GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה חכם: כמה עוד צריכים להיהרג כדי שזה כן יהיה מוסבר?
<מאיר חן: בסדר, אז אני אומר - - -
<יהודה חכם: מה בסדר?
<יהודה חכם: שנה ועשרה חודשים.
<יהודה חכם: כמה זמן צריך לסדר כזה דבר?
<יהודה חכם: כמה זמן?
<מאיר חן: המסלול הוא - - -
<מלכה חכם: לא, סליחה, אני רק רוצה להגיד לך משהו, שנייה.
<מלכה חכם: אתה נציג של התחבורה הציבורית, אתה פה בא ומדבר על כביש שהוא לא יום ולא יומיים נמצא.
<מלכה חכם: נכון שתחבורה ציבורית זה דבר מאד מאד חשוב.
<מלכה חכם: תחבורה ציבורית היא הצורך שלנו לשנע ביעילות, במהירות ובבטיחות מאסה של אנשים מנקודה A לנקודה B ומבורך כל מי שעושה את זה בדרך נכונה.
<מלכה חכם: נכון שבחוץ לארץ זה מתנהל בצורה טובה.
<מלכה חכם: נכון שבארץ יש מת"צים פעילים שלא גובים מחיר דמים, זה נכון.
<מלכה חכם: אנחנו עסקינן במת"צ ז'בוטינסקי שמרגע היוולדו נולד בחטא.
<מלכה חכם: זה ידוע שהוא בעייתי, אוקיי?
<מלכה חכם: כולם ידעו שזה בעייתי.
<מלכה חכם: כולם יודעים שאנשים מתים שם.
<מלכה חכם: מה זה אומר?
<מלכה חכם: שהמת"צ הזה לצערנו הרב הוא לא תקני.
<מלכה חכם: הוא לא טוב.
<מלכה חכם: הוא לא בנוי כמו שצריך.
<מלכה חכם: אתה, אחרי כל כך הרבה הרוגים – אתה אומר: לא יודע, משהו לא מוסבר, לא מובן?
<מלכה חכם: זה דרך להציג את הבעיה?
<מלכה חכם: אדוני, אתה יודע למה לא מוסבר?
<מלכה חכם: אתה לא אשם, אדוני הנכבד אם אתה עובד שם רק שנה, אבל אני אגיד לך למה לא מוסבר.
<מלכה חכם: מוסבר ועוד איך.
<מלכה חכם: פשוט אם אתם תוציאו את המילים האלה מהפה שלכם ותגידו – מוסבר.
<מלכה חכם: אנחנו יודעים.
<מלכה חכם: אנחנו כבר בדקנו את העניין הזה ולא תיקנו אז.
<מאיר חן: אמרתי שהמקטע סגור ויש סדרה - - -
<מלכה חכם: המקטע סגור בזכותי, אדוני הנכבד.
<מלכה חכם: אתה יודע למה?
<מלכה חכם: כי התעקשתי.
<יהודה חכם: ואם הייתם ממשיכים להשאיר אותו פתוח היו נהרגים עוד 10 אנשים.
<מלכה חכם: עוד 10 אנשים היו מתים.
<מאיר חן: אני לא מתווכח, אני - - -
<מלכה חכם: ברור, כי לא מתווכחים עם אמא שכולה.
<מלכה חכם: תתווכח עם ההיגיון, לא איתי.
<מאיר חן: אני שם פה את העובדות, אני אומר סגרו את המקטע, היו המלצות לשיפורים ועבודות - - -
עדי קול: נכון, סגרו רק מקטע, אבל למה בשנה האחרונה לא סגרו את הכביש כולו?
עדי קול: מה גרם לכם לסגור את הכביש עכשיו?
<מאיר חן: כי עיקר הממצאים שעלו זה בבדיקה באותו קטע שנסגר, ולכן אמרו גם גורמי המשטרה, גם גורמי העירייה, שזה קטע שצריך לסגור אותו מיידית, לטפל בכל הבעיות והליקויים שיש.
<מאיר חן: במקביל גם לבדוק השלכות רוחב שיש ליתר הדברים, אוקיי?
<מאיר חן: עובדתית, אם אנחנו נוגעים להיום, ביום ראשון ראש העיר החליט לסגור - - -
עדי קול: אז זה בדיוק העניין, שאתם לא הגעתם למסקנה שאתם צריכים לסגור.
עדי קול: היה צריך לחכות שעוד מישהו ייהרג בשביל שראש העיר יגיד – אני סוגר בעצמי.
<מאיר חן: באותו יום שראש העיר החליט היה דיון אצלי על כל הדברים, באותו רגע הוא יצא לתקשורת, הוא אפילו לא התייעץ איתנו, יצא בהודעה.
<מאיר חן: אני מבין שיש פה לחץ ציבורי ענק, זה בסדר, אני אומר את זה.
<מאיר חן: ולכן, כשהוא החליט ודיברנו לאחר מכן, אמרנו לו אוקיי, תתארגן בצורה כזו שתוך יומיים לערך תפנה את נתיב התחבורה הציבורית לצד הימני.
<מאיר חן: ראש העיר מטפל בכל התשתיות, הוא לקח על עצמו לטפל בתשתית הזו של להסיט - יש שם המון תחבורה ציבורית – להסיט את התחבורה הציבורית - - -
<הדס ברקוביץ: זה התפקיד של ראש העיר?
<הדס ברקוביץ: זה לא התפקיד של משרד התחבורה?
