GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: יש עומס בלתי נסבל כרגע באזור הזה בגלל הנתיב שנסגר, מה אתם מציעים?
<עירית שפרבר: בתנאים הנוכחיים יהיה עומס.
<עירית שפרבר: יהיה עומס.
<עירית שפרבר: אין פיתרון אחר.
עדי קול: לא, מה את מציעה, להשאיר את זה סגור?
<עירית שפרבר: אני לא ממליצה להשאיר את זה סגור ואני לא ממליצה לפתוח.
<מלכה חכם: זה הנציג של משרד התחבורה, רבותי.
<מלכה חכם: נציג של משרד התחבורה עומד בפנינו.
עדי קול: אנחנו מבקשים שמישהו ממשרד התחבורה ייתן פה הצעה.
<עירית שפרבר: היום הציר סגור ו - - -
עדי קול: אנחנו יודעים שהוא סגור.
עדי קול: היו שני דיונים בכנסת בנושא הזה ודעת קהל שדרשה את זה.
עדי קול: זה הסיבות שדרשו, בגלל זה זה סגור, לא סגרתם את זה קודם.
עדי קול: סגרתם, היה עוד הרוג אחד ועוד לחץ של הכנסת ולחץ של הציבור ובכלל.
עדי קול: עכשיו מה את מציעה?
<עירית שפרבר: אנחנו נבחן יחד עם העירייה את דרכי - - -
עדי קול: לא נבחן, אבל כבר - - -
<עירית שפרבר: חברים, אני לא - - -
<מלכה חכם: יש ועדות.
<מלכה חכם: הם העמידו אנשים.
עדי קול: עכשיו את אומרת לי אנחנו נבחן?
<מלכה חכם: יושבת ראש הוועדה, הם ישבו שנה וחצי בוועדה.
<מלכה חכם: גברת עירית שפרבר הקימה ועדה, הם הקימו ועדה, היא הייתה יושבת ראש הוועדה.
<מלכה חכם: שתגיד לנו את הפתרון.
<מלכה חכם: שנה וחצי הם יושבים על זה.
עדי קול: אנחנו מבקשים לשמוע תשובות ולא נחשוב ולא נבדוק ולא נראה.
<מלכה חכם: זה חלם.
<עירית שפרבר: אם מבקשים ממני פתרון לזה שיבטיח שלא תהיה אף תאונת דרכים - - -
עדי קול: לא, לא, באמת, אנחנו יודעים שאנחנו לא מבקשים - - -
<קריאה: זה זלזול.
עדי קול: בדיוק, זה זלזול באנשים שיושבים מולך.
עדי קול: אנחנו יודעים שאי אפשר להבטיח מאה אחוז.
עדי קול: אנחנו רוצים לדעת שאחרי חודשים, שנים של ועדות שיושבות – אתם לא תגידו לנו אנחנו נחשוב, אנחנו נראה, אנחנו נשמע.
עדי קול: מה משרד התחבורה הולך לעשות בציר הזה?
<עירית שפרבר: אני אומרת שהקטע שנסגר אחרי התאונה הנוראית שהייתה וברצף התאונות שהיו ואכן היו רצף תאונות, לכן נסגר הציר ואמרנו עושים STOP, אנחנו בוחנים את הציר.
עדי קול: והנה ובחנתם.
<עירית שפרבר: בחנו את עצמנו ויש המלצות.
עדי קול: אז מה הן?
<עירית שפרבר: לפרט אותן עכשיו?
עדי קול: כן, לפרט אותן.
עדי קול: בשביל זה ישבתם.
עדי קול: בשביל זה באה לפה חבורה של אנשים שעזבו את כל מעשיהם ובאו כדי לשמוע את התוצאות של הוועדה.
עדי קול: מה הולכים לעשות?
<עירית שפרבר: מה שאני מנסה להגיד, שאת מימוש התוצאות, ואמר את זה גם מאיר, עשינו.
<עירית שפרבר: בקטע הסגור העבודות בוצעו.
<עירית שפרבר: הייתה כוונה להמשיך את זה בקטע - - -
עדי קול: את יכולה להגיד לנו מה המסקנות?
עדי קול: אני ביקשתי לדעת מה המסקנות.
<עירית שפרבר: זה רצף של - - -
<מלכה חכם: להזיז את העמוד מפה לשם.
עדי קול: אל תזלזלי בנו, אנחנו יכולים לשמוע.
<עירית שפרבר: חלילה לי.
<עירית שפרבר: מה שאני מנסה להגיד, שלא נמצא איזה שהוא כשל דרמטי בתכנון, אלא אוסף של שיפורים.
עדי קול: אוסף של כשלים.
<עירית שפרבר: אוסף של שיפורים.
עדי קול: לא נמצא הכשל, אבל יש אוסף שיפורים.
עדי קול: זאת אומרת שיש אוסף של כשלים.
<עירית שפרבר: אפשר להגיד את זה.
<עירית שפרבר: אפשר ככה ואפשר - - -
עדי קול: אפשר לבחור להגיד את זה כך וליפות את המציאות.
<עירית שפרבר: לא, אני חושבת שבכל - - -
תמר זנדברג: את מדברת ברצינות?
תמר זנדברג: אתם חושבים במשרד התחבורה שציר ז'בוטינסקי זה התכנון הנכון לאיך צריך להיות המפגש בין הולכי רגל, תחבורה ציבורית ונתיבי נסיעה – המשמעות היא שהולכים לשכפל את זה גם לעוד מקומות.
