GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלעד ארדן: את שואלת אותי כאן כמישהו שכאילו מייצג את כל הממשלה.
גלעד ארדן: כפי שהסברתי לא כל הסמכויות הן בידיי.
גלעד ארדן: בימים האחרונים לאחר שהבנתי שמה שמעניין את האוצר זה לא רמת השירות אלא אך ורק התזרים הפיננסי, אני לא אומר שהוא לא חשוב, אבל כשחברה אמורה לתת שירות גם במקומות שאינם רווחיים, האזרחים משלמים מיסים כדי שגם בירוחם, דימונה ומצפה רמון האנשים יקבלו את אותה רמת שירות כמו תל אביב.
גלעד ארדן: אם צריך לממן גם גירעונות של החברה זה חלק מהאחריות של משרד האוצר.
גלעד ארדן: בשלב מסוים הבנתי איך משרד האוצר חושב בהקשר הזה.
גלעד ארדן: איך חושבת רשות החברות עוד לא הבנתי.
גלעד ארדן: אני עדיין מחפש ולכן פניתי אתמול ליועץ המשפטי לממשלה כדי שהוא יתערב בעניין, שמצד אחד לא נותנים לי לממש את האחריות שלי כלפי הדואר ומצד שני מתערבים ועושים שם חבלות בדואר משיקולים תמוהים מבלי שמסבירים לי, מבלי שמעדכנים אותי ושפועלים מאחורי גבי.
גלעד ארדן: המאבק הזה יימשך ואני מקווה, שוב, אני מוכן להביא את זה לכל וועדה בכנסת.
גלעד ארדן: אני גם אחשוב על הצעות חוק פרטיות שאולי יאפשרו ויסייעו - - -
<ניר קריסטל: יש ראש ממשלה.
<ניר קריסטל: אם הדיון הוא בין התקשורת לאוצר, יש ראש ממשלה שצריך לקבל החלטות.
<ניר קריסטל: אני יודע שזה נשמע לך נאיבי.
<ניר קריסטל: אבל באמת, יושבים כאן אנשים שמחפשים פתרון.
דוד אזולאי: יש פעולות מסוימות שאפשר לנקוט, סנקציות.
גלעד ארדן: כסף.
גלעד ארדן: יש סנקציות שהן לא כספיות - - - <קריאה:> אדוני השר, אני רוצה להציע הצעה פרקטית.
דוד אזולאי: צריך לבדוק מהי הסמכות של השר.
דוד אזולאי: <קריאה:> השאלה שהוא שואל, האם יש סנקציות שהן לא כספיות.
עדי קול: יכול להיות שבתור התחלה אתה צריך להטיל סנקציות ספציפיות לגבי שירות לקוחות.
גלעד ארדן: כיוון שהסנקציה היא כספית בלבד - - -
עדי קול: לגבי הוראות.
עדי קול: <קריאה:> הוראה להתחיל את הרפורמה אתמול.
דוד אזולאי: אני מציע, אולי כדאי לבדוק עם היועץ המשפטי שלך איפה הסמכות שלך בעניין הזה.
גלעד ארדן: אני מסביר עוד פעם, ידידי, הסנקציות הן כספיות בלבד.
גלעד ארדן: דירקטוריון חברה יכול להדיח מנכ"ל חברה ממשלתית.
גלעד ארדן: משרד ממשלתי יכול להטיל עיצום כספי על חברה ממשלתית.
גלעד ארדן: זה המצב, אין שום צעד מעבר לזה.
גלעד ארדן: אני לא יכול להדיח מנכ"ל, הממשלה יכולה.
עדי קול: אני מנסה להבין את הסמכויות.
דוד אזולאי: השר יכול לזמן את הדירקטוריון לדיון על השירות לציבור.
גלעד ארדן: היום מתקיים דיון כזה בדירקטוריון.
גלעד ארדן: בדיוק על זה.
<הרצל ברמג: האם אני יכול להתייחס.
<הרצל ברמג: אני מבקש להגיב.
<הרצל ברמג: עלו כאן דברים שלדעתי הם לא מדייקים מול העובדות.
עדי קול: אנחנו יכולים לדקדק על העובדות ולהגיד - - -
<הרצל ברמג: סליחה, אני מצטער מאוד מציגים עמדות לא נכונות.
<הרצל ברמג: אני עומד על זכותי לתקן את העובדות.
עדי קול: הזכות שלך קיימת כל עוד הוועדה נותנת לך רשות הדיבור.
<הרצל ברמג: אז אל תתני לי רשות דיבור.
עדי קול: יכול להיות שלא אתן לך זכות דיבור.
<הרצל ברמג: את לא יכולה להכתיב לי מה להגיד.
עדי קול: אני יכולה להגיד לך שהציבור כאן לא מבקש שתגיד לו אם זה היה 1.70 שקל או שזה היה 2 שקלים.