עדי קול: השאלה למה לא עשיתם את זה קודם ויכולנו לחסוך את האנשים שנהרגו השנה.
<מאיר חן: אני יכול לדווח לך מהבוקר, יש גם השלכות לכל הדבר הזה.
<מאיר חן: פתח תקווה פקוקה ועמוסה מכל כיוון ואני מקווה שלא יהיה לנו חלילה תאונות במצב הזה, זה לא האידיאלי, אבל נוצר פה לחץ.
<מאיר חן: ראש העיר אולי ידבר ויסביר את זה.
<מאיר חן: נוצר פה כנראה לחץ ציבורי מאד גדול עליו והוא פנה - - -
<הדס ברקוביץ: סגרו את הכביש בגלל לחץ ציבורי, לא בגלל שהוא לקוי.
<יהודה חכם: ממש ככה.
<יהודה חכם: היו צריכים להיהרג עוד - - -
<מאיר חן: ראש העיר יסביר את זה.
<מאיר חן: נעתרנו לבקשה הזאת כי הבנו ותוך כדי יש לבחון את הדברים.
<מאיר חן: כרגע, היום בחמש בבוקר התחבורה הציבורית נוסעת על חשבון נתיב רכב פרטי, יש שם שלושה נתיבים.
<מאיר חן: התחבורה הציבורית נוסעת כרגע עם התחבורה הרגילה, עד שיסומן שם מסלול לתחבורה ציבורית, כי זאת רשות מקומית.
עדי קול: ואני מבינה שזה פתרון זמני.
עדי קול: מה יהיה הפתרון הסופי?
<מאיר חן: זה כרגע הפתרון המיידי שלקחנו, שראש העיר קיבל.
<מאיר חן: אנחנו נצטרך לשבת ולחשוב, זה לא רציני לשלוף את זה עכשיו.
עדי קול: מה עשיתם במהלך השנה האחרונה?
<מאיר חן: אני אומר, נעשו כל ה - - -
עדי קול: עוד לא הגעתם למסקנה?
עדי קול: עוד לא חשבתם?
<יהודה חכם: זה עוד מעט שנתיים.
עדי קול: שנתיים.
<מאיר חן: המסקנות היו לטפל בכל אותם ליקויים שעלו במסגרת הדו"חות והם מטופלים.
<מאיר חן: יש ועדה משותפת של המשטרה, של העירייה, של הרשות לבטיחות בדרכים - - -
<יהודה חכם: כמה זמן צריך להזיז עמוד או ליישר כביש?
<מאיר חן: זה לא רק זה.
<מאיר חן: יש לא מעט דברים.
עדי קול: אני עוצרת רגע ואני רוצה לשאול את ראש העיר.
עדי קול: מה צריך לעשות וקודם כל אנחנו מעריכים את הצעד שלקחת.
עדי קול: מה צריך לעשות כדי שהמצב יהיה - - -
<מאיר חן: בסוף התכנון שתהיה רכבת קלה שם.
עדי קול: בסדר, אבל עד הרכבת הקלה?
<מאיר חן: כרגע זה נוסע בנתיב הימני.
<הדס ברקוביץ: איך יחצו את הכביש עם הרכבת הקלה?
<הדס ברקוביץ: אז בוא נחשוב על זה עכשיו, איך הולכי רגל אמורים לחצות את הכביש הזה, כשתעבור שם רכבת קלה ולא אוטובוסים?
<מאיר חן: יש תכנית.
<הדס ברקוביץ: יש תכנית, אבל התכניות לא טובות.
<הדס ברקוביץ: אי אפשר, לא עוברים במעברי החצייה האלה, אז בואו נקדים תרופה למכה, תרתי משמע.
<מלכה חכם: כל התכניות שלכם עד עכשיו היו, ודרך אגב גם לגבי הנושא של הציר הסגור, החלק הסגור, כל הפתרונות שלכם היו פתרונות – ואני קראתי על הפתרונות שלכם, דרך אגב ורשום את זה גם בדו"ח, זה פתרונות קוסמטיים בלבד.
<מלכה חכם: זה להזיז מטר את התחנה, לעשות את העמוד, כאלה פתרונות, בשעה שברור לכל שמדובר פה בכביש, ואמנם עם כל הכבוד הושקעו בו הרבה מאד כספים, אבל מן הסתם, בצעד האיוולת הזה, יצטרכו להשקיע הרבה יותר כספים בשביל לתקן ולא להזיז את העמוד מפה לפה.
<מאיר חן: הרכבת הקלה זה משהו אחר לגמרי, זה תכניות אחרות לגמרי.
<מאיר חן: קחו לדוגמא את הרכבת הקלה בירושלים.
עדי קול: אנחנו דיברנו על זה, זה גם ייקח שש שנים ואני רוצה לשאול את ראש העיר איזה פתרון אנחנו מציעים לתושבי פתח תקווה.
<איציק ברוורמן: בוקר טוב.
<איציק ברוורמן: לגבי הציר הזה יש בו בעיות מרובות, שהתריעו עליהם בעבר, שלא קיבלו פיתרון.
<איציק ברוורמן: אני בהסתכלות, וקצת ניסיתי ללמוד את הנושא.
<איציק ברוורמן: לדעתי וצר לי להגיד, אני לא רואה שימצאו פתרון לציר הזה, שיוכל בטווח הנראה לעין לחזור ולשמש את התחבורה הציבורית.