תמר זנדברג: מה שאת אומרת ממש ממלא אותי חרדה - - -
<עירית שפרבר: אני אומרת שיש לנו עוד צירים כאלה.
<עירית שפרבר: קיים לנו.
תמר זנדברג: שבעוד מקומות כאלה אנחנו הולכים לראות ז'בוטינסקי, וכל אלה שאנחנו מכירים הם פשוט כישלון אורבאני וסיכון של חיי אדם זועק לשמיים.
<עירית שפרבר: לא, לא, אני לא חושבת.
עדי קול: היא עוד לא אמרה מה הכישלונות, אוסף הכשלים.
<עירית שפרבר: לא, אני אמרתי - - -
תמר זנדברג: היא אמרה שאין כשלים מהותיים, צריך תיקונים קטנים.
<עירית שפרבר: אוסף של שיפורים של זווית מעבר החצייה, של אור ירוק להולכי רגל רציף בשני קטעים של חצייה, של פתיחת ראות ככל האפשר, של סימון להולכי הרגל שאתה נמצא במשהו שונה מהמסלול שעברת עד עכשיו על ידי צביעת הצבע האדום, על ידי הוספת חיצים משני צידי מעבר החצייה.
<עירית שפרבר: הורדת המהירות של האוטובוס ל-40 לקראת מעבר החצייה.
<עירית שפרבר: הצרה ויזואלית - - -
תמר זנדברג: של האוטובוס ל-40?
<עירית שפרבר: כן.
תמר זנדברג: באיזו מהירות האוטו ייסע?
<עירית שפרבר: האוטו לא נוסע במת"צ.
תמר זנדברג: לא במת"צ.
תמר זנדברג: שמענו פה שיש תאונות גם לא במת"צ בציר ז'בוטינסקי.
תמר זנדברג: רבתם כאן.
תמר זנדברג: הריב פה היה על המספרים – אם זה רק על המת"צ או על כל הציר.
תמר זנדברג: הציר הזה הוא מפגע מקצה לקצה.
תמר זנדברג: הוא מפגע.
<יהודה חכם: למה כדי לשנות מופע של רמזור צריך שנה ועשרה חודשים?
<יהודה חכם: נניח שזו הבעיה, למה צריך כל כך הרבה זמן?
עדי קול: כרגע זה סגור.
עדי קול: כל הציר סגור.
עדי קול: השאלה מה אתם יכולים לעשות כדי לפתוח.
עדי קול: מבחינתנו להשאיר את זה סגור זה לא פיתרון.
<יהודה חכם: ממש חלם.
עדי קול: צריך למצוא פתרון אחר.
ישראל אייכלר: חשבתם על פירוק המסלולים האמצעיים האלה, בשנה וחצי שישבתם?
תמר זנדברג: לא, היא חושבת שזה רק כשלים קטנים.
<עירית שפרבר: אני חוזרת ומחדדת - - -
<מלכה חכם: אני רוצה להגיד משהו הרבה זמן כבר.
<מלכה חכם: אני מצטערת שאני מתפרצת.
<מלכה חכם: אני חושבת שמה שקורה פה זה באמת מתחיל ונגמר בנושא של האחריות.
<מלכה חכם: האחריות המיניסטריאלית של המשרד.
<מלכה חכם: המשרד הזה אמון ואני מצטערת שאני חוזרת על עצמי, אבל זה נורא משמעותי.
<מלכה חכם: גם בכל הפיתרונות שכולם אמרו – נעשה ככה, נעשה – סליחה, אנחנו לא מהנדסי כבישים.
<מלכה חכם: אני רוצה לומר משהו נורא פשוט.
<מלכה חכם: המשרד הזה אמון על נתיבי תחבורה ציבורית.
<מלכה חכם: הוא האחראי עליהם.
<מלכה חכם: באמת שצריך שיהיה משהו מעל לכל, שיתכנן באופן אסטרטגי איך הדברים האלה יתנהלו, אבל זה התפקיד שלהם ומאחר שהנת"צ הזה מתחילתו ועד סופו הוא קטלני והוא בעצם קללה, מאחר שאם הם יגידו – כן, יש שם כשל – הם יישאו באחריות - הם לעולם לא יגידו.
<מלכה חכם: הם יקימו ועדה, הם ישבו שנה וחצי והם יגידו כלום ושום דבר.
<מלכה חכם: אז בואו נשים את הדברים על השולחן.
<מלכה חכם: יש לנו משרד שאחראי למחדל, שבין היתר הרג ורצח את הבנים שלי והגברת הזאת יודעת את זה היטב, והם לא יגידו כשלנו.
<מלכה חכם: הם לא יגידו את זה.
<איציק ברוורמן: יש לי איזו הצעה מהפכנית, דרך אגב.
<מלכה חכם: הם לא יגידו.
<מלכה חכם: תתעוררו.
<איציק ברוורמן: אם הסוגיה היא באמת שרוצים לפתור ושאלת הכספים לא עומדת על הפרק, אז למשל למה לא לשקול – שהרי במקור המת"צ גם בפתח תקווה היה צריך להיות תת קרקעי.
<איציק ברוורמן: התקבלה החלטה שבעיני היא באמת טעות פטאלית, להפוך את המת"צ בפתח תקווה לעילי.
<איציק ברוורמן: במקום הוא היה צריך להיות תת קרקעי, כמו בבני ברק.
<איציק ברוורמן: במנהרה.
