GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עידו גרינבלום: זה יכול ללכת גם על הציר הזה.
<עידו גרינבלום: לדעתי, ברמה הפרקטית שהיא מאוד רלוונטית וזה מה שנציג העירייה אמר, בעיקר בציר של ייצרת תחושת ביטחון היא ההנגשה של דרכי הפנייה.
<עידו גרינבלום: סטודנט במעונות שיש לו איזו בעיה על הציר והוא רוצה לפנות לרכב הפיקוח העירוני או לרכב הסיור המשטרתי או למחלקת הביטחון של האוניברסיטה - - -
<שלומית אבינח: זה 106 או 100?
<קריאה: פרסמנו מודעות.
<עידו גרינבלום: אני עדיין בתחושה שלי לא מרגיש שהסטודנטים יודעים עד הסוף איך ולמי הם פונים.
<עידו גרינבלום: אני כן חושב שיש מקום לנגיש לפחות את המידע הזה.
<עידו גרינבלום: סטודנט חייב להרגיש.
<עידו גרינבלום: גם סטודנטים מבינים שמדינת ישראל היא מדינה מורכבת והסביבה של הר הצופים מורכבת.
<עידו גרינבלום: מה שכן ייצור את תחושת הביטחון היא הידיעה שיש להם תמיד מענה לכל בעיה.
עדי קול: לכן שאלתי את השאלה, מה יודעים אני חושבת שיש להעביר לכלל ציבור הסטודנטים מסר שאומר 'הגברנו את האבטחה, יש היום ניידות כאלה וכאלה, זה מספר הטלפון אליו אתם יכולים לפנות'.
עדי קול: אני אשמח - - -
<יובל ראובן: למה?
<יובל ראובן: מתקשרים ל- 100.
<יובל ראובן: כבר בגן לימדו אותנו 100, 101, 102.
עדי קול: אני אומרת את זה כאזרחית ולא כחברת כנסת.
עדי קול: אני לא בטוחה, שאנשים נוטים להתקשר 100 בכזאת מהירות.
עדי קול: יש תחושה - - -
<שלומית אבינח: כשהתקשרתי ל- 100, לדווח על עומס או משהו לשאול - - -
<יובל ראובן: מה את רוצה שהם יעשו עם עומס?
<שלומית אבינח: לא, לדעת.
<שלומית אבינח: בכמה פעמים שנתקלתי לקח הרבה זמן.
<יובל ראובן: אם יש אירוע ומתקשרים, אני מבטיח לך שתוך כמה דקות עד 15 דקות הניידת מגיעה.
עדי קול: רבע שעה.
עדי קול: עשיתם, תגברתם, מה אתם יכולים לעשות כדי לנגיש את המידע לסטודנטים?
<עפרה אש: קודם כל, אני מבקשת להתייחס למה שעידו אמר, אבל אומר משפט אחד קודם בנוגע למה שהאוניברסיטה עושה למען תחושת הסטודנטים על חשבונה הכלכלי.
<עפרה אש: כל יום משעה 17:00 עד 20:00-20:30, יש שאטל קבוע שנוסע מהקמפוס בהר הצופים, הוא עולה דרך המעונות, הוא שואל במעונות הגבעה הצרפתית אם יש מישהו שצריך לרכבת הקלה, הוא לוקח אותו עד לרכבת הקלה וחוזר.
<עפרה אש: הלוך חזור שלוש וחצי שעות הלוך חזור כל יום.
<עפרה אש: כלומר, זה לציבור הסטודנטים.
<עפרה אש: הסטודנטים קיבלו על כך הודעה.
<עפרה אש: אתם זוכרים, שבשנה שעברה ניסינו להפעיל אפליקציה, שהיה וקרה משהו על הציר, סטודנט יכול אוטומטית מיד להתקשר.
<עפרה אש: זה מגיע מיד למוקד הביטחון, זה מגיע למוקד המשטרה.
<עפרה אש: לצערנו זה לא נחל הצלחה.
<עפרה אש: רק כ-100 סטודנטים הורידנו את האפליקציה הזאת.
<עפרה אש: בנוסף, כל בוקר יש הסעות של סטודנטים מהקמפוס בהר הצופים לכיוון עין כרם.
<עפרה אש: יש שאטל קבוע לאורך כל היום שהולך מגבעת רם, קמפוס ספרא, להר הצופים.
<עפרה אש: כלומר, אנחנו מנסים לעזור גם בצירי התנועה כי אנחנו יודעים שאנשים יותר חוששים.
<עפרה אש: בתחילת השנה כל הסטודנטים החדשים והוותיקים קיבלו הודעות במסגרת כל ההודעות שהדיקנט מפיץ גם מבחינת הביטחון.
<עפרה אש: אנחנו אגף השיווק חילקנו לכל הסטודנטים כרטיס ביקור כולל את הטלפון של הביטחון.
<עפרה אש: השבוע יחד עם הנהלת האוניברסיטה החלטנו שמוליק ואני שמחר בביקור מפקד המחוז, היה ונחליט על עוד כמה דברים, אנחנו נוציא הודעה מסודרת נוספת לכל הסטודנטים עם ההוראות הישנות שכבר הודענו ועם הדברים החדשים שיעלו.
עדי קול: אני חושבת שזה פתרון מתאים.
עדי קול: שמחתם אותי עם התשובה.
<תומר לסטי: משהו חיובי.
<תומר לסטי: יש בעיה בין שער כניסה לבצלאל לחניון שהוא קרוב לעיסאויה.