<איציק ברוורמן: מדובר בשינויים דרסטיים שצריך לעשות, בהשקעות מאד גדולות ובסופו של דבר הציר הזה מיועד ומכוון לשרת את הרכבת הקלה, ולכן כנראה עד אשר תהיה הרכבת הקלה, הוא לא ישמש יותר, להערכתי, אולי אני טועה, את התחבורה הציבורית, לכן הוא נסגר.
<איציק ברוורמן: הסטנו מאתמול בלילה, מחצות, אנחנו עמדנו שם, הייתי שם ביחד עם אנשי העירייה והמשטרה שסגרו את הכביש.
<איציק ברוורמן: הסטנו את התחבורה לימין הכביש, כמו שנמצא בהרבה מקומות, כמו שנמצא בציר ז'בוטינסקי בהמשכו ולהערכתי זה יהיה הסידור, עד שתהיה רכבת קלה.
<איציק ברוורמן: מה שצריך לנסות לעשות זה להשקיע היום במציאת פתרונות שיקלו על העומס בכביש הזה, במציאות הקיימת.
<איציק ברוורמן: משום שאני לא רואה את החזרה בטווח הקרוב של התחבורה הציבורית למסלול המשוקע.
עדי קול: קודם כל, השאלה אם המשטרה נמצאת פה, אם מישהו יכול להסביר - - -
<הדס ברקוביץ: סליחה ומה עם שאר המסלול?
<הדס ברקוביץ: במסלול המשוקע לא תהיה תחבורה ציבורית, אבל מה עם שאר המסלול?
<הדס ברקוביץ: לא רק במשוקע, כל החלק - - -
<מאיר חן: מה שנסגר הבוקר זה כל הנת"צ.
<איציק ברוורמן: כל המסלול.
<איציק ברוורמן: מדובר על כל המסלול.
<הדס ברקוביץ: כי המשוקע כבר סגור מזה שנים.
<איציק ברוורמן: כן, כן, המשוקע סגור מזה שנה פלוס.
<איציק ברוורמן: אני גם הייתי באותו לילה מר ונמהר כשזה קרה ואז החלטנו.
<איציק ברוורמן: לא הייתי אז ראש העיר, אבל החלטנו - - -
<הדס ברקוביץ: לא היית ראש העיר אז.
<איציק ברוורמן: לא, לא הייתי אז ראש העיר.
<איציק ברוורמן: החלטנו בו במקום על הסגירה.
<איציק ברוורמן: המסלול כולו סגור ומה שאמרתי על המשוקע – מדובר על כל המסלול.
עדי קול: השאלה אם משרד התחבורה ישתף פעולה ויסכים.
<איציק ברוורמן: כן.
עדי קול: הסכים לא לפתוח את הנתיב הזה?
<מאיר חן: כרגע אנחנו לא פותחים אותו.
<מאיר חן: כרגע הנתיב סגור.
עדי קול: ומה הפתרון שתתנו לתחבורה הציבורית באזור?
<מאיר חן: קיבלנו את ההחלטה ממש לפני יומיים, עכשיו אנחנו בוחנים את כל האפשרויות של התחבורה הציבורית.
<מאיר חן: ראש העיר יכשיר, אני מקווה, כמה שיותר מהר מסלול בתוך העיר שלו לנת"צ, אז זה כבר יווסת את התנועה, ככה שמסלול אחד יהיה נתיב לתחבורה הציבורית ושניים אחרים לכלי הרכב.
עדי קול: אז אתם מטילים על ראש העיר את האחריות?
<יהודה חכם: זה ממש נשמע פרטאצ'י, תאמיני לי.
<מלכה חכם: יש לי שאלה.
<מלכה חכם: יש פה נציג של משרד התחבורה – זה הגיוני?
<מלכה חכם: שהאדם שאמון על, סליחה, משרד התחבורה אמון על הכביש הזה - - -
<מאיר חן: לא, לא, סליחה, בואו, יש הגדרות.
<מלכה חכם: על המת"צ.
<מאיר חן: כביש במסגרת רשות מקומית הוא באחריות הרשות המקומית, מרשות תמרור מקומית, זה בסדר.
<מאיר חן: סמכותו לסמן את הכביש כנתיב תחבורה ציבורית כשאנחנו מאשרים אותו, סמכותו להציב תמרורים.
<מאיר חן: אתמול אישרו המהנדסים את מיקום התחנות.
<מאיר חן: מי שביצע את זה זה העירייה.
<מאיר חן: זה החלוקה.
<מלכה חכם: נכון, יפה, אבל אתה מסכים איתי שהמת"צ הוא באחריות משרד התחבורה?
<מאיר חן: המת"צ עצמו הוא בשטח העיר.
<מאיר חן: אה את מדברת על המת"צ?
<מאיר חן: חשבתי על הנת"צ החדש.
<מאיר חן: המת"צ עצמו זה ברור, זה העירייה, זה מוסדר.
<מלכה חכם: ברור.
<מלכה חכם: עכשיו, באופן שאתה מדבר ומנהל את הדיון פה, אתה כל הזמן אומר ראש העיר יטפל - - -
<מאיר חן: לא, לא, לא.
<מלכה חכם: ראש העיר סגר.
<מלכה חכם: אתה לא מבין את ה... של העניין?
<מאיר חן: סליחה, יכול להיות שלא הסברתי.
<מאיר חן: אני דיברתי על הנת"צ החדש שנפתח הבוקר.
<מלכה חכם: מי סגר את המת"צ?
<מאיר חן: ראש העיר.
עדי קול: סליחה ומשרד התחבורה?
<מאיר חן: אה, אישרנו.
