GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הילה גרין: הגיע הזמן ליצור איזה שהיא חקיקה שתכבד את זכויות המתים, אבל גם את זכויות החיים שנותרו אחריהם.
<דור נחמן: ברשותך, אני רוצה להוסיף דבר שלא אמרתי אותו.
<דור נחמן: אני מגיע לפה, קודם כל חשוב לומר, כדעתי האישית, לא מטעם איגוד ולא מטעם הלשכה או מטעם גורם כזה או אחר, ויש לי גם מישור אישי לכל הסוגיה הזו.
<דור נחמן: אחי הקטן נהרג ברצועת עזה לפני 9 חודשים ואני מכיר את הסיטואציה היטב.
<דור נחמן: בהקשר הזה אני חושב שההבדל בין דואר אלקטרוני לבין אותן גלויות זה העניין של הציפייה של מי שכתב את אותה גלויה.
<דור נחמן: בעולם שחיים ועדיין חיים, כשאני כותב גלויה אני יודע ואני מצפה לפרטיות מסוימת ומסויגת, להבדיל מאשר אני כותב אי מייל, כשאני יודע שיש עוד איזה שהוא מסך שצריך לעבור אותו עם שם משתמש וסיסמה.
<דור נחמן: ואני חושב שאותה ציפייה, ברגע שהציבור יידע שאם הדואר האלקטרוני הזה יהיה פתוח ליורשים, לעיזבון וכיוצא באלה, הוא יתנהג בהתאם.
<דור נחמן: אבל צריך להשתית איזה שהיא נורמה לפני שבאים ופשוט פותחים את הסכר.
<דור נחמן: וזו הנקודה, השאלה מה בא קודם.
<דור נחמן: זה בהקשר של דואר אלקטרוני.
<דור נחמן: דואר אלקטוני מעמיד סוגיות לא פשוטות.
<דור נחמן: אגב, משרד התקשורת, מלבד ספקיות האינטרנט שמאפשרות את הגישה בלבד, ספקיות האינטרנט מאפשרות שלל שירותים, מאפשרות cloud computing, שירותי ענן שבהם נשמר הרבה מאוד מידע, אני לא יודע אם זה תחת רישיון משרד התקשורת או לא, ואולי צריך כן לחשוב על הסוגיה הזו, הן מאפשרות גם חשבונות דואר אלקטרוני שבהם גם יש מידע.
<דור נחמן: אלה שאלות לא פשוטות, מסכים, אבל צריכים לעשות איזה שהיא הסדרה על מנת שהציבור יתנהג בהתאם לנורמה מסוימת.
<דור נחמן: ברגע שהציבור יידע מה מצופה ממנו הוא גם יידע להסתדר עם זה.
<הילה גרין: אמרת את מילת המפתח, הסדרה, שאני מקווה שמהישיבה הזאת ייצא התהליך שיוביל.
<הילה גרין: הסדרה.
<דור נחמן: ואני חושב, מבחינת הסדרה, במישור המשפטי נהוג להתייחס לשלושה סוגים של הסדרה, הסדרה טכנולוגית, הסדרה עצמית או הסדרה משפטית.
<דור נחמן: אני חושב שנושא כזה הוא ראוי להסדרה משפטית ולא להסדרה טכנולוגית ולא להסדרה עצמית.
<דור נחמן: אחרת אנחנו נמצא את עצמנו שפורטלים ורשתות חברתיות וכיוצא באלה, שפועלים היום תחת הדין הישראלי, ידירו את רגליהם מהדין הישראלי ויילכו למקום שנוח להם.
<ורד שביט: אני רוצה להוסיף עוד כמה דברים קטנים.
<ורד שביט: האחד, כמו שערן הזכיר, והיי, נחמד לראות את הבן אדם מאחורי ifidie, יש כיום הרבה מאוד אתרים שמציעים פתרונות לניהול עיזבון דיגיטלי.
<ורד שביט: יש לאתרים האלה מסלולים גם בחינם וגם בתשלום, אתה בוחר מה מתאים לך, לכל אחד יש אמצעי האבטחה שלו כדי לוודא שאתה באמת מת לפני שהם מפעילים את מה שנרשמת אליו, אבל אתה יכול לכתוב שם לגבי כל אתר שיש לך בו שם משתמש וסיסמה, את הכתובת של האתר, את שם המשתמש שלך, את הסיסמה שלך ומה היית רוצה שיקרה עם החשבון הזה אחרי מותך.
<ורד שביט: הבעיה היא שבישראל כרגע, לפי מיטב הבנתי את חוק הירושה, ואני לא עורכת דין, בגלל סעיף 8 לחוק הירושה, שאומר שאי אפשר להשאיר הנחיות לביצוע לאחר המוות שלא במסגרת הצוואה אי אפשר כרגע לעודד ישראלים להשתמש בפתרונות האלה, כי אלה פתרונות מקוונים.
<ורד שביט: ברגע שזה פתרון שהוא מקוון ודיגיטלי אי אפשר לצפות שיהיה כתוב על נייר בתוך הצוואה, זה לא עובד, ובגלל שהוא מחוץ לצוואה אין לו תוקף משפטי.
<ורד שביט: זה אחד הדברים שאני קוראת להסדיר.
עדי קול: אז אחד הדברים שאנחנו מבקשים זה לנסות באמת, שוב, לכלול בצוואות את הנכסים.
