחר.
ישראל אייכלר: הם צריכים שבוע או 10 ימים.
ישראל אייכלר: האפשרות היחידה שלך היא לעשות את זה בנתב"ג.
ישראל אייכלר: בנתב"ג זה 1200 שקל.
<שלומית אבינח: ככה זה 280.
ישראל אייכלר: הוא הבטיח לי שהוא יוזיל את זה.
ישראל אייכלר: עכשיו זה כבר שר הפנים השלישי.
סופה לנדבר: מי קיבל את ההחלטה לדרוש 1200 שקלים?
ישראל אייכלר: הרעיון הוא שלא כל אחד יבוא לשדה התעופה כדי לעשות דרכון.
אוסאמה סעדי: אפשר לעשות את זה כפול.
<יעקב לנדא: כל מדינת ישראל תגיע לשם.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים שרק אלה שזקוקים באופן דחוף כי יש להם טיסה הולכים ומשלמים 1200 שקל.
אוסאמה סעדי: אם תגיד להם 400 שקל ויש להם אפשרות ללכת לרגיל, הם ילכו לרגיל.
ישראל אייכלר: הצעתי לו שאם הוא לא רוצה להוזיל בנתב"ג, שיתנו בלשכות הרגילות באותו היום או יום לפני זה.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות שביום חמישי בבוקר אומרים לו שאם הוא טס ביום ראשון בערב הוא לא יכול לקבל.
ישראל אייכלר: יש את יום חמישי, שישי, שבת, ראשון.
ישראל אייכלר: זה בלתי אפשרי.
ישראל אייכלר: הוא הבטיח להוזיל את זה, אבל זה לא בוצע.
ישראל אייכלר: אנחנו נצטרך להעלות את זה.
<חיים אהרון יוספי: שמעתי על מישהו שנסע לשדה התעופה, מה שאמר חבר הכנסת, עם 1200 שקל.
<חיים אהרון יוספי: דרשו ממנו להראות כרטיס שהוא נוסע.
<חיים אהרון יוספי: הוא אמר שאין לו כרטיס כי הוא נוסע רק למחרת.
<חיים אהרון יוספי: הוא רצה להיות רגוע לפני הנסיעה, אשתו לחצה אותו, אז הוא הגיע במיוחד מירושלים.
ישראל אייכלר: הוא חייב להראות כרטיס.
<חיים אהרון יוספי: אתה חייב להראות כרטיס.
<חיים אהרון יוספי: אם אין לך כרטיס לא תקבל.
סופה לנדבר: התלונות האלו מוזרות לך?
<נאיף הנו: לא.
<נאיף הנו: אמנם אני מכהן כסמנכ"ל חצי שנה, אבל אני לוקח את האחריות.
<נאיף הנו: אני אתן סקירה קצרה על רשות האוכלוסין וההגירה.
ישראל אייכלר: אולי קודם תתייחס למה שעלה כאן.
<נאיף הנו: אני אתחיל עם העניין של עלות הדרכון בשדה התעופה.
<נאיף הנו: ברור לכולם שאם נוזיל את זה מחר ל-280 שקל, אף אחד לא יגיע ללשכות, כולם ימתינו שם.
ישראל אייכלר: אבל צריך כרטיס.
אוסאמה סעדי: אם למישהו יש נסיעה דחופה ואין לו דרכון בתוקף - -
ישראל אייכלר: 500 שקל לא מספיק?
אוסאמה סעדי: כפול.
<נאיף הנו: צריך לעשות את הוויסות הנכון.
אוסאמה סעדי: המספרים שלכם מדברים בעד עצמם.
אוסאמה סעדי: הזמן הממוצע של 3 שעות וברגיל 4 שעות לא קיים באף מדינה מתוקנת.
<נאיף הנו: אנחנו לא מתכחשים.
<נאיף הנו: הנתונים הם נתונים מדויקים.
<נאיף הנו: אני אתייחס לסוגיה של מזרח ירושלים, מה שחבר הכנסת העלה.
<נאיף הנו: במזרח ירושלים ההמתנה היא 5,6 שעות כי ממתינים בחוץ לבידוק.
<נאיף הנו: ההמתנה באולם היא בסביבות השעתיים.
סופה לנדבר: זה פלוס עוד כמה שעות.
<נאיף הנו: יש שם בעיות מובנות של ביטחון.
ישראל אייכלר: תושב מזרח ירושלים יכול ללכת לשלומציון?
ישראל אייכלר: בגלל שהוא לא אזרח?
אוסאמה סעדי: כי הוא תושב.
<נאיף הנו: רק בגלל שהוא תושב.
<נאיף הנו: הלשכה הזאת מטפלת באוכלוסייה של מזרח ירושלים.
<נאיף הנו: אנחנו מודעים לבעיה.
<נאיף הנו: הבעיה היא יותר בעיית ביטחון.
<נאיף הנו: כל שבוע יש שם אירוע של זריקת בקבוקי תבערה, יידוי אבנים.
אוסאמה סעדי: לא במשרד הפנים.
אוסאמה סעדי: אני אומר לך ששנים כבר לא זורקים לכיוון משרד הפנים.
אוסאמה סעדי: אתה מדבר על כל ירושלים.
אוסאמה סעדי: אם זורקים בשער יפו - -
ישראל אייכלר: זה מול שער הפרחים?
אוסאמה סעדי: לא, זה בואדי ג'וז באזור התעשייה.
ישראל אייכלר: פעם זה היה מול שער הפרחים, איפה שהיה הדואר.
<נאיף הנו: אני אחרון האנשים שרוצה שימתינו שם.
<נאיף הנו: אתמול במקרה הייתי שם כדי לבדוק את האפשרויות, לבדוק איך מסדרים את האבטחה, איך מרחיבים את הלשכה, איך מכניסים כוח אדם בשביל לשפר.
<נאיף הנו: אתמול הייתי שם שעתיים.
<נאיף הנו: נראה לי לא סביר שאנשים ימתינו 3 שעות בחוץ ו-3 שעות בקבלת קהל.
<נאיף הנו: לגבי פתיחת לשכות חדשות.
<נאיף הנו: רשות האוכלוסין וההגירה לא יכולה לקום בוקר אחד ולהגיד: אני רוצה לפתוח לשכה.