<מאיר חן: הוא ביקש ואנחנו נעתרנו, זה הכל.
<מלכה חכם: אז אתה לא החלטת.
עדי קול: שנייה מלכה, אנחנו שואלים מי אחראי לתת את הפתרון.
עדי קול: המת"צ הזה נבנה בחטא - - -
<מאיר חן: המת"צ הזה כרגע סגור.
עדי קול: ואתה מוכן להודות שהוא נבנה בחטא?
<מאיר חן: אני לא, עזבי, יש בדיקות, המשטרה לא גמרה לחקור את העניין שלו.
<מאיר חן: זה לא נכון להתייחס לזה פה כרגע ואני לא רוצה להתייחס.
<מאיר חן: אני גם פחות מכיר, בסדר.
עדי קול: לא נכון, בכל זאת אנחנו מתייחסים.
<מלכה חכם: זה הכי נכון להתייחס לזה כרגע.
עדי קול: אז עכשיו אני שואלת אותך מה יהיה הפתרון לתושבי האזור.
עדי קול: אתה אומר לי שאתה מטיל את זה על ראש העיר.
<מאיר חן: לא, אלף ראש העיר הוא הסמכות המקומית בעירו.
<מאיר חן: על נתיב תחבורה ציבורית, נתיב, לא מת"צ – זו אחריות של העיר.
<מאיר חן: זה ככה בכל עיר.
<מאיר חן: על הנתיבים - - -
עדי קול: אנחנו מחפשים תחליף למת"צ.
עדי קול: השאלה היא איפה משרד התחבורה לוקח אחריות.
<מאיר חן: כרגע לשלב המיידי, ראש העיר פינה נת"צ בעיר שלו.
<מאיר חן: נת"צים זה צריך להיות באחריות העיר.
<מאיר חן: הנת"צים בתל אביב הם באחריות הרשות המקומית.
<מאיר חן: אנחנו מאשרים הנדסית שאין בעיה, אבל זה באחריות העיר.
<מאיר חן: ראש העיר עובד על זה עכשיו.
<מאיר חן: אנחנו צריכים להסדיר את כל התחבורה הציבורית, לראות איפה אנחנו אולי מפחיתים עומסים, איפה אולי נסיט אוטובוסים לכיוונים אחרים כדי להוריד קצת לחץ.
עדי קול: ומתי תעשו את זה?
<מאיר חן: אז אנחנו עכשיו בוחנים.
<מאיר חן: ההחלטה הייתה מהירה.
<איציק ברוורמן: יש פה עוד עניין, שזה נכון שמי שצריך לאשר את התמרור, את העברת התחנה זה העירייה, אבל הפתרונות הם הרבה יותר מורכבים.
<מאיר חן: הביצוע, ברור.
<איציק ברוורמן: למשל, כדי להקל, אנחנו דרשנו באחד הצמתים, על הכביש, לעשות שם כביש משוקע.
<איציק ברוורמן: גם לתת עדיפות לתחבורה הציבורית.
<איציק ברוורמן: זה אותו כביש שהייתה שם תאונה ואדם נהרג, כשהמשאית טעתה והמשיכה ישר כשאין לה נסיעה ישרה.
<איציק ברוורמן: משרד התחבורה תקצב לפני שנים במיליון שקלים את תכנון השיקוע.
<איציק ברוורמן: נעשה תכנון - - -
<מאיר חן: איפה זה בכיכר או ברבין?
<איציק ברוורמן: משה דיין.
<איציק ברוורמן: מרבין למשה דיין.
<איציק ברוורמן: מה שקרה זה שלהערכתי, משיקולים תקציביים, הוחלט לעצור את הפרויקט, אחרי שמשרד התחבורה חשב שזה חשוב לעשות את זה, אחרי שתקצב את התכנון, אחרי שנעשה תכנון, והיום אנחנו ניצבים בפני בעיה.
<איציק ברוורמן: זה סמכות משרד התחבורה.
<איציק ברוורמן: זה תקציבים שצריכים להגיע מהמדינה.
<איציק ברוורמן: זה נבלם ונעצר להערכתי משיקולים כלכליים, זה הכל.
עדי קול: על זה אתה יכול להשיב?
<מאיר חן: אני לא מכיר את העניין הזה עם השיקוע.
<מאיר חן: אני לא יודע למה זה לא אושר, לא יודע איזה עניין תקציבי, אבל אנחנו נשב ונדבר.
עדי קול: סליחה, אז למה אתם לא יושבים לפני?
עדי קול: שנה ומשהו מבקשים מכם לסגור את הכביש.
<מאיר חן: לא ביקשו.
עדי קול: מלכה ביקשה לסגור את הכביש כבר יותר מפעם אחת.
<מאיר חן: בסדר, אבל אני אומר - - -
<הדס ברקוביץ: היינו פה בוועדה לביקורת המדינה.
<מלכה חכם: אני ישבתי וגם אתה היית לדעתי בוועדה.
<הדס ברקוביץ: אתה גם היית בישיבה הזאת בוועדה לביקורת המדינה, והגברת שפרבר הייתה וראש העיר היה וישבנו ודיברנו.
<מאיר חן: אני לא הייתי פה בשום ועדה, בסדר?
<מאיר חן: חברה, עוד פעם, אנחנו קיבלנו פתרון מיידי.
<מאיר חן: העירייה קיבלה פתרון מיידי.
עדי קול: סליחה, העירייה קיבלה את הפיתרון המיידי.
<מאיר חן: אוקיי, העירייה קיבלה את הפיתרון ואנחנו עכשיו מנסים לעזור לה להחיל את הדברים.