<הרצל ברמג: לא על זה אני רוצה להגיב.
עדי קול: הוא אמור לדעת איך הוא אמור לצאת מהדיון הזה.
עדי קול: אתה יודע מה, באיזו תחושה.
<הרצל ברמג: אני אומר.
<הרצל ברמג: קודם כל אני מסכים לחלוטין עם השר שאין לשר ולמשרד את כל הסמכויות כדי לפתור את הבעיה הזאת.
<הרצל ברמג: אז מה נאמר אנחנו הקטנים?
<הרצל ברמג: איך אפשר לבוא אלינו בטענות?
<הרצל ברמג: לנו אין שום סמכות.
<הרצל ברמג: אין לנו את הכסף של האוצר, אין לנו את הרגולציה שנתונה לשר, אין לנו את הכוח שיש להסתדרות ולעובדים - - -
עדי קול: אתה יכול לייעל את העבודה.
<הרצל ברמג: אם השר עם כל הסמכויות שלו לא יכול - - -
עדי קול: אתה מייצג כאן את המנכ"ל, אתה סמנכ"ל החברה, להגיד 'אין לי סמכות'.
עדי קול: אתה שמונה שנים אומר 'ידענו לאן זה הולך' מראש ידעתם והתעלמתם מזה - - -
<הרצל ברמג: לא התעלמנו מזה, לחלוטין לא התעלמנו.
<הרצל ברמג: פנינו לגורמים - - -
עדי קול: עשיתם הסכמי פרישה?
עדי קול: ייעלתם את העבודה או ששכרתם עוד עובדים?
<הרצל ברמג: אני אענה.
<הרצל ברמג: את מוכנה שאני אענה?
<הרצל ברמג: אני עונה על מה שאת שואלת אותי.
<הרצל ברמג: את מכתיבה לי על מה לענות, אז אני עונה.
<הרצל ברמג: לגבי הגידול בכוח אדם, הגידול בכוח אדם היה רק לאייש יותר סניפים כדי לעמוד בתקן השירות.
<הרצל ברמג: לא היה גידול ניכר מאוד.
<הרצל ברמג: הגידול היה רק לצורך זה.
<הרצל ברמג: על פי הרישיון לא יכולנו לסגור אף יחידה, אנחנו יכולים רק לפתוח יחידות.
<הרצל ברמג: לעניין זה היה צורך בכוח אדם נוסף.
<הרצל ברמג: זה הגידול בכוח אדם.
עדי קול: יכולתם להפנות בקשה מיוחדת, אם הייתם רוצים לסגור יחידות והייתם מקבלים אישור כי התהליך - - -
<הרצל ברמג: ביקשנו וקיבלנו תשובה שלילית.
<הרצל ברמג: מה זה לא נכון?
<הרצל ברמג: הגשנו - -
גלעד ארדן: איזה יחידות ביקשתם?
<הרצל ברמג: במשך כל השנים אישרו לנו לסגור 11 יחידות, זה הכול.
<הרצל ברמג: חלק מהן נסגרו.
עדי קול: הציבור לא רוצה לשמוע את ההתדיינויות האלה.
עדי קול: אתה נותן לנו חצי אמת, אנחנו מקבלים חצי אמת.
עדי קול: מה אתה אומר כאן ללקוחות?
<הרצל ברמג: אני אומר שאין לנו כסף.
עדי קול: זאת התשובה שלך להם?
<הרצל ברמג: התשובה שלי ש - - -
עדי קול: מהי התשובה שלך לגני אביב, מה התשובה שלך לקריית נורדאו - - -
<הרצל ברמג: את לא נותנת לדבר, את ממשיכה לשאול.
<הרצל ברמג: אני לא יכול להיכנס לדברים שלך, אני לא יכול לדבר כך.
<הרצל ברמג: זו לא תרבות הדיבור שאני רגיל אליה.
<הרצל ברמג: תסיימי את השאלות שלך ואני אענה לך.
עדי קול: מה אתה אומר למגדיאל, לגני אביב, לקריית נורדאו, לרעננה, מה אתה אומר?
<הרצל ברמג: שיתכבדו שר האוצר ושר התקשורת, ישבו ויאשרו את תכנית ההבראה שהוגשה בדצמבר - - <קריאה:> אנחנו בני ערובה.
<הרצל ברמג: לא שלי, לי אין כסף.
<הרצל ברמג: אני רוצה לומר שהיום או מחר מחזיקי אגרות החוב ניגשים לבית המשפט ודורשים למנות לנו נאמן או מפרק.
<הרצל ברמג: המצב יהיה הרבה יותר חמור מאותו רגע.
<הרצל ברמג: השירות שאנחנו נותנים כרגע הוא פי כמה יותר ממה שנוכל לתת אחרי שנקבל צו של בית המשפט.