<תומר לסטי: בעצם הביטחון אישרו לכל הסטודנטים באופן מידי אחרי השעה 17:00 להיכנס לתוך הקמפוס בלי לעבור באותו מקטע.
<תומר לסטי: תודה רבה על המענה שעזר לכל הסטודנטים.
<שמוליק דהן: תומר, אנחנו נמצאים כאן כדי לשרת את הסטודנטים, לא למשהו אחר.
עדי קול: אני גם שמחה לשמוע על הנכונות שלכם להפיץ את המידע.
עדי קול: אני מקווה שמקרים כמו המקרה שעלה כאן לא יישנו.
עדי קול: שוב, גם הוועדה לפניות הציבור תמיד כתובת לסטודנטים ולאוניברסיטה.
עדי קול: אם צריך, אנחנו נשמח לסייע.
עדי קול: אני שמחה לפתוח את הוועדה לפניות הציבור.
עדי קול: מי שלא מכיר, הוועדה לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת בכנסת.
עדי קול: יש לה את אותן סמכויות שיש לכל ועדה אחרת, כמו לוועדה לחוקה, חוק ומשפט, ועדת הכלכלה וועדת העבודה והרווחה.
עדי קול: ההבדל בינה לבין ועדות אחרות הוא שהיא מתכנסת בעקבות פנייה, פנייה של אדם, במקרה הזה של הרבה אנשים, וזה יכולה להיות גם פנייה של ארגון.
עדי קול: הוועדה נותנת מקום ואפשרות לפונים לבוא ולהציג את טענתם.
עדי קול: אנחנו מתכנסים היום לדיון על חברת הוט, דיון שהוא דיון מעקב, דיון המשך לדיון שהיה לנו כאן בחודש יוני.
עדי קול: הדיון הקודם עסק בממירים שהתפוצצו, ממירים מסוג מג'יק, ואנחנו הבטחנו שנעשה דיון המשך.
עדי קול: בינתיים התווספו עוד עשרות פניות אחרות בנושאים שונים ואנחנו הזמנו לכאן את הפונים.
עדי קול: אני חושבת שהעובדה שהיה דיון לא מזמן בוועדת כלכלה בנושא חברת הוט, ידועה לנו, אבל ההבדל הוא שהיום אנחנו ניתן אפשרות לפונים לבוא ולהציג את דבריהם בפניכם.
עדי קול: אני חושבת שאחד הדברים ששמעתי מכם – המנכ"ל בעצמו אמר שהוא לא רוצה לדבר מול אנשים מטושטשים, כמו שהיה בצינור לילה.
עדי קול: פה לא יהיו אנשים מטושטשים, יהיו אנשים שבאו לספר את סיפורם, ובנוסף תהיינה פניות.
עדי קול: יש לי אוסף פניות שאני אשמח לשתף אתכם.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור הפכה להיות הוועדה נגד הוט בחודשים האחרונים ואנחנו צריכים למצוא דרך לעשות לזה סוף.
עדי קול: אז אני אתחיל ואני אתן לפונים להציג את הדברים ואחר כך אני אעשה סקירה של הפניות שאנחנו קיבלנו.
עדי קול: מי רוצה להתחיל, ירון?
<ירון קדוש: כן.
<ירון קדוש: אני לצערי בשלושה חודשים האחרונים - - -
<ירון קדוש: שמי ירון קדוש.
<ירון קדוש: אני תושב פתח תקווה.
<ירון קדוש: אני לקוח HOT בעקבות כך שאשתי לקוחה שלכם.
<ירון קדוש: התחתנתי לא מזמן.
<ירון קדוש: בשלושה וחצי חודשים האחרונים, אני אגיד בעדינות, אני סובל קשות, עובד אצל הוט.
<ירון קדוש: נתחיל.
<ירון קדוש: שעתיים ועשרים דקות המתנה.
<ירון קדוש: 47 דקות המתנה.
<ירון קדוש: 35 דקות המתנה.
<ירון קדוש: זה יוני, זה יולי, זה אוגוסט וזה אתמול – 20 דקות המתנה.
<ירון קדוש: נמשיך.
<ירון קדוש: אנחנו הזמנו אצלכם ממיר חדש נוסף.
<ירון קדוש: טכנאי הגיע, סליחה, טכנאי טען שהוא בדרך, לא הגיע, עד היום.
<ירון קדוש: מספר ימים לאחר מכן טכנאי שהגיע טען שמה שאמרו לו זה לא מה שהוא צריך להתקין והלך כלעומת שבא והשאיר את הדלת בבית פתוחה.
<ירון קדוש: ניסינו להשיג את שירות הלקוחות שלכם ואף אחד לא דיבר איתנו, כי לא עונים.
<ירון קדוש: וגם כשעונים, מנתקים.
<ירון קדוש: וגם כשמנתקים ומנסים לחזור אליכם במייל, שולחים מייל בחזרה – תוך שלושה ימי עסקים אנחנו נחזור אליכם והשלושה ימי עסקים הופכים להיות 10 ימים ו-20 יום ו-30 יום, ולצערי הייתה מלחמה באמצע, אז גם לאחר מכן ניסינו להשיג את הוט ולא הצלחנו.
<ירון קדוש: נכון שבסופו של דבר פנה אלי בחור בשם יפתח מאצלכם, שלטעמי היה אמור להיות פה - - -
<ירון קדוש: הוא כאן.
<ירון קדוש: הסתמסתי איתו והוא יצא למלחמה בצו 8 נראה לי, אם אני לא טועה.