<ורד שביט: לא, אי אפשר.
<ורד שביט: אי אפשר לכתוב בצוואה שכתובה על הנייר את הנכסים הדיגיטליים, את לא תתקשרי לעורך הדין שלך לעדכן אותו כל פעם שאת מחליפה סיסמה, את לא תתקשרי לעדכן אותו כל פעם - - -
עדי קול: לא את הפרטים, רק להגיד את הזכויות.
עדי קול: לא את הפרטים, את הזכויות.
<ורד שביט: זה לא פרקטי.
<דור נחמן: זה לא פרקטי, מחר פתחת בלוג, מחרתיים העלית תמונה, כל נכס כזה ייכנס לצוואה?
<דור נחמן: צריך להתייחס גם במישור של חוץ מצו קיום צוואה, גם למישור של צו הירושה.
עדי קול: אתה אומר שהצוואה כוללת את כל הנכסים הדיגיטליים שלך, אתה אומר את המשפט הזה, 'את כל הנכסים הדיגיטליים', בלי לפרט, אחר כך הולכים ו - - -
<דור נחמן: הבעיה לעניין אותו ילד, נער, חייל שלא הסדיר את העניין בצוואה דיגיטלית.
<דור נחמן: איפה ההתייחסות בפן של חוק הירושה, של צו ירושה?
<דור נחמן: זה לא שמעתי, אגב, ממה שאת אמרת, מקודם, נציגת הוט והוט נט.
<דור נחמן: פנו אלייך עם צו בית משפט לעניין דברים מסוימים, מה קורה כשבאים עם צו ירושה?
<טלי שם טוב: להוט נט לא הייתה אף פעם פנייה.
<דור נחמן: להוט, הוט מובייל.
<טלי שם טוב: הוט מובייל, עוד פעם, מה שאנחנו יכולים לתת זה לא בהכרח אלקטרוני, פירוטי שיחות ותיבות קוליות.
<דור נחמן: השאלה אם אתם דורשים צו ספציפי מבית המשפט, או שאתם מסתפקים בצו ירושה, או צו קיום צוואה.
<טלי שם טוב: לא מספיק צו ירושה.
<דור נחמן: לא מספיק, אתם צריכים צו ספציפי מבית המשפט.
<דור נחמן: אז זו בעצם השאלה, השאלה היא שצריכים למצוא את המקום לא עם צו ספציפי של בית המשפט, להטריח את - - -
עדי קול: איך זה יהיה קשור?
עדי קול: זה נכלל בתוך צו הירושה.
<דור נחמן: או צו ירושה, או צו קיום צוואה.
<דור נחמן: אבל בהנחה שאותו בן אדם לא עשה צוואה דיגיטלית, לא עלינו, כמו המקרה של אחי לדוגמה, שנהרג בפעילות מבצעית כקצין קרבי, אין לו צוואה דיגיטלית, מה המשמעות של צו ירושה בהקשר הזה לעניין נכסים דיגיטליים?
<טלי שם טוב: כרגע אין משמעות.
<ורד שביט: רק עוד נקודה אחת.
<ורד שביט: יש גם עניין של זמן.
<ורד שביט: כלומר כשכתבתי פה את המדיניות של הספקיות הישראליות שמתי כוכבית ליד וואלה, כי וואלה הדהימו אותי, יש להם הליך מאוד מסודר, שלא כתוב בשום מקום כמובן, אבל מה שכן כתוב בתנאי השימוש שלהם זה שחשבון שלא נעשה בו שימוש במשך שלושה חודשים נסגר.
<ורד שביט: אז יכול להיות שעד שהמשפחה תגיע לגלות שהיה לו חשבון מייל בוואלה והם רוצים אותו החשבון הזה כבר לא יהיה קיים.
<ורד שביט: כלומר צריך לקחת בחשבון בחקיקה גם את ההסדרה של תוך כמה זמן ספקית צריכה להיענות לבקשה, כמה זמן החשבון עוד צריך להיות פעיל וזמין, כי יכול להיות שדברים נעלמים.
<ורד שביט: מדובר בדברים שכשהם נעלמים זה בלתי הפיך.
<ורד שביט: זה מידע שפשוט נמחק ואיננו.
<ורד שביט: ועוד דבר מעניין כשבדקתי את המדיניות.
<ורד שביט: למשל בקפה דה מרקר, אמרו לי שלא הייתה להם אף פנייה, זה היה ב-2012, ובישראבלוג אמרו שיש פניות כל הזמן ובודקים כל מקרה לגופו.
עדי קול: ורד, היועצת המשפטית של הוועדה.
<ורד קירו-זילברמן: כן, יש לי שאלה, אולי למשרדי הממשלה.
<ורד קירו-זילברמן: הבנו שהנושא של חקיקה הוא מאוד מורכב, הוא מאוד סבוך, אם משווים באמת גם לחקיקה הבינלאומית, אז היא בשלבים של התהוות, אם כי היא מתקדמת הרבה יותר ממה שקורה פה, והשאלה שלי אם אין אפשרות, מכיוון שראינו באמת סוג של אי אחידות בהתנהלות של ספקיות האינטרנט, או ספקיות הסייבר, לתת איזה שהן הנחיות אחידות, מכוח חוקים ופלטפורמות קיימות, עם זה חוק הגנת הפרטיות, אם זה כל דבר כרגע שהוא אמנם לא חקיקה אבל הוא נוהל, או איזה שהיא הנחיה שכן תיתן אחידות, לפחות במידע שניתן למשתמש ואותן ספקיות יידעו איך לפעול במידה שמישהו פונה אליהן.