<יהודה חכם: אבל למה צריך לחכות שנה ועשרה חודשים?
עדי קול: סליחה רגע, אתה לא כל כך מצליח לעזור לה, כששאלתי אותך מי אחראי למצוא את הפתרון הקבוע ואמרת – העירייה אחראית.
<מאיר חן: בתוך העיר יש לה אחריות.
<מאיר חן: אנחנו אחראים על התחבורה הציבורית בכלל.
<מאיר חן: אנחנו צריכים לסייע לעירייה, אבל נצטרך לשבת איתם ולראות את הדברים.
<מאיר חן: כמה שיותר מהר, כמו שקיבלנו החלטות מהירות עכשיו.
<מלכה חכם: איזה החלטות מהירות?
<מאיר חן: מאז האירוע.
<מלכה חכם: אני רוצה לומר מספר דברים.
<מלכה חכם: אני חושבת שאחד הדברים שחשובים, מעבר לנושא של סגירת כביש, זה עניין האחריות.
<מלכה חכם: יושב פה אדם שהוא בעצם נציג משרד התחבורה ואין לו תשובה לשום דבר.
<מלכה חכם: הוא אומר שהוא לא כל כך יודע, שהוא לא כל כך מבין, שהוא לא כל כך-.
<מלכה חכם: הוא פשוט מבולבל, הוא לא באמת יודע על מה מדובר.
<מאיר חן: אני יודע.
<מלכה חכם: אני מתנצלת.
<מלכה חכם: אתה פשוט נציג שלא יודע לענות על תשובות.
<מלכה חכם: מה שאתה עושה - - -
<מאיר חן: יכול להיות שהתשובות לא מספקות, אבל אני יודע בדיוק - - -
<מלכה חכם: לא, אם במהלך הזמן מאז מותם של יותם ויואב, שעברה שנה ועשרה חודשים, אם במהלך הזמן הזה, אחרי שכבר היה מחדל, אני מבחינתי ברגע שיותם ויואב נדרסו – הם נדרסו ואני רוצה לחדד את העניין.
<מלכה חכם: המקריות היחידה שיותם ויואב נדרסו זה העובדה שזה היו יותם ויואב.
<מלכה חכם: במקרה זה יותם ויואב שלי.
<מלכה חכם: זה יכול היה להיות גם הילדים שלך.
<מלכה חכם: זה המקריות.
<מלכה חכם: אין שום מקריות בעובדה שאנשים שם נדרסו.
<מלכה חכם: אנשים שם נדרסו מאחר שהייתה שם בנייה, תכנון, ביצוע לקוי של הכביש, בשעה שחודשים ושנים ידעתם על העניין הזה ולא עשיתם דבר, וזו המהות של העניין.
<מלכה חכם: כשיותם ויואב נדרסו הם היו השמיני והתשיעי במעבר החצייה הספציפי הזה.
<מלכה חכם: 13 חודשים – תשעה אנשים.
<מלכה חכם: שער בנפשך, במעבר חצייה, כשכולם נדרסים על ידי אוטובוסים, שזה לא אמיתי.
<מאיר חן: כדי להבהיר את העובדות, אני מבקש אולי פעם אחת המשטרה תיתן את הנתונים, כי גם בתקשורת - - -
<מלכה חכם: סליחה, אני אביא לכם את הנתונים.
<מאיר חן: כי גם בתקשורת אמרו ההרוג ה-21.
<מאיר חן: כל הרוג זה עולם ומלואו וכל הרוג זה - - -
<מלכה חכם: למה אתה קוטע אותי?
<מלכה חכם: עוד לא סיימתי את דבריי.
<מלכה חכם: רק שנייה.
<מאיר חן: ועל קטע המת"צ - - -
<מלכה חכם: מה שרציתי לומר זה לגבי הנושא של האחריות.
<מלכה חכם: מה שחשוב ומשמעותי, זה שעד שיותם ויואב נהרגו עברו חודשים ולא נעשו דברים, למרות שהיו התרעות למשרד התחבורה – רבותי, אנשים פה.
<מלכה חכם: אנשים מתים פה.
<מלכה חכם: אתה יודע, גברת אליסיה בן דוד במשרד התחבורה אמרה שזה פשוט, האשמה נופלת על הולכי הרגל.
<מלכה חכם: סתם במקרה, כל הולכי הרגל שמתים הם קופצים מתחת לאוטובוסים בציר ז'בוטינסקי במקרה.
<מלכה חכם: אוקיי?
<מלכה חכם: אחרי המחדל הנוראי הזה, מה שקורה זה שיותם ויואב נדרסים ואז אני מקימה קול צעקה.
<מלכה חכם: ואז הם ממשיכים להשתהות ולא לעשות דבר.
<מלכה חכם: בא האדון הנכבד הזה, אחרי ששנה ועשרה חודשים מר איציק ברוורמן, ראש עיריית פתח תקווה סוגר את הכביש, אומר הנה, הוא עשה.
<מלכה חכם: נציג משרד התחבורה אומר – ראש העיר סוגר את הכביש.
<מלכה חכם: ראש העיר.
<מלכה חכם: זאת אומרת משרד התחבורה מובל פה בעניין.
<מאיר חן: לא, לא, לא, אבל סליחה - - -
<מלכה חכם: הוא לא עושה דבר וחצי דבר.
<מאיר חן: סליחה, אני אמרתי.