<ירון קדוש: הסתמסתי איתו ואחרי כל הדין ודברים שעברתי עם חברת הוט, ואני מאד מקצר שלושה וחצי חודשים, כי אני בטוח שיש פה עוד אנשים שרוצים לדבר – מה שהוצע לי פיצוי מחברת הוט זה לעבור לטריפל ולקבל חודש חינם.
<ירון קדוש: אני גם את הטלוויזיה שלכם לא רוצה, אז בטח את הטריפל לא רוצה.
<ירון קדוש: יפתח אמר לי בצורה פשוטה ואני יכול להקריא לכם את ה-SMS שהוא שלח לי בחזרה – אתה יכול לפעול מכאן לאן שאתה רוצה - ולשמחתי זומנתי לוועדה הזאת.
<ירון קדוש: הוועדה הייתה אמורה להתקיים מזמן.
<ירון קדוש: היו דחיות למיניהן וכדומה, וחיכיתי לוועדה.
<ירון קדוש: כנראה שבסופו של דבר המקום היחיד שאנחנו אמורים להיפגש זה בבית המשפט ושם תצטרכו לתת את הדין.
<ירון קדוש: אני אומר לכם, אתם חברה חולה.
<ירון קדוש: אתם חברה שלא מצליחה לתת שירות ללקוחות שלה.
<ירון קדוש: לא נותנת תשובות.
<ירון קדוש: טכנאים לא מגיעים וטוענים שהם בדרך.
<ירון קדוש: טכנאים מגיעים ולא עושים את העבודה שלהם, וגם כשהם נמצאים פנים מול פנים – הם משקרים במצח נחושה, כנ"ל גם לגבי נציגי השירות שלכם.
<ירון קדוש: תודה.
עדי קול: סילביה.
<סילביה לבקוביץ: שי סילביה לבקוביץ.
<סילביה לבקוביץ: אני כבר משנת 2009 לקוחה מאד ותיקה בהוט.
<סילביה לבקוביץ: משנת 2009 אני פונה אליהם.
<סילביה לבקוביץ: אני עברתי דירה מקריית אונו לגני תקווה ופניתי אליהם בטענות שיש תשלומים כפולים.
<סילביה לבקוביץ: הם טענו שיש לי בתוך הבית שאני גרה עם הבת שלי, הנשואה – יש לנו 7 ממירים והם טענו שיש לי 14, או משהו כזה.
<סילביה לבקוביץ: גבו ממני כל חודש 700 שקלים או 800 שקלים או 900 שקלים עבור השירות.
<סילביה לבקוביץ: פניתי אין סוף פניות והתעצבנתי וחיכיתי ולא הבאתי את כל הסימנים, אבל ביולי חיכיתי על הקו שעתיים אפילו.
<סילביה לבקוביץ: אני פרסמתי בפייסבוק וגם יש לי פה פנייה במסנג'ר למנכ"ל.
<סילביה לבקוביץ: הייתי מיואשת, חשבתי אולי הוא יוכל לעשות משהו.
<סילביה לבקוביץ: אף פעם לא קיבלתי תשובה ממנו, אפילו שיגיד לי שאני אפנה לכך וכך.
<סילביה לבקוביץ: עוד פעם אני פונה ואני שוכחת.
<סילביה לבקוביץ: במרס 2012 נשלח לי מפקח מטעמם והוא בדק שזה בית אחד, אין לי שני בתים בתוך בית אחד.
<סילביה לבקוביץ: זה בית אחד, אין ספק שזה בית אחד.
<סילביה לבקוביץ: אנחנו נזכה אותך וכו'.
<סילביה לבקוביץ: זה לא קרה.
<סילביה לבקוביץ: שוב פעם פנינו, שוב פעם הגיע מפקח.
<סילביה לבקוביץ: אמר לי אין ספק – זה בית אחד.
<סילביה לבקוביץ: הוא חתם על זה.
<סילביה לבקוביץ: זה בסדר.
<סילביה לבקוביץ: אז עכשיו קיבלתי תשובה לגבי העניין רק לפני כחודש, אבל לפני זה אני עברתי דירה בחודש אוגוסט השנה וביקשתי להעתיק את הכתובת מנווה מונסון למגשימים.
<סילביה לבקוביץ: הגיעו אלי אחרי חודש, כמעט חודש.
<סילביה לבקוביץ: הגיע אלי בנוסף, באמצע.
<סילביה לבקוביץ: ביקשתי החזר כספי על טכנאי שלא הגיע, שקבע איתי ולא הגיע.
<סילביה לבקוביץ: אני הייתי שם, נסעתי מהעבודה, מוניות בדרך וכו' והוא לא הגיע.
<סילביה לבקוביץ: הם טענו שאין תשתית, שבזק, לא בזק, ובזק אנחנו יודעים שהשירות שלהם די מהיר.
<סילביה לבקוביץ: זה לא היה ופשוט שלושה שבועות, כמעט חודש לקח עד שהתקינו לי טלוויזיה.
<סילביה לבקוביץ: בינתיים ניתקתי את השירות אינטרנט שלהם, עברתי לבזק ועם הטלוויזיה המשכתי.
<סילביה לבקוביץ: היו לי תקלות באמצע וכו'.
<סילביה לבקוביץ: אני קיבלתי תשובה מהם שאני צדקתי, בדקו את השיחות שהוקלטו ואמרו שאני צדקתי לגבי תשלומים כפולים.