<ורד קירו-זילברמן: האם שקלתם אפשרויות כאלה כרגע?
<רעות אופק: הסוגיה מורכבת בין היתר מפני שעבור כל נכס יש נסיבות שונות מהרבה היבטים.
<רעות אופק: אני יכולה לבדוק את האפשרות של יצירת הנחיה, אבל כבר אני יכולה לחשוב על קושי ביצירת הנחיה כזאת בגלל השוני בנסיבות.
<ורד קירו-זילברמן: זה ברור, אבל למשל בארצות הברית יש כמה מדינות שאימצו חקיקה לגבי דואר אלקטרוני.
<ורד קירו-זילברמן: אז כרגע יש איזה שהיא הסדרה לגבי דואר אלקטרוני שאפשר, אז אני אומרת שזו איזה שהיא התחלה.
<רעות אופק: אני יכולה לבדוק את זה.
<מריה ג'מאל: עדיין לא נתקלנו ברשות בשאלה כזו, לא בפנייה מציבור, זו פעם ראשונה שאנחנו נתקלים בזה מולכם.
<ורד שביט: סליחה, הייתי בפגישה אצלכם בפברואר 2013 ובמשרד המשפטים באפריל 2013, אז זו לא פעם ראשונה.
<מריה ג'מאל: זה נושא מאוד חשוב, הוא נושא מאוד סבוך מכל מיני עניינים שעלו כאן, זה נושא שצריך הסדרה באיזה שהוא אופן, אבל אנחנו עדיין לא יודעים איך, אין לנו איזה שהוא מתווה, אין לנו דעה - - -
עדי קול: היא אומרת לכם שהיא הייתה אצלכם בפגישה, אז אתם לא יודעים על הפגישה הזאת ולא התעסקתם בנושא הזה מאז.
<מריה ג'מאל: אני אישית לא יודעת על ה - - -
<ורד שביט: הייתי בפגישה עם ניר גרסון ועם עמית אשכנזי.
<מריה ג'מאל: אני יודעת שהייתם בקשר, אני לא יודעת מה היה עם זה אישית.
<ורד שביט: - - - משרד המשפטים ומאז לא קרה כלום.
עדי קול: השאלה שלי, אתם נותנים לנו תשובה, אני מבינה שהנושא מאוד מורכב, אנחנו מבינים את זה, אנחנו מבינים שצריך הסדרה כלשהי, אבל המשרדים שנמצאים כאן לא התעסקו בנושא הזה עד עכשיו.
עדי קול: האם אתם יכולים להתחייב לפחות שמעכשיו תהיה התעסקות כזאת ותידרשו לנושא?
<מריה ג'מאל: אם זה נושא שצריך הסדרה חקיקתית, לא אנחנו הכתובת.
<מריה ג'מאל: אנחנו יכולים לכתוב איזה שהיא הנחיה - - -
עדי קול: אתם יכולים לכתוב המלצות ולהעביר את זה לייעוץ וחקיקה.
<מריה ג'מאל: אנחנו צריכים לבדוק את זה, אין עדיין איזה שהיא התייחסות מהרשם בעניין הזה.
<מריה ג'מאל: אבל רציתי להוסיף משהו שהוא מאוד חשוב, בעניין ההסכמה.
<מריה ג'מאל: אם באמת נחיל את דיני הפרטיות על נפטרים, משהו שעדיין לא קיים ואנחנו לא יודעים אם זה חל או לא, עדיין, צריך להסתכל על ההסכמה כעניין מאוד חשוב, כי היום בחייו של אדם אפשר לפגוע בפרטיות כל עוד הוא מסכים מדעת, השאלה אם יש כאן הסכמה מדעת ומה קורה במקרים שבהם אדם במפורש אסר או ביקש שהמידע לא יימסר.
<מריה ג'מאל: לכן ההסדרה היא מאוד חשובה וצריך לקחת בחשבון את כל האלמנטים של הגנת הפרטיות.
עדי קול: אני רוצה לדעת, אני חוזרת למשרד המשפטים, אתם אומרים שזה נושא מורכב, אתם מבינים את הקושי, אתם רואים את הסוגיות שעולות ועדיין לא התייחסתם לזה.
עדי קול: אני רוצה לעקוב אחרי הנושא הזה ולדעת שנעשה מאמץ, נעשה תהליך.
עדי קול: האם אתם יכולים להתחייב שתידרשו לזה עכשיו כדי שנוכל לקיים דיון נוסף בעוד מספר חודשים ולקבל את התוצאות שלו?
<רעות אופק: כפי שציינתי, אנחנו נדרשנו לנושא הזה, התחילה בדיקה, אבל באמת המשאבים שלנו מוגבלים ואני לא יכולה כרגע להתחייב בשם המשרד לקידום הליך כזה או אחר.
עדי קול: זה חבל מאוד.
עדי קול: יושבים פה אנשים, מדברים על נושא שבוער בדם ליבם ואתם אומרים 'משאבים מוגבלים, אנחנו לא יכולים להתעסק עם זה'?
עדי קול: זו התשובה?