תמר זנדברג: מנהרה לכל האורך?
<איציק ברוורמן: זה מה שהולך להיות.
תמר זנדברג: הרכבת הקלה זה משהו אחר.
<עירית שפרבר: מדובר על הרכבת הקלה לא על מת"צ.
<איציק ברוורמן: סליחה, תבינו, המסלול הזה נוצר לרכבת הקלה.
<איציק ברוורמן: הייתה צריכה להיות שם מנהרה, כמו בבני ברק-רמת גן.
<איציק ברוורמן: חפרו שם לפני שנים, עשו את המת"צ עילי, לא ידעו מה לעשות איתו, אמרו בינתיים נהפוך אותו למת"צ לתחבורה ציבורית.
<איציק ברוורמן: זאת לא הייתה הכוונה, זה לא היה התכנון.
<איציק ברוורמן: אתם רוצים לפתור?
<איציק ברוורמן: תעשו את זה חזרה מנהרה, תחברו את הכביש, יהיו עוד שלושה-ארבעה מסלולים גם לתחבורה הרגילה, גם לתחבורה הציבורית, לא יהיו מנהרות, לא יהיו ריצות במפלסים, הכל יהיה יותר טוב.
<איציק ברוורמן: זה שאלה של כסף.
<איציק ברוורמן: אז בואו, אם רוצים לצאת מהקופסא, לחשוב אחרת, אז - - -
עדי קול: אני חושבת שמלכה צודקת, זה גם שאלה שקודם כל משרד התחבורה יגיד באיזה שהוא מקום – יש פה בעיה ואנחנו לא מצליחים לשמוע מהם אמירה נחרצת שאומרת יש פה בעיה.
עדי קול: כולם מסביב יגידו כשלים, יגידו מחדלים ורק את אומרת - - -
<הדס ברקוביץ: אבל גברתי, משרד התחבורה אמר את זה בדו"חות שלו.
<עירית שפרבר: כל תאונת דרכים שקורית זה כשל במידה מסוימת.
<עירית שפרבר: לא יודעת של מי, של מישהו, זה כשל.
<עירית שפרבר: או כשל תכנוני, או כשל התנהגותי, או כשל - - -
<איתי חיים: גברתי יושבת הראש, צר לי שאני מתפרץ - - -
<איתי חיים: אני רק אומר שיש איזו שהיא בעיה מסוימת מבחינת התפיסה של משרד התחבורה לעידוד תחבורה ציבורית.
<איתי חיים: דוגמא – מבילינסון לגהה - - -
עדי קול: אני מבקשת ממך לעצור.
<איתי חיים: משהו קטן.
<איתי חיים: מבילינסון לגהה שני אוטובוסים, 66 במ"צ, 82 שלא היה בתקופה ההיא במת"צ, אין העדפה ברמזורים.
<איתי חיים: קו 82 שלא נסע במת"צ הגיע מהר יותר.
<איתי חיים: זה הכל.
<איתי חיים: סיימתי.
תמר זנדברג: כמה אנחנו עובדים וכולם לא חודר אליכם.
<עירית שפרבר: זה פשוט לא נכון.
<יעקב זכריה: טוב, אני אשתדל בקצרה.
<יעקב זכריה: שמי יעקב ואני מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
<יעקב זכריה: לגבי המספרים, אז קודם כל המספרים של המשטרה שנאמרו פה הם נכונים ואולי כדי לגשר בין ה-20 ל-10, מדובר בתאונות משנת 2002.
<יהודה חכם: אתה יודע, אתם מדברים על מספרים - - -
<יהודה חכם: תעזבו את המספרים.
<יהודה חכם: מדובר פה על הילדים שלנו, מה אתם מדברים עכשיו על מספרים?
<יעקב זכריה: אני מתנצל.
<יעקב זכריה: אני רוצה לציין שתי עובדות - - -
<יהודה חכם: זה פשוט מזעזע שמדברים על זה כאילו זה לא יודע מה.
עדי קול: אני מנסה לשמוע מכם פתרונות.
עדי קול: לא את הבעיות.
עדי קול: את הבעייתיות הבנו ואף אחד לא מוכן לקחת אחריות עליה.
עדי קול: אני רוצה לשמוע הצעה לפתרונות.
עדי קול: כרגע הנתיב הזה סגור, אבל מה הפתרון לטווח ארוך?
<יעקב זכריה: הפתרונות שאנחנו הצענו בציר ז'בוטינסקי, שלשמחתנו זה גם בתיאום עם משרד התחבורה, שמקובלים גם כן על מי שמוביל את התהליך היום, מנכ"ל רשות התחבורה הציבורית.
<יעקב זכריה: אנחנו דיברנו על ארבעה תחומים.
<יעקב זכריה: תחום אחד זה תחום התשתיות וחלק מהדברים נאמרו פה.
<יעקב זכריה: הצענו כמה שיפורים בתשתיות, שזה משהו שנאמר על ידינו לאורך כל הדרך, מרגע שסגרו את החלק המזרחי של המת"צ.
<יעקב זכריה: אנחנו ביקשנו לא לפתוח את החלק הזה עד שלא יטופלו כל הצמתים, גם בקטע שלא סגור.