<סילביה לבקוביץ: זיכו אותי על חלק מהתקופה.
<סילביה לבקוביץ: זה ארבע שנים, משנת 2009 עד עכשיו זה כמעט 6 שנים, זיכו אותי רק ממרס 2012 באופן חלקי, כי הם טענו שהמפקח לא היה קודם, אבל זה לא משנה.
<סילביה לבקוביץ: יש לי איך להוכיח שזה אותו בית.
<סילביה לבקוביץ: לא בניתי ופרקתי בית באמצע, זה אותו בית.
<סילביה לבקוביץ: היו צריכים לזכות אותי משנת 2009 עד אוגוסט 2014 ולא זיכו.
<סילביה לבקוביץ: פניתי גם לאיזה מנהל ובאמת היו לי סיוטים רבים לגבי כל העניינים האלה וחייבים לי עדיין סכום כסף משנת 2009 עד מרס 2012, שגבו מהחשבון שלי בבנק, כי יש לי הוראת קבע, ולקחו ממני תשלומים כפולים.
עדי קול: אני רק אסכם – אני רוצה שתדעו שעל כל אחת מהפניות שמופיעה כאן יש לנו עוד 10 פניות לפחות באותו נושא – על חיובים שונים, על חוסר הגעה, על אי עמידה בהסכמים.
עדי קול: יש לי את רשימת הפניות ואני אוכל לתאר בפניכם את כל מה שנעשה, את כולן.
עדי קול: גיל זוסמן, בבקשה.
<גיל זוסמן: שמי גיל זוסמן, אני גר בגבעתיים.
<גיל זוסמן: אני עברתי להתגורר בדירתו של סבי ז"ל, שנפטר לפני כשנתיים.
<גיל זוסמן: חצי שנה לאחר מכן גילינו שהמנוי שלנו עדיין פעיל ואני הייתי לקוח HOT גם.
<גיל זוסמן: התקשרנו לשירות ושלחנו את תעודת הפטירה שלו עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם.
<גיל זוסמן: לא קיבלנו אישור, אמרו לנו ששלחו את המודעה לאישור לטלפון של סבי שנפטר.
<גיל זוסמן: מכיוון שהקו מנותק, נתתי את הטלפון שלי.
<גיל זוסמן: פה התחיל מסע הייסורים שלי, מכיוון שברגע שהמנוי אכן נותק, התקשרו אלי בשמו של סבי המנוח, בכל מיני ביטויים לא נעימים ששואלים לקוח למה עזבת, או סליחה - לקוח אולי תחזור אלינו?
<גיל זוסמן: שיחות שאני צריך לחוות במשך יותר משנה.
<גיל זוסמן: אני פרסמתי כתבה ב-YNET, אני תבעתי אותם לבית משפט והעלבון הכי גדול היה שהגעתי לבית המשפט, הם הודו בשיחות ורק יצאתי מבית המשפט – עדיין המשיכו להתקשר אלי.
<גיל זוסמן: הדבר העצוב הוא, הם אומרים - ואני מבין את בית המשפט - שישנה תביעה ייצוגית בבית המשפט ושהם לא יכולים לדון בזה, אבל עדיין יכולים להמשיך להתקשר אלי ועדיין מתקשרים אלי.
<גיל זוסמן: אני ברומן ארוך, ארוך עם האנשים פה, שאני באמת מאמין שהם מטפלים בהן צדק, עם רצון טוב, אבל רצון טוב שנמשך שנה.
<גיל זוסמן: אני הספקתי להכיר את אשתי, אני הספקתי להביא ילד לעולם, עוד כמה זה יימשך?
עדי קול: אני מקווה שנקבל תשובה על הנושא הזה.
עדי קול: אלעד שלו.
<אלעד שלו: קוראים לי אלעד, אני מתל אביב.
<אלעד שלו: הייתי לקוח של חברת הוט במשך כמה שנים בדירת שותפים.
<אלעד שלו: היו לנו בעיות כאלה ואחרות עם שירות הלקוחות שלכם, כרגיל, לא הצלחנו להשיג אותו, חיובים שחייבתם אותנו שלא על חשבון סטודנט בכמה אלפי שקלים שלקח זמן עד שהחזירו את זה.
<אלעד שלו: בסופו של דבר החלטנו להתנתק מכם ולעבור ל-YES.
<אלעד שלו: חשבנו שבזה ייגמרו הבעיות שלנו עם חברת הוט.
<אלעד שלו: ביקשנו שיגיע טכנאי לאסוף את הממיר, לא הגיע הטכנאי.
<אלעד שלו: צלצלתי שוב, אמרו לי מה פתאום, הוא כן הגיע.
<אלעד שלו: אמרתי שאני יכול להחזיר את זה, זה ליד הבית שלי.
<אלעד שלו: לא, לא, נשלח לך טכנאי אחר.
<אלעד שלו: שאלתי – ללא עלות?
<אלעד שלו: בטח, ללא עלות, אין בעיה.
<אלעד שלו: הגיע הטכנאי, אסף את הממירים.
<אלעד שלו: כעבור חודש אני רואה בחשבון בנק שלי חיוב של 140 שקלים.
<אלעד שלו: מצלצל לחברת הוט כמה וכמה וכמה פעמים עד שאני מצליח להגיע לנציג כמובן והנציג אומר לי מה פתאום?
<אלעד שלו: לא היה דבר כזה.
<אלעד שלו: אני אמרתי לו יש הקלטה, כל השיחות שלכם מוקלטות, תבדוק את זה.