<רעות אופק: לא, אני לא אומרת שאנחנו לא יכולים להתעסק עם זה - - -
עדי קול: אתם אומרים התחלנו, אבל יש לנו דברים אחרים יותר חשובים.
עדי קול: זו התשובה שיש לך לאנשים פה שאיבדו את יקיריהם?
<רעות אופק: יש המון דברים חשובים וזה נושא חשוב מאוד, בעיניי, אני לא יכולה כרגע להתחייב על קידום חקיקה בנושא.
עדי קול: לא קידום חקיקה, אני רוצה לשמוע עמדה שלכם, באיזה שהוא אופן.
עדי קול: עוד לפני שאתם מקדמים חקיקה אני רוצה לדעת מה העמדה שלכם.
עדי קול: כרגע את העמדה שלכם את לא יכולה לתת לי ואת מסרבת להגיד לי שאתם הולכים לגבש עמדה בנושא הזה.
<רעות אופק: אני יכולה לבדוק את זה ונעדכן אחרי הדיון.
<ורד שביט: יש לי עדכון אחד, אגב עמדות.
<ורד שביט: כמו שדור הזכיר קודם, אני עובדת בשיתוף פעולה עם ועדת האינטרנט והטכנולוגיה של לשכת עורכי הדין במחוז תל אביב, כדי להכין איזה שהוא נייר עמדה, כמו התנועה לזכויות דיגיטליות גם אנחנו לא הצלחנו להגיע עם נייר עמדה מגובש להיום ואנחנו מקווים שיהיה לנו כזה בהמשך.
עדי קול: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?
עדי קול: אני אשמח לשמוע.
<עופר שדה: שמי עופר שדה, מחברת 018, אקספון.
<עופר שדה: האמת היא שאנחנו לא מחזיקים שום נכסים דיגיטליים, אולי פירוטי לחו"ל, כי אנחנו לא מספקים אפילו דואר אלקטרוני ללקוחות מתוך החלטה שלא קשורה כמובן למה שקורה אחר כך.
<עופר שדה: אנחנו כן שוקלים, ובאתי לכאן כי אם נעשה את זה בקרוב אז צריכים לעשות את זה נכון, אז היה לי חשוב להגיע לכאן.
<עופר שדה: אבל יש לי משהו להגיד ברמה האישית שלי, אני מאוד מודע לכל הנושא הזה של נכסים דיגיטליים לאחר מוות ופשוט מצאתי לעצמי את הפתרונות שלי.
<עופר שדה: אני מנהל את כל הסיסמאות שלי דרך כלי ניהול סיסמאות, במקרה שלי lastpass, אבל יש עוד הרבה כאלה, הוא מנהל את הסיסמאות בצורה בטוחה, הוא נוח לי כי הוא מכניס אותי לאתרים בצורה אוטומטית, אבל מה שחשוב זה שלמערכת הזאת יש סיסמה אחת בודדת, היא ייחודית, שאין לי אותה באף מקום ואשתי יודעת את הסיסמה הזאת למערכת הזאת.
<עופר שדה: זה הדבר היחיד שהיא צריכה לדעת.
<עופר שדה: ואם לא הייתי סומך עליה, הייתי יכול לתת לעורך דין את הסיסמה הבודדת הזאת בתור חלק מצוואה, שייתן לה אותה אחרי שאני נפטר.
<עופר שדה: אותו דבר גם היא מנהלת את כל הסיסמאות שלה בתוך הכלי הזה, יש לי את הסיסמה שלה.
<עופר שדה: במקרה וחלילה יקרה לי משהו היא יכולה להיכנס לכל החשבונות שלי, גם האזוטריים ביותר, ולנהל אותם, כי מבחינתי אם נתתי לה את הסיסמה אני מרשה לה.
<עופר שדה: יש גם דרכים לנהל את זה על ידי two step verification שגם אם יפרצו לעורך הדין את הכספת וייקחו את הסיסמה, אף אחד לא יוכל לעשות בה שימוש על ידי זה שלה יהיה עוד מרכיב נוסף בידיים.
<עופר שדה: עוד פעם, אצלי זה יותר פשוט, אני סומך עליה, יש לה את הסיסמה.
<עופר שדה: מבחינתי היא יכולה להיכנס, אבל אפשר לעשות את זה.
<עופר שדה: אפשר לפתור את זה.
<עופר שדה: פשוט בגלל שאין את זה מוסדר באף מקום, חוץ מאולי באמת קצת בגוגל, אז פתרתי לעצמי את הבעיה.
עדי קול: כיוון שאנחנו לא מצליחים לקבל תשובה ממשרד המשפטים מתי הם יידרשו לנושא, אני חושבת שמאוד חשוב שנשתמש בפלטפורמה הזאת, ולו בערוץ הכנסת שצופים בנו עכשיו, כדי לעורר את המודעות של האנשים להתחיל לנהל את הנכסים הדיגיטליים שלהם באמצעים הקיימים.
<ערן אלפונטה: רק עוד פן קטן שמריה התייחסה אליו בסוף, הנושא של הצוואות הדיגיטליות.
<ערן אלפונטה: באמת בלי שום קשר לאפליקציה, יש עוד הרבה פתרונות דומים לשלנו, אנשים היום מקליטים צוואות דיגיטליות וגם לנושא הזה צריך להתייחס.