<מאיר חן: יש שם עבודות, נעשות עבודות בהיקף של מיליונים, בעקבות אותם דו"חות - - -
עדי קול: אתם בעיקר חושבים מה לעשות.
<מאיר חן: לא, לא, לא, לא.
<מאיר חן: יש עבודות.
<מאיר חן: אני מוכן שתבואי לשטח.
<מאיר חן: גם ראש העיר מכיר את העבודות.
<מאיר חן: המשטרה מכירה את העבודות.
<מאיר חן: המון עבודות שנעשו.
<מאיר חן: לקחו כמה צוותים - - -
עדי קול: זה כנראה לא מספיק.
<מאיר חן: בסדר, עוד לא פתחנו.
<מאיר חן: בעיקר זה היה על המקטע הסגור.
<מאיר חן: יש עוד עבודות שהיו אמורות להיעשות על המשך המקטע.
<מאיר חן: הן בעיצומן.
<מאיר חן: הושקעו הרבה מאד כספים - - -
עדי קול: אז מה מבטיח שלא תבואו ותדרשו מראש העיר לפתוח את הנתיב הזה?
<מאיר חן: כרגע הנתיב סגור, עובדה.
עדי קול: אז אני שואלת איך אפשר להבטיח שאתם לא תבואו ותדרשו את הפתיחה שלו?
<מאיר חן: כרגע הנתיב סגור עד להודעה חדשה.
<מאיר חן: הוא נתיב סגור.
עדי קול: סגור יומיים.
<מאיר חן: זה לא נכון שאני אבוא ואגיד לך תשמעי, אוקיי - ומי שהגדיר את הזמנים זה גם אנחנו איתם – זה לא נכון יהיה להגיד, זה הרי לא יהיה רציני שאני אגיד לך תשמעי, סגרנו אותו לשנה, סגרנו אותו לחצי שנה.
<מאיר חן: כרגע הוא סגור, זה הכל.
עדי קול: אני רוצה לדעת שזה הפיתרון הסופי.
<מאיר חן: כרגע מבחינתנו הכביש סגור.
<יהודה חכם: בסדר, אבל מחר שרירותית הוא יכול להגיד אני פותח.
<יהודה חכם: לא יגידו לו לא.
<מאיר חן: כרגע אף אחד לא פותח.
<מלכה חכם: אני אגיד לכם מאד פשוט, הם לא יפתחו את זה כי עכשיו ממש האשמה תתגלגל בצורה מובהקת לפתחם, שהם לא יעשו את זה בשלב הזה.
עדי קול: אני רוצה לשמוע את נציג המשטרה.
עדי קול: אמרו שתתנו לנו את הנתונים לגבי הכביש ומספר ההרוגים.
<ערן סדן: אנחנו שלחנו את כל הנתונים על פי הבקשה.
<ערן סדן: העברנו את כל הנתונים.
עדי קול: 21 הרוגים ...
<ערן סדן: לא, לא, לא.
<מאיר חן: אני מבקש שתגיד כמה הרוגים היו במת"צ לאורך אותן השנים המדוברות.
<מאיר חן: כי כל אחד, ואתמול גם - - -
<מלכה חכם: סליחה, יש לי שאלה, אם זה 19 הרוגים זה בסדר?
<מאיר חן: כל הרוג מיותר, אמרתי כבר.
<מאיר חן: חלילה.
<מלכה חכם: לא, נורא חשוב לי לדעת מה ההתמקחות הזאת.
<מלכה חכם: ואם את רוצה, חברת הכנסת עדי קול, אני אשמח לתת לך את הדו"ח של ועדת משרד התחבורה, שבה הם רושמים היטב מי נהרג בכביש, למה ואיך.
<מלכה חכם: אנחנו מעבירים לך.
<מלכה חכם: זה הדו"ח של מבקרת הפנים של משרד התחבורה שבו היא רשמה כמה אנשים נהרגו.
<מאיר חן: ערן, אולי תגיד?
<ערן סדן: אני אגיד.
<ערן סדן: אני לא אתפרץ לדברם.
עדי קול: כתוב שעם השלושה האחרונים מדובר ב-19 הרוגים.
<מאיר חן: לא, לא, לא, על המת"צ.
<מאיר חן: ציר ז'בוטינסקי הוא גם רמת גן ובני ברק.
<מאיר חן: כמה נהרגו על המת"צ, אפשר להגיד?
<מאיר חן: כמה הולכי רגל?
<יהודה חכם: עדי, אתם מתמקחים פה כאילו שאנחנו לא מדברים על מתים.
עדי קול: לא, אני לא רואה לזה סיבה.
<מאיר חן: כל אחד הוא מיותר וכל אחד, כפי שאמרתי הוא עולם ומלואו ואסור שיהיו הרוגים, אבל כדי לשים את הדברים - - -
עדי קול: סליחה, יש אנשים שהבטחתי להם קודם.
עדי קול: נציג אור ירוק.
<יהודה חכם: אני ממש לא מבין את זה.
<מאיר חן: ערן, תדבר.
<ערן סדן: את רוצה, אני אגיד.
<ערן סדן: מבחינת הרוגים ותאונות, אנחנו העברנו מסמך לפי בקשה.
<ערן סדן: יש פה את המספרים המדויקים.
<ערן סדן: בשנת 2011 היה הרוג אחד, בשנת 2012 היו 5 הרוגים, בשנת 2013 – 3 הרוגים, בשנת 2014, כולל ההרוג האחרון – 2 הרוגים.
<ערן סדן: יחד אנחנו מדברים על-.