<אלעד שלו: ויכוח שהייתי כמעט שעה איתו על הקו עד שהוא הסכים להעביר את זה למנהל, עד שהוא הסכים לשמוע את זה.
<אלעד שלו: הגעתי באמת לרמה שמעולם לא הגעתי לשיחה.
<אלעד שלו: הרגשתי שמעליבים אותי באופן אישי איך שמתנהגים אלי.
<אלעד שלו: ואז המנהל שמע,
<אלעד שלו: אמר נכון, יש הקלטה כזאת, אתה תקבל זיכוי.
<אלעד שלו: בסדר.
<אלעד שלו: קורה.
<אלעד שלו: חודש עובר, חודשיים עוברים, לא קיבלתי שום זיכוי.
<אלעד שלו: נעלם לכם איך שהוא מהרשומות.
<אלעד שלו: מנסה לצלצל שוב.
<אלעד שלו: מצלצל שוב.
<אלעד שלו: לא עונים, לא עונים, לא עונים.
<אלעד שלו: ממתין שעה על הקו.
<אלעד שלו: החלטתי לנסות להגיע ישירות למכירות.
<אלעד שלו: מגיע ותוך פחות מחמש שניות עונים אצלכם במכירות, באמת כל הכבוד.
<אלעד שלו: כל פעם אני אומר שלום, אני מנסה להגיע לשירות לקוחות ולא מצליח, לא מספיק לסיים את המשפט הזה או שמנתקים לי אוטומטית, או שמעבירים אותי ישירות למענה, בלי להגיד אפילו שלום.
<אלעד שלו: עשיתי את זה תשע פעמים ברצף ותשע פעמים, בכל אחת מהפעמים או שניתקו לי או שהעבירו אולי בלי שנתנו לי לסיים את המשפט.
<אלעד שלו: בסופו של דבר הצלחתי להגיע לנציג.
<אלעד שלו: עוד פעם הוויכוח, הכל מהתחלה, שעות על שעות שבזבזתי על זה.
<אלעד שלו: הבטיחו לזכות אותי, עדיין לא ראיתי את הזיכוי.
<אלעד שלו: התייאשתי כבר.
<אלעד שלו: שלחתי פנייה לוועדה לפניות הציבור ואחרי ארבעה וחצי חודשים שבהם גם קיבלתי הצעה לפיצוי בדמות קפה ומאפה, לא לקחתי, קיבלתי את הזיכוי שאני לא יודע אם בכלל היה מתבצע ללא הוועדה.
<אלעד שלו: וזה עוד אחרי שרציתי להתנתק מכם.
<אלעד שלו: זהו.
עדי קול: אני רק רוצה לציין, כל מי שנמצא כאן, כל הפונים, קיבלו כתב תשובה בעזרתנו.
עדי קול: זאת אומרת שהם לא היו מקבלים תשובה מכם, הם לא היו מקבלים שירות אם הם לא היו מגיעים לוועדה לפניות הציבור.
עדי קול: כפי שאמרתי, הוועדה לפניות הציבור הפכה להיות הוועדה לטיפול בבעיות של חברת הוט וככה אנחנו פותרים את הבעיה.
עדי קול: אני לא מבינה למה זה צריך להגיע למצב הזה.
<אלעד שלו: אגב, רק עוד דבר אחד שאני רוצה להוסיף, קיבלתי תשובה ממר אילן צחי, מנכ"ל חברת הוט מהפנייה לפניות הציבור, שכל התשובה וכל מהלך הדברים שתואר בה, פשוט לא תאמו את מה שהיה באמת.
<ירון קדוש: זה קורה בכל מצב כזה.
<ירון קדוש: התשובות שאנחנו מקבלים, יש לי אותן כאן, הן לא תואמות בכלל את מה שקורה בפועל.
<ירון קדוש: או שחברת הוט מחזירה למועצה לצרכנות תשובות לא מדויקות, כי מן הסתם המועצה לצרכנות לא מחוברת למערכות של הוט, והתשובות פשוט לא תואמות אחת את השנייה.
<ירון קדוש: כאילו אנחנו נמצאים בעולם אחר.
<ירון קדוש: כאילו אנחנו מקבלים תשובות מחברה אחרת או ממקום אחר.
עדי קול: אנחנו נמשיך.
עדי קול: אלדר, בבקשה.
<אלדר הר-צבי: אני אלדר הר-צבי, תושב בת ים.
עדי קול: רק דקה, אני רוצה להגיד משפט.
עדי קול: אתם יודעים שזה יום עבודה.
עדי קול: כל הפונים האלה הסכימו לוותר על יום עבודה ולהגיע לירושלים בגלל שזה כל כך חשוב להם להסביר להוט שאי אפשר להמשיך ככה.
עדי קול: אף אחד אחר לא היה עושה את הדבר הזה.
עדי קול: זו מצוקה כל כך גדולה, שגרמה להם לבוא ולקחת יום חופש ולהגיע לכאן ואני מאד מודה לכם על זה.
<אלדר הר-צבי: הצטרפתי להוט באמצע חודש יולי האחרון.
<אלדר הר-צבי: ב-30 הימים שחלפו מיום שהצטרפתי יש לי פה 16 פניות מתועדות, זה לא כולל ניתוקים, שיחות עם נציגי מכירות.
<אלדר הר-צבי: הדף פה מוצף בספרות ובמספרים שמאחורי כל אחד מהם מסכת ייסורים, כמו שאני אפרט מיד.