<ערן אלפונטה: אני אומר את זה כחלק מהכותרת כאן, כלומר מה קורה אם אדם בא ומצווה בהקלטה להוריש או לתת או להעניק דברים ואין לו לצורך העניין צוואה כתובה אצל עורך דין.
<ערן אלפונטה: זה חלק מהדברים שבוודאי יעלו בעתיד הלא רחוק, בוודאי אם יש לו צוואה מוקדמת אצל עורך דין ופתאום הוא החליט לשנות אותה, אבל דווקא באמצעים דיגיטליים.
<ערן אלפונטה: ונושא של מסמך, נייר לבן, עם שתי חתימות, הוא שייך לשנות ה-90, ה-2000, אנחנו נכנסים לעידן שבקרוב מאוד יצטרכו להתמודד גם עם הנקודות האלה ושווה גם על זה לתת את הדעת.
עדי קול: משרד המשפטים, האם נדרשתם לנושא הזה של צוואת דיגיטליות והמעמד שלהן?
<ערן אלפונטה: בארצות הברית באוקלהומה יש סנטור שמקדם חקיקה ספציפית לנושא צוואות מוקלטות באינטרנט.
<איגי פז: יש התייחסות לצוואה חזותית בקודקס ותזכיר חוק.
עדי קול: מה ההתייחסות אומרת?
<איגי פז: אנחנו מוסיפים אפשרות לערוך צוואה באמצעים חזותיים.
<ערן אלפונטה: אבל שעדיין עובר דרך עורך דין.
<ערן אלפונטה: אנחנו מדברים על מקרים שיכולים להיות גם ללא עורך דין וזה רצונו של - - - שוב, נכסים דיגיטליים יכולים להיות כאלה שאולי אני לא ארצה שאחרים יראו אחרי מותי, התייחסת לצד שלישי שכתב דברים, יכולים להיות הרבה מאוד דברים ויכול להיות שאני ארצה להגיד ולהגדיר מי כן ומי לא ואיך ומתי, ויש לי היום כלים לעשות את זה בצורה דיגיטלית ללא מגע עורך דין - - -
<ורד שביט: זה לא פתרון ריאלי.
<ורד שביט: לצפות שמישהו יצלם את עצמו בווידיאו, כשהוא אומר את שמות המשתמש והסיסמאות שלו ואת כל החשבונות שלו, זה לא פתרון ריאלי.
<ורד שביט: בהמשך למה שעופר אמר, יש לי בבלוג פוסט עם רשימה מאוד ארוכה של אתרים שמציעים פתרונות לניהול עיזבון דיגיטלי, כולל אתרים לניהול סיסמאות, lastpass מופיע שם וגם password box, שזה אתר לניהול סיסמאות בעודך בחיים, שיש לו גם אופציה למנות יורש אחרי המוות ויש לו גישה לכל הסיסמאות.
<ורד שביט: כלומר טכנולוגית הפתרונות האלה קיימים, הבעיה היא שבארץ כרגע כל זמן שההנחיות לביצוע אחרי המוות תקפות רק אם הן כתובות על נייר, כמו שערן אמר, זה לא פתרון ריאלי.
עדי קול: עוד מישהו רוצה לפני שאני מסכמת?
עדי קול: טוב, אז קודם כל תודה לכל המשתתפים, אנחנו יצאנו עם חצי תאוותנו, אולי רבע תאוותנו.
עדי קול: קודם כל גילינו שיש אמצעים טכנולוגיים שקיימים היום שיכולים לסייע בניהול העיזבונות הדיגיטליים ועדיין אני מאוד מאוד מאוכזבת מהגישה של משרד המשפטים שאומר שהוא מבין את החשיבות, התחיל להידרש, אבל עסוק מדי בשביל לתת לזה תשובה.
עדי קול: אנחנו נצפה מכם לתת תשובה, אני יוצאת מפה עם דרישה ופנייה לשרה לבקש התייחסות לנושא הזה ולבקש שיגדירו פרק זמן שנוכל לקבל את התשובות.
עדי קול: אנחנו נעשה פה דיון המשך בעוד מספר חודשים, אני מקווה שאליו תגיעו עם עמדה מגובשת ולא עם תשובות חלקיות כמו שניתנו כאן עכשיו.
עדי קול: תודה לכולם ונסיים את הדיון.
עדי קול: צהריים טובים, אני שמחה לפתוח את הישיבה של הועדה המיוחדת לפניות הציבור.
עדי קול: כמו בכל ישיבה, אני אפתח ואומר שהוועדה לפניות הציבור היא וועדה ככל ועדה בכנסת, יש לה את אותן זכויות ואת אותן חובות כמו ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכספים, ועדת חוק ומשפט.
עדי קול: ההבדל בינה לבין הוועדות האחרות הוא, שאנחנו מתכנסים בעקבות פניות ציבור, פנייה של אדם בודד או קבוצת אנשים.
עדי קול: במקרה הזה קבוצה גדולה של סטודנטים שפנו אלינו.
עדי קול: אנחנו מקיימים דיון בהתאם לבקשתם במטרה לענות לפנייתם.
עדי קול: אני מבקשת לפתוח ולספר לכם על פרויקט שאני מקיימת, פרויקט שנקרא "משכן מגיע לכאן".
עדי קול: בימי ראשון וחמישי כשהכנסת לא פועלת, אני מסתובבת ברחבי ישראל, מקימה דוכן נייד של הועדה לפניות הציבור ומקבלת פניות ציבור של אנשים ואזרחים.