<יעקב זכריה: לשמחתנו הדעה הזאת התקבלה ולמרות שהעבודה על אותו צומת שאנחנו מדברים עליו, שהתנועה בו נסגרה, די הושלמה, אז הקטע לא נפתח בגלל שעובדים עכשיו על הצמתים האחרים, וזו עבודה שהיא משותפת בין משרד התחבורה, חברת נת"ע, עיריית פתח תקווה שהייתה צריכה גם לאשר את הטיפול התשתיתי בכל צומת וצומת, וזה דברים שעובדים עליהם היום בשטח.
<יעקב זכריה: באמצעות דני, שהוא מנהל אזור אצלנו, אנחנו מקיימים כל שבוע-שבועיים סיור על המת"צ, לראות את ההתקדמות בעבודות ואת השיפורים שמתקיימים, כדי לעקוב אחרי הדברים מקרוב.
<יעקב זכריה: התחום השני שאנחנו מציעים לטפל בו זה תחום ההדרכה.
<יעקב זכריה: לא מספיק שנטפל בתשתית, בסוף התאונות נגרמות על ידי הגורם האנושי והגורם האנושי שנמצא פה זה נהג האוטובוס והולך הרגל וצריך לטפל בשניהם.
<יעקב זכריה: אז לגבי נהג האוטובוס – אנחנו מציעים לעשות הסברה לכל הנהגים שנוסעים על הציר הזה.
<יעקב זכריה: אנחנו חושבים שצריך להגביל את הנהגים שנוסעים על הציר, אנחנו חושבים שצריך להגדיר שנהגים ותיקים יהיו אלה שמסיעים את האוטובוסים על הציר ולא נהג חדש בחברה.
<מלכה חכם: כמו הנהג שהרג את יותם ויואב.
<יעקב זכריה: וליצור מערכת הדרכה כזאת שתטפל בנהגים.
<יעקב זכריה: לצד זה אנחנו חושבים שצריך לעשות פעילות הסברה להולכי הרגל בציר ובכלל ולגרום להולכי הרגל להבין ש - - -
אורי מקלב: שילוט מתאים יכול לעזור?
<יהודה חכם: זה לא יעזור.
<יהודה חכם: צריך להחליף בין התחבורה הציבורית לבני אדם.
<יהודה חכם: זה הכל, שלא יהיה מגע ביניהם בכל, אז לא יהיו תאונות שם.
<יהודה חכם: על מה אתה מדבר בכלל?
<יהודה חכם: מה אתם עכשיו פה מתקשקשים עם מספרים פה?
<יהודה חכם: מה הדבר הזה?
<יעקב זכריה: אני הפסקתי לעסוק במספרים בגלל שביקשתם, אני מסביר מה אנחנו כן עושים.
<יעקב זכריה: אז לעשות פעילות הסברה להולכי הרגל - - -
עדי קול: זה דברים שאתם עושים או זה דברים שהצעתם לעשות?
<יעקב זכריה: זה - - -
עדי קול: זה הצעות, אז את תגיד עושים.
<יעקב זכריה: כל הדברים האלה - - -
<קריאה: מי יעשה בסוף?
<קריאה: לא ברור מי יעשה בסוף.
<יעקב זכריה: כל הדברים האלה עולים במסגרת ועדה שמוביל אותה מאיר חן, מנכ"ל רשות התחבורה הציבורית.
<יעקב זכריה: חברים בה גופים רבים שעוסקים בתחום הזה ואנחנו חלק מהם.
עדי קול: מאיר חן היה פה, אנחנו שמענו אותו.
<יעקב זכריה: חלק מהדברים אנחנו גם נעשה, את ההסברה ואת ההדרכה, אנחנו נהיה שותפים לדברים האלה.
<יעקב זכריה: את ההדרכה אנחנו נגדיר לחברות שנוסעות בציר – איזה דגשים, איזה דברים צריך להעביר לנהגים.
<יעקב זכריה: זה חלק מהטיפול, אנחנו לא מסירים את האחריות שלנו מהטיפול.
<יעקב זכריה: והאבן הרביעית שאנחנו מציעים לטפל בזה זה האכיפה, בין אם זה עם מצלמות בין אם זה בדרכים אחרות, כי צריך להפעיל יותר אכיפה על הציר, כשהאכיפה הזאת צריכה להיות גם כנגד האוטובוסים וגם כנגד הולכי הרגל.
עדי קול: ארבע הנקודות האלה שציינת זה ארבע נקודות שצריך איתן להתמודד עם כל בעיה.
<יעקב זכריה: זה נכון, אבל אנחנו התאמנו אותן לבעיות של הציר.
<יעקב זכריה: אנחנו מזהים בעיה שאנחנו מכנים אותה כבעיית התמצאות של הולך הרגל בציר וכנגד זה אנחנו נותנים את הפתרונות בארבעה התחומים האלה שהגדרנו.
<איתי חיים: אבל התייחסתם לקדימות לרמזורים בתחבורה הציבורית?
עדי קול: סליחה אדוני, ביקשתי ממך לא להתפרץ יותר.
עדי קול: אני הבטחתי לנציג קווים, בבקשה.
<יורם נחמני: אפיקים.
<יורם נחמני: שמי יורם נחמני, קצין בטיחות ראשי מחברת אפיקים.
<יורם נחמני: אני עובד בחברה ארבע שנים, מתוכן היו לי ארבעה הרוגים בציר.
<יורם נחמני: טיפלתי.
<יורם נחמני: עכשיו החבר אמר פה ונהגים שעברו הדרכות ותודרכו, זה לא עזר.
<יורם נחמני: אבל מה שאני רק רוצה להעלות, מדברים פה על פתרונות שהם עם עלויות גבוהות.