<אלדר הר-צבי: בתחילת חודש יולי, כמו שאמרתי, פניתי לראשונה לנציג מכירות שנתן לי מחיר שהוא שונה מהמחיר באתר עבור שירות הטלוויזיה בלבד, שני ממירים מקליטים – 209 שקלים לצורך העניין.
<אלדר הר-צבי: שאלתי אותו איך המחיר זול לעומת המחיר באתר, לעומת המחיר שהציעו לי בדוכן בקניון בבת ים לדוגמא והוא אמר לי ואני מצטט – אני דואג לסדר קומבינה ואני צריך לקבל אישור של מישהו.
<אלדר הר-צבי: למחרת היום יצר איתי קשר אותו נציג, מתן, אמר לי שהוא עדיין לא הצליח לקבל את האישור, אבל תיאם לי התקנה ליומיים לים לאחר מכן.
<אלדר הר-צבי: כמובן שסירבתי להתקנה, לפני שכל הפרטים של העסקה מאושרים והוא ענה לי ואני מצטט שוב: מה נסגר איתך, אתה הלקוח הכי קשה שהיה לי.
<אלדר הר-צבי: מספר ימים לאחר מכן הגעתי לקניון רחובות, שם קיבלתי הצעה גבוהה יותר.
<אלדר הר-צבי: הסכמתי להצטרף לשירות, הובטחו לי שני ממירים מקליטים.
<אלדר הר-צבי: מספר ימים לאחר מכן הגיע אלי מתקין הביתה, מתקין בשם אלכס, כשאיך שהוא הגיע שאלתי אותו מספר שאלות, ישר הוא ענה שהוא עובד קבלן, שהוא לא קשור להוט, לא לשאול אותו כלום, לא לפנות אליו, הוא בא לעשות את העבודה, מעבר לזה אין לו דרך לעזור לי בשום דבר.
<אלדר הר-צבי: הוא הגיע עם שני ממירים אחד מקליט השני לא מקליט, כמו שהובטח לי, ממיר ישן, רעוע, ממיר שמבייש לא רק חברה בגודל שלכם, אלא גם חברה ברבע מהגודל שלכם.
<אלדר הר-צבי: הרמתי טלפון לאותה נציגה שעשתה לי את העסקה הזו, היא העבירה אותי למנהלת שלה, אנה, שהציגה את עצמה כמנהלת אזור דרום.
<אלדר הר-צבי: אנה ענתה לי ואני מצטט – זה מה יש, אם אתה רוצה תבטל, ניתקה את הטלפון בפני, השאירה אותי המום מול אלכס.
<אלדר הר-צבי: ביקשתי ממנו לעזוב את הדירה שלי.
<אלדר הר-צבי: הוא עזב והפלא ופלא, תוך שלוש דקות מתקשר אלי נציג מכירות ואומר לי – אלכס מיד חוזר אליך עם שני ממירים חדשים, מקליטים.
<אלדר הר-צבי: אלכס חזר, הסכמתי.
<אלדר הר-צבי: נכנעתי.
<אלדר הר-צבי: הוא בא אלי עם שני ממירים מקליטים, אחד מהם לא עבד.
<אלדר הר-צבי: הוא ביקש את רשותי להתקין את הממיר הקודם, זה שסירבתי לקבל, רק לבדוק אם הוא עובד.
<אלדר הר-צבי: התקין אותו ועזב את הדירה.
<אלדר הר-צבי: עזב את הדירה עם ממיר לא מקליט, אחרי שהיה לנו את כל הסיפור, ויכוח עם המנהלת, עם נציג המכירות.
<אלדר הר-צבי: בסופו של דבר נשארתי עם ממיר ישן, רעוע ולא מקליט, למרות שאני משלם על ממיר מקליט.
<אלדר הר-צבי: באותו ערב אני חוזר מהעבודה, השעה קרוב לאחת בלילה, וודאי תוכלו לראות את זה בתיעוד השיחות שלכם.
<אלדר הר-צבי: אני פותח את הממיר, מתיר שהותקן אצלי באותו יום, נפתח מהקופסא, הממיר מת, שבק חיים, לא עובד.
<אלדר הר-צבי: אני מזכיר, באותו יום של ההתקנה.
<אלדר הר-צבי: אני מתקשר לשירות הטכני, 35 דקות לקח באחת בלילה ואני שואל את עצמי עד היום – מי הם אותם ישראלים שמטרידים את הוט באחת בלילה, 35 דקות המתנה.
<אלדר הר-צבי: זה צריך להיות משהו כמו בין 100 ל-200 פניות בו זמנית באחת בלילה.
<אלדר הר-צבי: הוצע לי שישלחו לי טכנאי תוך ארבעה ימים.
<אלדר הר-צבי: עלתה לי השאלה – האם אני נשמע כמו יום כיפור?
<אלדר הר-צבי: מכינים אותי ליום כיפור?
<אלדר הר-צבי: אין לי טלוויזיה בבית ארבעה ימים?
<אלדר הר-צבי: אני ממשיך לשלם על השירות כרגיל, לא ברור.
<אלדר הר-צבי: סליחה, אני קצת נסער.
<אלדר הר-צבי: ביקשתי להתנתק בוא במקום ואני מדגיש שביום שהתנתקתי מחברת YES, מספר ימים קודם לכן, ניתקו אותי במקום, כיבדו אותי, דיברו בצורה מאד יפה ואפילו ברכו אותי ואמרו לי שהם שואפים שאני אחזור אליהם בעתיד, הם יקבלו אותי עם חיוך.