עדי קול: בשבועות האחרונים, אני מגיעה גם לקמפוסים ומקבלת פניות גם של סטודנטים.
עדי קול: לפני שבוע וחצי, הגעתי לקמפוס הר הצופים, הקמתי את הדוכן ושמעתי פניות של סטודנטים, פניות חוזרות ונשנות, שהיו בנושא האבטחה בקמפוס הר הצופים.
עדי קול: הסטודנטים חזרו ואמרו שיש בעיה קשה של אבטחה, על כך שמרפרפים על תעודת הסטודנט ולא בודקים את התיקים.
עדי קול: בתקופה האחרונה, עם המתח והמצב הביטחוני הרעוע, הם מרגישים שממש יש סכנת חיים בלימודים בהר הצופים.
עדי קול: הם טענו שהם פנו לאוניברסיטה ולא שקיבלו תשובה ראויה על מערך האבטחה.
עדי קול: הם ביקשו ממני לנסות לפתור את הבעיה.
עדי קול: עוד בטרם הספקתי לקבוע דיון בנושא התפרסמה כתבה באתר "mako", שתיארה באופן ציורי מאוד את הבעיה.
עדי קול: אני מבקשת שנראה את הכתבה, לפני שאנחנו ממשיכים הלאה.
עדי קול: הקרנת כתבה
עדי קול: קצת קשה לראות ולשמוע, אני אסביר מה ראינו.
עדי קול: ראינו כניסה של שני אנשים שהתחזו לסטודנטים, אחד ללא כרטיס סטודנט ועם סכין גדולה בתיק, סכין מפחידה ומאיימת.
עדי קול: שניהם נכנסו ללא בדיקה דרך האבטחה של קמפוס הר הצופים, האחד דרך שער בצלאל והשנייה דרך שער אחר.
עדי קול: לפני שאני פונה לנציגי האוניברסיטה, אני אשאל את אגודת הסטודנטים, רוצים להוסיף?
<אלדד פוסטן: בשנה שעברה הייתי סייר אגודה.
<אלדד פוסטן: אני חושב שצריך להסתכל על התמונה בצורה קצת יותר רחבה, תמונה שמדברת על הר הצופים באופן כללי ולא רק על האוניברסיטה העברית בהר הצופים, יש שם בעיות שאי אפשר להתחמק מהן.
<אלדד פוסטן: בשנה שעברה, ניסינו להתמודד עם הדבר הזה גם בשיתוף פעולה עם האוניברסיטה וגם עם שיתוף פעולה עם אגף הביטחון וגם שיתוף פעולה עם המשטרה.
<אלדד פוסטן: זה פלסטרים.
<אלדד פוסטן: אני חושב שזה חלק מאותה תמונה שאי אפשר להתעלם ממנה.
<אלדד פוסטן: צריך לעשות כאן טיפול שהוא יותר משמעותי.
<אלדד פוסטן: אני חושב ששמוליק יסביר כעת על כל הפתחים.
<אלדד פוסטן: אנחנו בקשר כמעט יומיומי עם אגף הביטחון, אבל לצערנו, זה המצב.
<אלדד פוסטן: אנחנו מכירים את הביטחון ואני מניח שהוא יסביר את כל עקרונות - - -
עדי קול: ביקשתי אם יש לך להוסיף לפנייה ואם תוכל לתאר את הבעיה ולא לתת תשובות של - - -
<אלדד פוסטן: בהחלט, אין בעיה.
<אלדד פוסטן: אני אבקש למסגר את התמונה באופן יותר רחב.
<אלדד פוסטן: מדובר על הר הצופים ולא רק על הכניסה לאוניברסיטה העברית.
<אלדד פוסטן: הטרדות, חוסר תחושת ביטחון באזור הר הצופים שנובע מהצקות ברמות כאלה ואחרות - - -
עדי קול: הצקות של מי ולמי?
<אלדד פוסטן: הצקות, הערכה שהם בדרך כלל בין ילדים ומבוגרים בגילאים עד 17.
<אלדד פוסטן: גם לבנות, גם לבנים, גם לסטודנטים, זו תופעה שקיימת כבר הרבה שנים.
<אלדד פוסטן: אני חושב שבשנה שעברה, נעשתה עבודה לנסות לצמצם את התופעה הזאת.
<אלדד פוסטן: אני מניח שאם הנושא כאן סובב סביב תחושת הביטחון, הוא גם ביטחון אמתי וגם ביטחון בכלל.
<אלדד פוסטן: אני חושב שאם אנחנו רוצים לדבר על תחושת ביטחון צריך למסגר את הדיון בצורה קצת יותר רחבה.
<תומר לסטי: שלום.
<תומר לסטי: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים בצלאל.
<תומר לסטי: מעבר למה שאלדד אמר, הבעיה היא גם הדרך אל הר הצופים.
<תומר לסטי: רוב הסטודנטים גרים במרכז העיר ובאמת יש פגיעה בביטחון בהגעה ממרכז העיר או רחביה אל הר הצופים.
<תומר לסטי: אומנם זה לא בתחום האחריות של האוניברסיטה, אנחנו גם בקשר איתם, אבל זה כן חלק מאותה בעיה.
<תומר לסטי: יש בעיה כללית שאין ביטחון.