<יורם נחמני: אני חושב שצריכים לחפש את הדברים עם העלות הנמוכה שאפשר מבחינת תשתית.
<יורם נחמני: הדבר שלא שמו לב אולי וגם לא העלו פה, הנושא של באיזה שעות רוב ההרוגים היו.
<יורם נחמני: אני קצת בדקתי את זה, וזה בשעות הערב, בשעות שאין תנועה, שהתנועה דלילה בציר, ואת זה לא לקחו.
<יורם נחמני: הרי אנשים גם בשעות הערב, פחות או יותר שש-שבע בערב, אנשים שממהרים הביתה ורוצים להספיק, חוצים את הכביש במהירות וגם כלי הרכב, מטבע הדברים כשהנהג רואה שהציר פנוי – אז הוא רוצה להספיק.
<יורם נחמני: אז קודם כל צריכים ליצור מצב שאי אפשר יהיה לנסוע מהר בציר, והדבר השני הוא להקטין את נקודות החיכוך בין הולכי הרגל לבין כלי הרכב.
<יורם נחמני: סתם דוגמא, לא שמעתי פה שדיברו על מנהרות להולכי רגל שהן מתחת לכביש, על יד ירידה מלאה.
<יורם נחמני: מפלסים, כן.
<יורם נחמני: אני אומר בצורה מהירה.
<יורם נחמני: הולך הרגל, כמו שאמרו פה, הוא רץ אחרי האוטובוס על מנת להספיק לתפוס את האוטובוס.
<יורם נחמני: אז אני אומר, אם הוא יראה שזה בתהליך קצר, הליכה רגלית קצרה שהוא יורד עולה, אז הוא עוד יספיק.
<יורם נחמני: אני ראיתי במו עיני ואני תצפתי עם אנשי עיריית פתח תקווה איך קופצים מעל הגדרות.
<יורם נחמני: שמו גדרות – קפצו.
<יורם נחמני: אמרו פה שילוט – שמו שילוט.
<יורם נחמני: אמרו רמזורים – שמו רמזורים.
<יורם נחמני: כל הפתרונות האלה נעשו.
<יורם נחמני: אני שומע כאילו שאנחנו מתחילים לחזור לנקודת ההתחלה בטיפול.
<אליהו ברמי: אני חולק על הנתונים שהוא ציין לגבי זמנים, זה לא מדויק.
<אליהו ברמי: קוראים לי אלי ברמי, אני קצין הבוחנים הארצי.
<אליהו ברמי: בזמנו הייתי קצין הבוחנים המחוזי ולצערי הייתי נוכח בכל התאונות שאירעו שם.
<אליהו ברמי: אני יכול לציין הפוך ממה שציינת, שמרבית התאונות, או לא מרבית, אבל חלק גדול מהן היו בשעות היום, ככה שזה לא נכון לומר שהן אירעו בשעות הלילה.
<אליהו ברמי: אני רוצה לציין שבזמנו, בשנת 2012 - - -
אורי מקלב: אבל שעות אחר הצהריים והערב, בין השעות - - -
<אליהו ברמי: אנחנו פילחנו את כל התאונות בזמנו בשנת 2012, כשראינו שיש ריבוי של תאונות במקום, אנחנו פילחנו לפי סוגי תאונה, לפי סוג סיבת תאונה, זמן, גיל, נסיבות של כל תאונה ותאונה, ובחלוקה לשעות, מרבית התאונות היו בשעות היום.
<אליהו ברמי: היו גם תאונות בשעות הלילה, אבל הרבה מהתאונות היו בשבע בבוקר, בשלוש וחצי, שתיים וחמישים, שש ורבע, אחת ארבעים ושמונה.
<אליהו ברמי: זה לא נכון לומר שרוב התאונות הן בלילה.
<אליהו ברמי: אני יכול לומר דבר אחד, מאפיין ברור למרבית התאונות – אלף המהירות.
<אליהו ברמי: המהירות הייתה בסביבות ה-50 קמ"ש, והמאפיין השני, זה כמו שצוין פה – חוסר התמצאות של הולך הרגל.
<אליהו ברמי: יש הולך רגל שחוצה את הכביש במקום, כשהוא חוצה את המעבר, את המסלול הראשון יש לו עומס של תנועה.
<אליהו ברמי: יש שלושה נתיבים לכיוון, הוא מסתכל שמאלה.
<אליהו ברמי: כשמתחלף לו הרמזור לירוק הוא חוצה את המסלול הראשון והוא מצפה שכלי הרכב יגיעו מימינו, כשלמעשה האוטובוס מגיע משמאלו ומרבית התאונות אירעו כשהולך הרגל חצה מטר - - -
<יהודה חכם: אז איפה היו כל החכמים האלה לפני זה?
<יהודה חכם: איפה הם היו?
<יהודה חכם: הם יודעים את זה.
<אליהו ברמי: אני כרגע מנסח, אני מציג את הנתונים.
<אליהו ברמי: אלה למעשה הסיבות לתאונות במקום.
אורי מקלב: וזה אי אפשר לחנך, זה דבר שנמצא - - -
ישראל אייכלר: רגע, אולי נשאל את הקצין מה דעתו על פירוק המסלולים לצדדים לנת"צ.
<אליהו ברמי: בנושא של תשתית אני לא אקח תואר שלא שייך לי.
<אליהו ברמי: יש רמ"ד תשתיות פה - - -
<איציק ברוורמן: הוא לא שואל על התשתית, הוא שואל על התלונות - - -
<אליהו ברמי: עדיין, זה יותר קשור לתשתיות ולהנדסה.