<אלדר הר-צבי: מהנציג הטכני קיבלתי תשובה שצריך לחזור אלי מנהל כדי לנתק אותי תוך 24 שעות.
<אלדר הר-צבי: ברור שלא חזר אלי מנהל.
<אלדר הר-צבי: פניתי יומיים לאחר מכן, כשאני בלי טלוויזיה, שוב לנציג השירות, למנהלת מכירות, כמו שהיא הציגה את עצמה, שמה נארם.
<אלדר הר-צבי: היא התחננה בפני שאני אשאר, הציעה לי ארוחת בוקר זוגית, הציעה לי פיצוי כספי.
<אלדר הר-צבי: אמרתי לה שאני בסך הכל רוצה להישאר בהוט ולראות טלוויזיה בשקט, זה מה שאני רוצה, לא יותר מזה.
<אלדר הר-צבי: היא אמרה לי אין בעיה אלדר, בוא תראה מה נעשה – אני שולחת אותך לקניון בת ים, שם יחליפו לך את הממיר.
<אלדר הר-צבי: אני באמת אשלח לך את הפיצוי, אתה תחזור לראות טלוויזיה והכל יהיה בסדר.
<אלדר הר-צבי: שוב נכנעתי.
<אלדר הר-צבי: נעניתי לארוחת בוקר שעלתה לי בבריאות בסוף.
<אלדר הר-צבי: אני מגיע לקניון בת ים עם הממיר ואני רואה חבורה של – סליחה על הביטוי – ליצנים, שמגחכים בפני ואומרים לי – מעולם לא היה אפשר להחליף פה ממירים, מעולם לא יהיה אפשר כנראה להחליף פה ממירים.
<אלדר הר-צבי: אני עומד עם הממיר באמצע הקניון, תמוה מאד.
<אלדר הר-צבי: מתקשר שוב לנציגי השירות, מדבר עם בחורה בשם אילנית ואני מצטט – אף אחד לא אמר לך ללכת לקניון בת ים, עמדת השירות הקרובה אליך נמצאת בכלל בראשון לציון.
<אלדר הר-צבי: מיותר לציין שזה בשתיים בצהריים, אמצע יום עבודה, שאני זנחתי הכל והמשכתי לטפל בעניינים האלה.
<אלדר הר-צבי: תלוש השכר שלי צריך להגיע מכם אני חושב, בסופו של דבר.
<אלדר הר-צבי: ראיתי שזה לא הולך לשום מקום, ביקשתי מאילנית מספר טלפון של פניות הציבור, בקשה מובנת מאליה.
<אלדר הר-צבי: היא סירבה למסור לי ואני מצטט שוב: רק מנהל יכול למסור לך את המספר של פניות הציבור.
<אלדר הר-צבי: תמוה מאד.
<אלדר הר-צבי: אני אסכם, כמו שכתבתי לחברת הכנסת עדי קול במכתבי, בסופו של יום נותרתי בלי מספר הטלפון של פניות הציבור, בלי ממיר תקין, כלומר בלי טלוויזיה.
<אלדר הר-צבי: החסרתי ימי עבודה, שרפתי שעות ארוכות בשיחות מיגעות, שבהן אני מנסה להציל את הכבוד שחברת הוט בעצמה לקחה ממני, אבל הגרוע מכל זה שנותרתי פגוע נפשית מחברת הוט, ואני לא מקצין.
<אלדר הר-צבי: הוט רמסה אותי, דרכה עלי, זלזלה בי, החזיקה בי ובכרטיס האשראי שלי כאילו היינו בני ערובה.
<אלדר הר-צבי: תודה.
עדי קול: אני לא עוצרת אחרי כל אחד מכם כי אני רוצה שאנחנו נאסוף ונשמע את כל הפניות לפני שאנחנו עוברים לשמוע את מנכ"ל החברה, לראות אם יש משהו שאפשר להגיד כתגובה על הדבר הזה, על אוסף הפניות שאנחנו שומעים.
עדי קול: ואני מזכירה, יש לי פה חבילה שלמה שכולה פניות לחברת הוט.
עדי קול: אני עוברת לתומר דויטש.
<תומר דויטש: אני תומר דויטש, לקוח של האינטרנט של חברת הוט ארבע שנים.
<תומר דויטש: אני מתגורר בירושלים.
<תומר דויטש: באחד באוגוסט השנה עברתי דירה עם אשתי, מרחוב קינג ג'ורג' לרחוב בורכוב.
<תומר דויטש: התקשרתי ביום המעבר לעדכן את הכתובת ובתחילה הכל עבד בסדר.
<תומר דויטש: אחרי כשבוע חוויתי ניתוקים רבים באינטרנט ברמה שלא הצלחתי לעבוד עם האינטרנט.
<תומר דויטש: אפילו לכתוב מייל דרש פעמיים ניתוק של הממיר וחיבורו מחדש.
<תומר דויטש: התקשרתי לשירות הלקוחות, המתנתי 55 דקות על הקו, בלי שניתנה לי ההזדמנות להשאיר טלפון ושיחזרו אלי.
<תומר דויטש: סליחה, זה כשהתקשרתי לעדכן את הכתובת, סליחה.
<תומר דויטש: בעקבות התקלות התקשרתי לתמיכה הטכנית, שם דווקא כן הייתה אפשרות להשאיר מספר, השארתי את המספר, הבטיחו לחזור תוך שלוש שעות.
<תומר דויטש: .. ... ...