<תומר לסטי: אתה מרגיש שאתה לא יודע מה הולך לקרות מהרגע שאתה יוצא מהבית עד שאתה נכנס לקמפוס ועד שאתה מגיע לשיעור עצמו.
<תומר לסטי: גם בתוך הקמפוסים היו אירועים של הסתה ושל אלימות.
<תומר לסטי: זה חלק מהבעיה.
<תומר לסטי: מרגישים כאילו תחושת הביטחון אבדה לחלוטין וזה דורש פתרונות.
<עידו גרינבלום: אני אפתח ואומר שישבנו עם אגף הביטחון בישיבה ארוכה בשבוע שעבר.
<עידו גרינבלום: התרשמתי באופן אישי ממה שנעשה, אבל בוודאי נגיע לכך אחר כך.
<עידו גרינבלום: רשמתי שלוש נקודות.
<עידו גרינבלום: 1 - התחבורה הציבורית והגעה לקמפוס; 2 - ההסתובבות מחוץ לקמפוס לא רק בהיבט של הטרדות מיניות.
<עידו גרינבלום: יש את כל הציר שסובב את קמפוס הר הצופים ששם יש בעיה רצינית בחניה.
<עידו גרינבלום: 3 - סביב נושא של תחושת הביטחון, אני חושב שזו לא האחריות רק של האוניברסיטה העברית, יכול להיות שגם של המשטרה במידה מסוימת.
<עידו גרינבלום: שכל סטודנט או לכל מי שיש בעיה שידע בכלל למי לפנות, לנגיש את דרכי הפנייה.
<עידו גרינבלום: ניסינו בשבוע שעבר, לעשות שיתוף פעולה עם אגף לביטחון הנגשה של המידע לסטודנטים למי לפנות כשיש בעיה.
<עידו גרינבלום: לדעתי צריך לעשות דבר כזה גם עם משטרת ישראל.
<עידו גרינבלום: אני מאוד מסכים עם מה שאלדד אמר פה, יש לי המון כבוד לאגף הביטחון באוניברסיטה העברית, סוגית הביטחון סביב הר הצופים, הפתרון הוא בשביל כולנו.
<עידו גרינבלום: לשבת כאן זה פלסטר, זה טיפול ברמת המיקרו וצריך לחשוב על זה ברמה עמוקה יותר.
<אלדד פוסטן: בשנה שעברה, ניסינו להיפגש עם מפקד מחוז ירושלים ולא הצלחנו.
<אלדד פוסטן: הצלחנו, אבל היה ניסיון לעשות מעקב, היה קשה.
עדי קול: אני מבקשת לחלק את הדיון לשתיים.
עדי קול: אני רוצה להתייחס באופן נקודתי לאבטחה בכניסה בשערים.
עדי קול: אני חושבת שהתופעה שראינו כאן היא תופעה אסור שתחזור על עצמה.
עדי קול: שמעתי מעוד ועוד סטודנטים שאמרו כשהם נכנסים האבטחה שקיימת לא ממש מספיקה ולא גורמת להם תחושת ביטחון.
עדי קול: את החלק השני של הדיון נקדיש לתחושת הביטחון הכללית בהר הצופים שהוזכרה על ידי נציגי האגודה.
עדי קול: מישהו מהסטודנטים מבקש להוסיף לפני שנעביר את רשות הדיבור לנציגי האוניברסיטה?
עדי קול: אני אבקש את נציג האוניברסיטה.
עדי קול: ראשית אני מבקשת לדעת איך קרה דבר כזה.
עדי קול: תסכים איתי שהוא לא אמור לקרות בשום צורה ולא בשום אופן.
<שמוליק דהן: אני ראש אגף הביטחון באוניברסיטה העברית.
<שמוליק דהן: כידוע, האוניברסיטה העברית הוא גוף מונחה על ידי המשטרה.
<שמוליק דהן: זאת אומרת, חטיבת האבטחה במשטרת ישראל מנחה את האוניברסיטה העברית, את כל האוניברסיטאות, מה לעשות ואיך לעשות.
<שמוליק דהן: בהמשך לזה, יושב כאן ידידי - - -
עדי קול: אני אשמח לשמוע גם ממנו בהמשך.
<שמוליק דהן: יובל ראובן שהוא מבקר אותנו, מנחה אותנו ובודק אותנו.
<יובל ראובן: מהצד של המשטרה.
<שמוליק דהן: מעבר למה שאנחנו עושים לעצמנו, אנחנו לא מקלים ראש במה שאנחנו עושים.
עדי קול: אני מבקשת שתפתח ותגיד לנו, אתה לא מסכים איתי שלא צריך לקרות מצב בו מוחדרות סכינים לקמפוס?
<שמוליק דהן: אני מבקש לתאר את ההנחיות שיש.
עדי קול: לפני ההנחיות.
<שמוליק דהן: לא, כאן אני פועל על פי הנחיות.
עדי קול: אם תסכים איתי שלא צריך לקרות מה שקרה כאן, אז תסכים איתי שאולי יש בעיה בהנחיות.
<שמוליק דהן: אני מבקש לומר שבהתאם להנחיות המשטרה אנחנו לא אמורים לבדוק כבודה של כל אחד שנכנס בשערי הקמפוס.
<שמוליק דהן: נתחיל עם זה.
<שמוליק דהן: תרשי לי שלוש דקות ואהיה מוכן לשאלות.