<ערן סדן: סליחה, סליחה, דיברתי על מספר התאונות הקטלניות.
<ערן סדן: מבחינת מספר ההרוגים – בשנת 2011 הרוג אחד.
<ערן סדן: בשנת 2012 חמישה הרוגים.
<ערן סדן: בשנת 2013 ארבעה הרוגים והשנה – שלושה הרוגים עד כה.
<ערן סדן: יחד אנחנו מדברים על 13 הרוגים.
<מאיר חן: כמה הולכי רגל מתוכם?
עדי קול: באיזה חלק של המת"צ?
<דני רביד: סליחה רגע, בשנת 2014 – שלושת ההרוגים כוללים גם תאונות על הציר עצמו, שלא קשורות דווקא למת"צ.
<דני רביד: מה שמנסים להגיד, גם נציג משרד התחבורה וגם אנחנו - - -
<ערן סדן: תן לי לסיים.
<דני רביד: בבקשה.
<ערן סדן: מבחינת הולכי רגל הרוגים – בשנת 2011 – הרוג אחד.
<ערן סדן: בשנת 2012 – ארבעה הרוגים.
<ערן סדן: בשנת 2013 – ארבעה הרוגים.
<ערן סדן: בשנת 2014 – ארבעה הרוגים.
<ערן סדן: זאת אומרת שאנחנו מסכמים את ההרוגים - - -
<יוסי אמגר: על המת"צ.
<ערן סדן: על המת"צ, כל מה שאמרתי זה על המת"צ.
עדי קול: תן לו בבקשה לדבר.
<ערן סדן: מה שאני אומר כרגע זה על המת"צ, כאשר ההרוג האחרון הוא לא על המת"צ ולכן הוא לא בפנים, נכון?
<דני רביד: על המת"צ עצמו, בשנת 2014 הייתה לנו תאונה אחת עם הולך רגל ועוד תאונה נוספת הייתה בין שני כלי רכב, מונית.
<ערן סדן: אז כמו שאמרתי.
<ערן סדן: זאת אומרת שמספר ההרוגים הולכי הרגל על המת"צ לאורך השנים, משנת 2011 עד היום הוא 10.
<דני רביד: אני גם אתקן, אני אומר ויכול להיות שיש דיווחים גם של ועדות אחרות, אני לא יודע.
<דני רביד: אני אומר לכם ממה שאני מכיר.
<דני רביד: התאונות בז'בוטינסקי, יכול להיות במספרן הן במספר כמו שאתם מכירים.
<דני רביד: במת"צ המספר הוא אחר.
<דני רביד: הוא שונה.
עדי קול: בסדר גמור, אני חושבת שהבנו את המספרים.
<מלכה חכם: הבנו.
<מלכה חכם: אם רוצים לדייק, במשרד התחבורה הם רשמו תאריכים ומי ואיפה, אבל בסדר.
<מלכה חכם: בעיני אם נהרגו 16 אנשים או 19 אנשים – אין לזה משמעות פשוט.
<מלכה חכם: זה אנשים.
<מלכה חכם: כל אחד שמת זה עולם ומלואו.
<אילן גרודסקי: אני מבקש ראשית דבר להודות למשפחת חכם על הזמנת הדיון הזה והפעילות הבלתי מתפשרת שלהם במהלך כל החודשים בשנתיים החולפות לטובת שיפור הבטיחות בציר, בעקבות הסיפור האישי הנוגע ללב, ואני משתתף בצערכם.
<אילן גרודסקי: אני מבקש להודות לך על זימון הדיון.
<אילן גרודסקי: אין חולק כאן בקרב הדוברים, כפי שבוצע עד עכשיו וכפי שאנחנו מכירים מהנתונים, שבציר הזה הושקעו מיליוני שקלים, מילונים רבים של שקלים ונראה כי היבט הבטיחות בדרכים לא טופל כראוי.
<אילן גרודסקי: לנו, בעמותת אור ירוק, לא ברור מדוע לקח לרשויות השונות כל כך הרבה הרוגים וכל כך הרבה זמן בכדי לקבל החלטות אופרטיביות של הציר הזה.
<אילן גרודסקי: הפתרון הראוי בעינינו הוא הפרדה מפלסית בין הולכי הרגל וכלי הרכב.
<אילן גרודסקי: זאת אומרת הוצאת הולכי הרגל מהמשוואה בכלל.
<אילן גרודסקי: בכך שאמש הסיטו את נתיב התחבורה הציבורית ממסלול אחד למסלול השני, לא פתרו את הבעיה, רק הסיטו אותה למסלול אחר.
<אילן גרודסקי: העניין הזה איננו מבטיח שהולכי רגל לא יפגעו עכשיו בנתיב הימני.
<אילן גרודסקי: אני מבקש להעמיד לרשות הוועדה ולהוסיף לפרוטוקול סקיצה של הפרדה כזאת שהיא ראשונית בלבד, כפי שאנחנו חושבים שהיא צריכה להיראות.
<אילן גרודסקי: כל צומת, הפרדה מפלסית כזאת, אמורה לעלות כ-2.5 מיליון שקלים לכל אורך הכביש, מכביש גהה, כביש מספר 4 ועד השוק בפתח תקווה.
<אילן גרודסקי: במבט לאומי, נתיבי תחבורה ציבורית בדרך כלל גם מצולמים, בדרך כלל נמצאים בפיקוח ולכן צריך להסתכל על העניין הזה בצורה רחבה - גם על נתיב התחבורה הציבורית הזה וגם על האחרים.