<תומר דויטש: גם כשעניתי לשיחה הזאת הוכנסתי להמתנה.
<תומר דויטש: המתנתי על הקו 28 דקות וויתרתי.
<תומר דויטש: אחרי זה התקשרתי שוב, עוד באותו לילה לתמיכה הטכנית, הפעם ענו לי אחרי זמן די סביר וגיליתי תוך כדי השיחה שהכתובת שלי לא עודכנה ושאני עדיין מופיע בכתובתי הישנה.
<תומר דויטש: עדכנתי פעם נוספת עם התמיכה הטכנית את הכתובת ותאמנו טכנאי שיגיע תוך 6 ימים.
<תומר דויטש: ביום שהיה אמור להגיע טכנאי בין 7 ל-9 בבוקר התקשרו והודיעו שהוא יאחר ויגיע בשעה 10.
<תומר דויטש: לקראת השעה 10 התקשר הטכנאי בעצמו וטען שהבעיה היא אזורית ולכן אין טעם שהוא יגיע לבית לבדיקה פרטנית.
<תומר דויטש: התעקשתי ושאלתי אותו האם הוא בטוח שהתקלה היא אזורית ואז התברר לי שהוא חושב שאני גר בקינג ג'ורג'.
<תומר דויטש: הטכנאי הבטיח שהוא יבדוק את העניין ויחזור אלי.
<תומר דויטש: הטכנאי לא חזר אבל אחרי כחצי שעה התקשרו מהתמיכה הטכנית ואמרו שאין להם מה לעשות ושכדי לעדכן את הכתובת צריך לדבר עם שירות לקוחות.
<תומר דויטש: העבירו אותי לשירות לקוחות, לא למענה אנושי כמובן אלא להמתנה.
<תומר דויטש: כיוון שכבר הייתי באיחור לעבודה ניתקתי את השיחה.
<תומר דויטש: שלחתי הודעה לאותו טכנאי שהתקשר אלי ממספרו האישי וביקשתי בתחנונים שינהג איתי לפנים משורת הדין וינסה לעזור לי.
<תומר דויטש: כמובן שלא קרה כלום.
<תומר דויטש: בערב של אותו יום התקשרתי שוב לשירות הלקוחות.
<תומר דויטש: הפעם המתנתי חצי שעה.
<תומר דויטש: תיארתי את תיאור המקרה, כמובן שהם לא יודעים על מה מדובר משום מה וכתובתי עדיין הופיעה ברחוב הקודם, בקינג ג'ורג'.
<תומר דויטש: הנציגה עשתה כמה ניסיונות שונים לתקן את הכתובת ולא הצליחה ואז היא החליטה להעביר אותי למי שהיא תיארה כמומחה במעברי דירה.
<תומר דויטש: אותו מומחה ענה לי אחרי דקה של המתנה.
<תומר דויטש: סיפרתי לו את המקרה פעם נוספת מהתחלה, הוא התייעץ עם מישהי ברקע, שבדיעבד אני חושב שהוא בעצם התייעץ עם אותה נציגה שהעבירה אותי אליו, ופסק שאין לו מה לעשות והוא מעביר אותי להמתנה לשירות לקוחות.
<תומר דויטש: אני סירבתי לעבור להמתנה ודרשתי לדבר עם האחראי.
<תומר דויטש: המומחה טען שחוץ ממנו כבר אין שם אף אחד כי כולם הלכו והשעה שבע בערב.
<תומר דויטש: אני רק מזכיר שאני התקשרתי בשעה שש ועשרה, זאת אומרת כבר 50 דקות בטלפון ותוך כדי שהוא אומר את זה, אני שומע אותו מתייעץ עם מישהי ברקע.
<תומר דויטש: ביקשתי ממנו לדבר עם אותה גברת שהוא מתייעץ איתה ברקע והוא ניתק אותי ללא מענה וללא טיפול בבעיה שלי.
<תומר דויטש: נואש מהסיפור כתבתי מכתב תלונה ששלחתי לחברה וגם עותק שלו לוועדה הזאת.
<תומר דויטש: המכתב נשלח ב-13 באוגוסט.
<תומר דויטש: זאת אומרת שאני כבר כמה ימים עם תקלה.
<תומר דויטש: עבר שבוע, אחרי שבוע התקשרו אלי מהשירות הטכני ותיאמו טכנאי שיגיע לכתובת הנכונה הפעם, ב-27 באוגוסט, שזה 20 יום אחרי הפנייה הראשונה בעקבות התקלה.
<תומר דויטש: וגם זה רק לאחר שביקשו ממני בהתחלה לגשת לקניון להחליף את המודם בקניון, דבר שסירבתי לעשות.
<תומר דויטש: הגיע הטכנאי, החליף את המודם וחיבר גם איזו שהיא נקודת מתח שהוא טען שגם כן תעזור לפתרון הבעיה ובימים שלאחר מכן אכן היה שיפור מסוים, אבל גם כן עדיין חוויתי ניתוקים.
<תומר דויטש: רק ב-19 באוגוסט, חודשיים לאחר משלוח מכתב התלונה, קיבלתי תגובה מהחברה.
<תומר דויטש: התגובה לא הייתה התייחסות כמעט לאף אחת מהטענות שאותן פרטתי, חוץ מהעניין על עדכון הכתובת והכילה הרבה טעויות ואי דיוקים לגבי עובדות המקרה.
<תומר דויטש: אפילו דברים בסיסיים כמו התאריך שבו שלחתי את המכתב שרשום כמובן בראש המכתב.