ישראל אייכלר: אבל חקרתם, אתם בוחנים.
עדי קול: שנייה, אני מבקשת - - -
ישראל אייכלר: זו רק שאלת הבהרה.
<אליהו ברמי: אבל הוא אומר לך שהוא לא יכול לתת תשובה ואתה מתעקש.
אורי מקלב: אבל השאלה היא אם הוא העביר את זה למשרד התחבורה.
אורי מקלב: זו כן שאלה שאני יכול לשאול אותו.
אורי מקלב: האם את הדו"ח הזה העברתם למשרד התחבורה?
אורי מקלב: האם משרד התחבורה מכירים את הדו"ח הזה, או האם זה רק ניתוח?
אורי מקלב: קראו את זה?
<אליהו ברמי: את התחקיר שאנחנו ערכנו אני העברתי הלאה.
<אליהו ברמי: בהמשך, כפי שצוין פה, קמה ועדה משותפת של המשטרה, של משרד התחבורה - - -
עדי קול: נכון, בסדר, הייתה ועדה.
<אליהו ברמי: והממצאים הועברו.
<אליהו ברמי: העלינו גם פתרונות מסוימים וכל הממצאים והמסקנות שלנו הועברו הלאה, וחלקם למעשה בוועדה החדשה שקמה, חלקם יושמו וחלקם הועלו.
עדי קול: בקצרה, בבקשה.
<יוסף זיסקינד: בסדר, אין בעיה.
<יוסף זיסקינד: שלום לכולם, שמי יוסי זיסקינד, אני מנהל בטיחות והדרכה ארצי של חברת קווים, תחבורה ציבורית.
<יוסף זיסקינד: קרוב ל-40 שנה אני מתעסק בנושא של הכשרת נהגים, מבחני נהיגה לנהיגה.
<יוסף זיסקינד: העמדתי אני חושב כמה עשרות אלפי נהגי אוטובוס על הכביש.
<יוסף זיסקינד: מנקודת ראותו, וזה הנקודה שאני רוצה להאיר, כי לא שמעתי את זה כמעט בכלל פה, אולי בקצה קצת נגע חברי.
<יוסף זיסקינד: מנקודת ראותו של נהג האוטובוס: נהג האוטובוס, כשיש לו את הקטע, המקטע, אותו חלק במהלך הטור, במהלך הסבב שהוא עושה מנקודת מוצא לנקודת קצה – כשהוא מגיע למקטע כזה כשנפתח לו המרחב, הרגל כבדה מאד על דוושת האצה.
<יוסף זיסקינד: הוא לא רואה כלום, הוא צריך להספיק בזמן להגיע לנקודת הקצה.
<יוסף זיסקינד: וככל שהמהירות גבוהה, כידוע, ויש לנו את המומחה לקוגניציה פה – שדה הראייה מצטמצם.
<יוסף זיסקינד: זה דבר אחד שאני לא יודע אם דובר פה.
<יוסף זיסקינד: אני זוכר, וחבר הכנסת אייכלר עזב אותנו הרגע - - -
אורי מקלב: אני אמסור לו.
<יוסף זיסקינד: בסדר.
<יוסף זיסקינד: כמו שהוא זוכר, גם אני זוכר את אותו כביש דמים, אז קראו לו, ליד הקריה, איפה שהיום עזריאלי, כי זה היה צפוי.
<יוסף זיסקינד: וכמה שניסינו ואז הייתי מנהל בית ספר נהיגה ובוחן ראשי שם, וכמה וכמה פעמים כשניסינו לערוך לנהגים את ההתראות – שימו לב, כפי שאמר קצין המשטרה אליהו ברמי – הטבע שלנו, גדלנו על זה – אנחנו מסתכלים שמאלה, ימינה ושמאלה ובמבנה הזה, שהעסק הזה עשוי – הכתובת הייתה על הקיר כבר אז.
<יוסף זיסקינד: חזרו בצורה מאד חמורה ואני הצטמררתי כששמעתי שפתחו את הציר הזה ואני מדבר באמת על כמה עשרות שנים.
<יוסף זיסקינד: כשפתחו את ציר ז'בוטינסקי לצערי הרב ידעתי מה שיקרה וזה לא הפתעה בשבילי, ואני מצטער על כך, מצר ואני משתתף בצער המשפחות כולן.
<יוסף זיסקינד: אני חושב שהדרך המהירה והקצרה בטווח הקצר, זה לקבל את דעתו של חבר הכנסת אייכלר – לעשות הפרדה, להוסיף נתיבים, את התחבורה הציבורית להוציא כרגע לצד, לנתיבים הימניים, כפי שהיה.
<יוסף זיסקינד: עומסי התנועה – השאנז אליזה אני חושב שעוד יחכה פה, מה שאמרה חברת הכנסת תמר זנדברג, אבל - - -
<יוסף זיסקינד: רק בחזון, אני מסכים, חזון פנטסטי.
תמר זנדברג: לא, סליחה, אתם כל הזמן מדברים על חזון ובפועל אתם עושים דברים כל הזמן - - -
<יוסף זיסקינד: אני לא עושה, אני מאיר.
תמר זנדברג: כל הזמן עושים את הדבר ההפוך.
תמר זנדברג: אז אולי תצטרך להערה של אלה שעושים ויעשו הפוך ממה שהם עושים ואז אולי החזון יהפוך למציאות קצת יותר מהר.