<אילן גרודסקי: אני מבקש להוסיף ולציין שיש כאן מספר מוקדים שבהם כבר נהרגו אנשים.
<אילן גרודסקי: צריך להוסיף לעניין הזה את מניין הנפגעים.
<אילן גרודסקי: יש שם בית חולים קרוב, לא מן הנמנע שהקרבה והפינוי המהיר הצילו חלק מהאנשים שנפצעו שם, ולכן צריך להסתכל על התמונה הרחבה, גם על הפצועים קשה וגם על הפצועים קל ולראות את הכל כחבילה אחת חשובה.
תמר זנדברג: באור ירוק, אם אינני טועה, לא מזמן הייתם שותפים בעבודה עם הרשות למלחמה בתאונות בדרכים והצבעתם על החשיבות של תחבורה ציבורית ועל התפקיד של עידוד תחבורה ציבורית בהפחתת נפגעים בתאונות דרכים.
<אילן גרודסקי: בתחבורה ציבורית נפגעים הרבה פחות אנשים מאשר בתחבורה הכללית.
תמר זנדברג: דיברת על התמונה הכללית ואני רוצה רגע ללכת לתמונה הכללית או יותר נכון לתמונה אחורה, מה נמצא ברקע של הדברים, וזה מתקשר קשר הדוק לסיבה למה יש כל כך הרבה תאונות דרכים וההפרדה שנעשתה כאן בין המת"צ לבין כלל ציר ז'בוטינסקי, זה כן חלק מאותה תמונה.
תמר זנדברג: וזה למה?
תמר זנדברג: כי ציר ז'בוטינסקי כולו הפך להיות כזה מפגע, מכיוון שציר ז'בוטינסקי הפך להיות אוטוסטראדה להזרמת כלי רכב כמה שיותר מהר, במקום רחוב עירוני שגם הולכי רגל ואחר כך משתמשי תחבורה ציבורית ורק בסוף נוסעי הרכב הפרטי יכולים לנסוע בו.
תמר זנדברג: ציר ז'בוטינסקי, שהיה צריך להיות השאנז אליזה של גוש דן, הפך להיות לאיילון שזורם באמצע מרקם שהוא עירוני, באמצע מרקם מטרופוליני, שהוא מסחרי בחלקו, שיש עליו מגורים באזורים של בני ברק ורמת גן והאזורים האלה, שיש בו מסחר באזור של פתח תקווה וזאת הסיבה המרכזית שציר ז'בוטינסקי קודם כל גובה כל כך הרבה חיי אדם; ודבר שני, הוא הפך לכזה מפגע סביבתי, חברתי, עירוני וכו'.
תמר זנדברג: ולצערי, אחרי שכבר עשו את העוול התכנוני הבסיסי וזה החטא הקדמון, רק מוסיפים עכשיו חטא על פשע במפגע הלא נורמאלי שיש שם, באמצעות גדרות, מעקות אבטחה, גדרות הפרדה, אין הצללה במדרכות, ועכשיו, סליחה, אבל ההצעה על הגשרים האלה והשיקועים וההפרדות המפלסיות – רק מוסיפה אותו דבר.
תמר זנדברג: כשדיברנו עליה לא מזמן, אתמול נתן את הדוגמא הזאת דווקא דוד צור בוועדה שלו, ניהלנו את אותו דיון והוא בא מתחום האלימות בספורט.
תמר זנדברג: הוא אמר, כל הזמן כדי להתמודד עם האלימות בספורט, למנוע נפגעים – הוסיפו גדרות.
תמר זנדברג: כשהורידו את הגדרות – ירדה האלימות.
תמר זנדברג: זה אותו דבר כאן.
תמר זנדברג: הגדרות האלה מעודדות נפגעים, מפני שבן אדם שצריך ללכת 200 או 300 מטרים בשמש על המדרכה בז'בוטינסקי כדי להגיע למעבר החצייה, הוא יקפוץ מעל הגדר אם צריך, כי הולך רגל זה לא דבר שיכול להגיע למעבר חצייה.
תמר זנדברג: זה דבר גמיש ומאד מאד רגיש לפגעי מזג אוויר ולפגעי הסביבה, אז אנשים יקפצו מעל לגדרות.
תמר זנדברג: שלא לדבר על זה, כשהם יגיעו למעבר החצייה במת"צ, שכיווני התנועה בו הם הפוכים למה שהוא רגיל, אז הם יידרסו.
<הדס ברקוביץ: ואין בו רצף של רמזורים ירוקים, אז הוא צריך לעמוד שבע דקות - - -
תמר זנדברג: ואין בו רצף.
תמר זנדברג: לא רצף של רמזורים וגם לא רצף פיזי, והוא צריך ללכת ולנווט את דרכו במקום שנראה, סליחה, כמו מחנה צבאי ולא כמו רחוב.
תמר זנדברג: ולכן, אם אנחנו רוצים לדאוג להכל ביחד, לפעמים הדבר הפשוט הוא הדבר היעיל ביותר.
תמר זנדברג: במקום להוסיף עוד הפרדות מפלסיות ולהשקיע עוד מיליונים ועוד גדרות ועוד מעקות, שרק יעלו או לא יורידו לא את ההרוגים, לא את הנפגעים ולא את איך שהכביש הזה נראה.
תמר זנדברג: צריך לעשות בדיוק הפוך.
תמר זנדברג: לצמצם את נתיבי הנסיעה.
תמר זנדברג: המטרה המרכזית בציר ז'בוטינסקי הייתה למנוע פקקים.