<שמוליק דהן: בין השעה 08:00 ל- 08:30, שיעור הראשון הוא 08:30 אחר כך יש לנו 10:30 ו-12:30 ו- 14:30.
<שמוליק דהן: החצי שעה הזאת, כולנו יודעים שכל הסטודנטים מגיעים עשר דקות לפני השיעור, בין 08:00 ל-08:30 אני לוקח חצי שעה, אנחנו קולטים סדר גודל בין 5,000 ל- 15,000 אלף נכנסים בשערי הקמפוס.
<שמוליק דהן: זאת אומרת, לא רק שחטיבת האבטחה במשטרת ישראל לא מנחה אותנו לפתוח כל תיק ותיק ולבדוק אותו - - -
עדי קול: גם תיק שגרם לצפצוף המגנומטר?
<שמוליק דהן: אני אגיע גם לצפצוף.
<שמוליק דהן: אני מבקש לתאר תהליך וגם להציג לך תמונה משבוע שעבר.
<שמוליק דהן: בחורף בכניסה לקמפוס, בשעה 08:26, זה המצב.
<שמוליק דהן: למה אני אומר את זה - - -
עדי קול: יש כאן שני אינטרסים מתנגשים.
עדי קול: אני חושבת שאינטרס הביטחון גובר על אינטרס - - -
<שמוליק דהן: אני ארחיב טיפה ותבני שאנחנו מנסים לתת תשובה גם לנושא הביטחון.
<שמוליק דהן: לא במקרה החטיבה אומרת את מה שהיא אומרת.
<שמוליק דהן: תור, זה מצב שבו אני מייצר איום חדש.
<שמוליק דהן: כל מי שיש לו כוונה לפגע, אם אני מייצר כזה תור מחוץ לשער, אני בעצם מייצר איום חדש גם על עצמנו.
<שמוליק דהן: לכן אחת, אנחנו מפעילים מערך של מצלמות, של סנסורים, של סורקים, של סיורים רגליים וסיורים עם רכב וכן אמצעים טכנולוגיים בכלל.
<שמוליק דהן: זה עוד לפני שאנשים מגיעים על מנת לזהות חשד, על מנת לזהות חשוד עוד לפני שהם מגיעים לתור.
<שמוליק דהן: יש לנו אנשים חמושים שעומדים מבחוץ וסורקים אחד אחד שמגיע בכלל לקמפוס.
עדי קול: אבל שוב, כנראה שזה לא מספיק כי תחושת הביטחון עוד לפני שהם מגיעים - - -
<שמוליק דהן: עוד לא ציינתי, אני לא יכול לפתוח כל תיק בשעה 08:25.
<שמוליק דהן: בואו, שיביאו מישהו - - -
עדי קול: ציינת, "אני לא יכול לפתוח כל תיק ותיק, אבל נתונים תחושת ביטחון כללי בזה שאנחנו מסתובבים, אנחנו מצלמים".
<שמוליק דהן: חברת הכנסת עדי קול, המקרה הספציפי הזה, הגיעו שני אנשים - - -
עדי קול: לא נראה שהיה שם תור.
<שמוליק דהן: נכון.
<שמוליק דהן: בשעה 13:00 לא היה תור.
<שמוליק דהן: על פי ההנחיות שלנו הם היו אמורים להיבדק בכל וכמובן גם התיק.
<שמוליק דהן: שימו לב, יש דו-שיח.
<שמוליק דהן: לי יש את הסרט המלא, יש לי מצלמות על השערים ואני ראיתי את הכול ולא רק את מה שהציגו לנו.
<שמוליק דהן: בלי קשר, אני מברך על כך.
<שמוליק דהן: זה מעורר ואנחנו נשתפר ואנחנו נעשה.
<שמוליק דהן: אין לי בעיה עם זה, אני בעד שיעשו לנו תרגילים, שיבחנו אותנו ושנרענן את מערך הביטחון שלנו.
<שמוליק דהן: מצד שני, אנחנו לא חוסכים בשום דבר.
<שמוליק דהן: האוניברסיטה משקיעה באבטחה של הר הצופים עשרות מיליוני שקלים.
<שמוליק דהן: מבלי להיכנס למספר המדויק האוניברסיטה משקיעה עשרות מיליוני שקלים מתקציבה.
<שמוליק דהן: האוניברסיטה נמצאת במצב קשה - - -
<אלדד פוסטן: דמי אבטחה משלמים הסטודנטים.
<שמוליק דהן: דמי האבטחה לא מכסים אפילו, בוא נניח לזה.
בועז טופורובסקי: אתה יודע להשוות את זה לאוניברסיטאות אחרות?
<שמוליק דהן: התקציב של האוניברסיטה העברית בנושא האבטחה מהווה 50% מכלל התקציבים של 7 האוניברסיטאות האחרות.
עדי קול: אני מבינה שאתם משקיעים משאבים רבים, עדיין אתה לא מסביר לי איך קורה מצב שראינו.
עדי קול: אתה אומר זה מצב שלא היה צריך לקרות בשום צורה, לא היה עומס, היה מגנומטר שצפצף.
<שמוליק דהן: מיד אחרי שקיבלנו את הפניה מיניתי קצין בודק, יש לי דוח של הבדיקה.
עדי קול: אנחנו ועדת פניות הציבור, אני יכולה להמשיך להקריא לך אוסף פניות נוספות שהגיעו אלי, זה לא מקרה חד-פעמי, זה לא חריג.