<יוסף זיסקינד: אני בעד.
<יוסף זיסקינד: גם במסגרת ההשכלה שרכשתי לאורך השנים – באו משנות ה-2000 מהנדסי התנועה, אמרו שינינו בעולם תפיסה, מתחילים מהולך הרגל, אחרי זה התחבורה הציבורית והרכב הפרטי נדחק לסוף.
<קריאה: זה רק בתפיסה.
תמר זנדברג: איפה אתה רואה את זה בפועל?
<יוסף זיסקינד: אני לא רואה.
<יוסף זיסקינד: לצערנו - - -
תמר זנדברג: איפה נתקלת בזה לאחרונה?
<יוסף זיסקינד: רגע, אבל את תוקפת את הכתובת הלא נכונה.
<יוסף זיסקינד: אני בעד, אני לא נגד.
<יוסף זיסקינד: אני אומר - - -
תמר זנדברג: כולם מסכימים איתי, גם היא מסכימה איתי אבל היא עושה הפוך.
<יוסף זיסקינד: רגע, שנייה, פתרונות לטווח קצר, אתה לא יודע כמה זמן זה טווח קצר, זה מדינת ישראל, אבל בטווח הקצר אני חושב - - -
תמר זנדברג: אנשים נהרגים.
<יוסף זיסקינד: מר ברוורמן, כבוד ראש העיר, אני חושב שבאמת הרעיון של אייכלר הוא טוב, הוא נכון לעשות אותו עכשיו במיידי.
<יוסף זיסקינד: קודם כל.
<יוסף זיסקינד: בטווח הארוך, שוב, אני קונה בהחלט את הרעיון שלך לתת קרקעי, סוג של הפרדה מפלסית.
<יוסף זיסקינד: תודה.
תמר זנדברג: רק תבין, מה שאמרת כרגע זה הפוך למה שהצעת.
<יוסף זיסקינד: למה?
תמר זנדברג: כי הפרדה מפלסית זה הפוך למה שצריך לעשות.
<יוסף זיסקינד: לא, אבל למטה - - -
עדי קול: תמר, את יכולה לנסות לא לנהל את הדיון הזה?
עדי קול: בועז, אתה רוצה לדבר?
תמר זנדברג: רק תסביר למה התכוונת.
בועז טופורובסקי: היינו אתמול בוועדת הכלכלה, אנחנו כבר עושים דיונים שנה ומשהו ואני כבר רואה שיהיו עוד הרוגים.
בועז טופורובסקי: אף אחד לא מסיק מסקנות ואני מסכים עם מלכה.
בועז טופורובסקי: ברגע שאנשים יידעו שמי שעושה טעויות שאנשים משלמים עליהן בחיים הוא גם ישלם בעצמו על הטעויות שהוא עשה – אז אנשים יתחילו להתייחס לזה בצורה רצינית יותר.
<מלכה חכם: נכון, נכון.
<מלכה חכם: יש לנו פה משרד ואנחנו מדברים ומדברים את עצמנו לדעת ומנסים למצוא פתרונות.
<מלכה חכם: אף אחד מאיתנו פה הוא לא מהנדס כבישים, או רובנו פה לא, ועם כל הכבוד יש פה אחריות של משרד שהיה צריך לפתור את זה מזמן.
<מלכה חכם: לא פתר, התנהג ברשלנות ועדיין הוא לא פותר, עדיין שולח נציגים שלא יודעים מה לענות לנו בצורה מבוססת ואנחנו יושבים פה עם פה פעור ומתקשקשים.
<מלכה חכם: אין פתרון.
<מלכה חכם: תקשיבו.
<מלכה חכם: גם היום אין פתרון.
<מלכה חכם: גם אחרי שנה וחצי, אתם יודעים מה זה ועדה?
<מלכה חכם: כספים זה ועדה?
<מלכה חכם: לכמה אנשים משלמים כדי שיבואו לוועדה.
בועז טופורובסקי: אני ביקשתי את המסקנות של הוועדה שהייתה בתוך משרד התחבורה.
בועז טופורובסקי: עד היום לא קיבלתי.
<מלכה חכם: יש לי אותן.
<מלכה חכם: אתה תצטמרר.
<מלכה חכם: יש לנו את הכל.
<יהודה חכם: אין בעיה, אתה יכול לקבל את זה.
<יהודה חכם: פשוט בושה.
<מלכה חכם: בושה וכלימה.
אורי מקלב: אני חושב שהוועדה הזאת מתאפיינת בדברים שכבר נאמרו וידועים, רק עוד פעם נאמרו כאן בצורה יותר חזקה וחזרו ונאמרו בצורה ברורה יותר, וזה מוכיח שיש פתרונות, אבל אין מי שלוקח את האחריות ליישם אותם וההרגשה במקרה הזה לגבי משרד התחבורה, על אף שהוא באמת עושה דברים טובים ומשקיע בתחבורה הציבורית ועוד, אבל הוא שבוי בקונספציה שלו משהו, שהוא לא יוצא ממנה בדברים האלה.
אורי מקלב: צריך להגיד לכם, ממילא אם היה הציר הזה, המת"צ פתרון תחבורתי, תעבורתי טוב, היית אומר, אני לא יודע מה רע, אבל זה לא טוב.
אורי מקלב: בסופו של דבר נוסעים שעה בעניין הזה, בסופו של דבר זה לא נותן את הפתרון.
אורי מקלב: אם זה היה הפתרון היית אומר אנחנו עשינו פתרון מקצועי, אנחנו צריכים לחנך.
אורי מקלב: בסופו של דבר התברר שזה לא נותן את הפתרון.
אורי מקלב: אני חושב ואני גם בטוח בזה - לעשות קו מתל אביב לירושלים זה הרבה יותר יחצני, שומעים על זה.
אורי מקלב: השקעה בציר הזה ואני לא יודע כמה נוסעים בו כל יום, עשרות אלפי אנשים שנוסעים בציר הזה, שעות עבודה, זה לא פחות מקו של תל אביב- ירושלים.
אורי מקלב: שניהם חשובים, אבל הקו הזה לא פחות חשוב.
אורי מקלב: זה דבר שבמשך השנים היה צריך לקבל אותם משאבים.
אורי מקלב: אין פחות.
אורי מקלב: אני לא חושב שקו תל אביב-ירושלים ברכבת, שמשקיעים פי ארבעה ממה שהיה עולה לסדר את הציר הזה, אם לא יותר, יותר מהציר הזה.
אורי מקלב: זה נכון שהציר הזה הוא אורבאני, נכון שהוא עירוני, אבל הוא פחות.
אורי מקלב: בתחבורה ציבורית, מבחינה יחצנית זה פחות הולך, זה הולך פחות טוב.
אורי מקלב: לא פחות להשקיע.
אורי מקלב: זה הציר הכי ידוע במדינה.
אורי מקלב: זה ציר ידוע וכולם מכירים את זה, נוסעים בו, הוא שימושי מאד.
אורי מקלב: הוא גם יעיל למשק, התועלת למשק היא גדולה וכל ההתפתחות שאמרנו, שיש התפתחות אדירה מסביב – גם התפתחות אורבאנית, גם התפתחות עסקית מאד גדולה של אזורי תעשייה וכו' ואזורי הייטק במקום הזה.
אורי מקלב: זה הזמן והשעה.
אורי מקלב: מכאן צריך לצאת המסר.
אורי מקלב: זה הזמן שלנו להשקיע לא פחות מאשר משקיעים במקומות אחרים.
<עירית שפרבר: לכן הקו האדום מתוכנן שם.
עדי קול: השאלה שלי מתי אנחנו יכולים לקבל תשובה?
<עירית שפרבר: תשובה למה?
עדי קול: לפתרון שלכם.
<מלכה חכם: מה הייתה השאלה?
<עירית שפרבר: לגבי הקו האדום – מתי הקו האדום?
<עירית שפרבר: לפי נת"ע זה ייקח הרבה שנים, זה 20 - - -
עדי קול: נכון, ולכן זאת לא התשובה שאני מבקשת.
עדי קול: אני מבקשת לדעת מתי יינתן פתרון.
עדי קול: עכשיו הציר הזה סגור, מתי יינתן פתרון לציר הזה.
עדי קול: הייתה ועדה.
עדי קול: יש החלטות, יש תוצאות.
<עירית שפרבר: הוועדה הייתה לבחינת מה צריך לעשות כדי לשפר את הבטיחות.
<עירית שפרבר: המסקנות שלה בוצעו בקטע הסגור.
<עירית שפרבר: היו אמורים להמשיך להתבצע בקטע שנסגר כרגע ו - - -
עדי קול: אז מה התכניות שלכם?
עדי קול: מתי אנחנו נדע מה התכניות לציר הזה.
עדי קול: כרגע הציר הזה סגור.
<עירית שפרבר: כרגע אנחנו בוחנים.
<עירית שפרבר: אני לא יודעת לענות מה יהיה בעוד שנה.
<עירית שפרבר: אני לא יודעת.
עדי קול: מה עוד שנה?
<עירית שפרבר: לא, לא, את מבקשת - - -
עדי קול: אני הולכת לפנות מטעם הוועדה לשר ולמנכ"ל המשרד ולבקש תשובות לגבי הפתרון הסופי שיינתן לתהליך הזה.
<עירית שפרבר: מאה אחוז.
<עירית שפרבר: זה לא בידי.
עדי קול: ואני מתכוונת לעקוב אחרי הדבר הזה ואנחנו נעשה דיון נוסף ברגע שנדע לוח זמנים, אבל אני מבקשת שתהיה תשובה ושיהיה פתרון ולא בעוד 20 שנה או לא עד הקו האדום, אלא פתרון משמעותי לבעיה של הציר.
<מלכה חכם: הייתי מוחאת לך כפיים.
תמר זנדברג: אם היו חושבים שיש בעיה בציר – זה היה יכול לקדם את פתרון, אבל לא חושבים שיש בעיה.
תמר זנדברג: זה קצת קשה למצוא פתרון כך.
עדי קול: הוועדה הזאת הולכת לקחת את הציר הזה כמשימה והיא הולכת לעקוב אחרי תהליך ההתקדמות.
עדי קול: זאת אומרת פנייה לשר ולמנכ"ל תחילה ואחר כך, ברגע שנקבל תשובה נעקוב אחרי השינויים ומתי יבוצעו ויצאו לפועל.
עדי קול: אני מצטערת נורא שזה כל מה שאנחנו יכולים לעשות כרגע, אבל כל מה שאנחנו יכולים לעשות זה לקחת את הכוח שלנו ולהשתמש בו לשם מעקב אחרי התהליכים שנעשים ואני מקווה מאד שנמצא פתרון הולם בטווח קצר.