<הרצל ברמג: מישהו צריך כאן להתעורר.
<הרצל ברמג: לנו אין אפשרות למנוע את זה.
<הרצל ברמג: אנחנו הולכים לבית המשפט ומנסים למנוע את זה, אבל בית המשפט ישאל אותנו אם יש לנו מזומנים להחזיר את אגרות החוב.
<הרצל ברמג: לגבי זמן ההמתנה, במסמך שהגשנו לשר התקשרות ציינו גם כמה יעלה בזמן המתנה של 10 דקות.
<הרצל ברמג: הסברנו איזו תוספת של תקנים צריך לצורך העניין הזה.
<הרצל ברמג: אנחנו נשמח מאוד ליום שיאפשרו לנו לעמוד ב-10דקות ואפילו ב-5 דקות, אבל אין כסף לזה כרגע.
עדי קול: כמו שנאמר, אנחנו לא פותרים את הבעיות ואתה חוזר.
עדי קול: אני הבטחתי לאדם נוסף רשות דיבור.
עדי קול: במשפט אחד בבקשה.
עדי קול: השאלה אם זה קשור.
<עומר גריג: אני אתקשה במשפט אחד, אבל בשתי דקות אני מבטיח.
עדי קול: יש לך משפט אחד, השאלה אם אתה רוצה להשתמש בזכות שלך או לא?
גלעד ארדן: אני אשמח שתהייה ישיבת מעקב בעוד חודש-חודש וחצי בעקבות ישיבות הדירקטוריון.
עדי קול: בעקבות ישיבת הדירקטוריון היום אנחנו נעשה ישיבת מעקב ואנחנו נראה איך מתקדמים.
עדי קול: נזמן את משרד האוצר גם לדיון הזה.
עדי קול: יש לכולנו בעוד שלוש דקות ישיבת סייעה ולכן במשפט אחד אם אתה רוצה.
<עומר גריג: חבל שהשר יצא.
<עומר גריג: שמי עומר גריג, אני יושב ראש היוזמה לפירוק הריכוזיות.
<עומר גריג: אנחנו ארגון אזרחי שמתעסק בנושאים חברתיים וכלכליים.
<עומר גריג: לצערי עוד תקני שירות סטנדרטיים, אמנות שירות – זה לא יפתור את הבעיה.
<עומר גריג: כל עוד אין תמריץ להתייעלות או לשינוי זה לא יתבצע.
<עומר גריג: תמריצים מגיעים מתחרות.
<עומר גריג: תוסיפו לכך את העבודה שעכשיו ממלא מקום המנכ"ל אמר לכם שהוא רוצה להתייעל אבל יש עליו רגולציות, יש הסכמים עם ההסתדרות שלא מאפשרים להתחרות אפילו אם הוא היה רוצה.
<עומר גריג: לכן, אני חושב שדי בלתי נמענת המסקנה שפשוט צריך לסגור את רשות הדואר.
<עומר גריג: לפתוח את כל הפונקציות של רשות הדואר לתחרות ולאפשר - - -
עדי קול: אתה חוזר על דברים שנאמרו.
עדי קול: אנחנו מודים לך מאוד.
<יגאל לוי: אני סמנכ"ל בכיר דואר.
<יגאל לוי: אני רק אומר שפעולות פיקוח שביצענו לאחרונה בהחלט הראו מספר מקומות שבהם הייתה הצטברות של אלפי דברי דואר שלא חולקו, בין אם זה בחדרה, רחובות.
<יגאל לוי: יש לנו שאלות לגבי בית המיון המרכזי בירושלים.
<יגאל לוי: אלו פעולות שבהחלט דורשות טיפול מעבר לרמה האסטרטגית.
<יגאל לוי: את זה אני אומר בהמשך לדבריו של השר.
עדי קול: שוב, אנחנו העברנו לכם את הפניות הספציפיות.
עדי קול: אני רוצה שגם על הפניות הספציפיות נקבל תשובה.
עדי קול: אנחנו מעבירים את הפניות לגבי מועדים ולגבי הסניפים האלה ולא קיבלנו תשובה.
עדי קול: מה שהדואר עונה לנו, 'עד שתהייה רפורמה, עד שתהייה רפורמה'.
עדי קול: אנחנו מבקשים מכם משרד התקשורת לענות לנו על הפניות הספציפיות.
עדי קול: אנחנו העברנו את זה ללשכת השר ואנחנו נעביר ליגאל כדי לקבל תשובות.
עדי קול: אני מניחה שאתם יוצאים בתחושה קשה כי אני יוצאת בתחושה קשה.
עדי קול: <קריאה:> אנחנו מרגישים עכשיו עוד יותר גרוע.
עדי קול: תמצית הסיכום, המצב יהיה עוד יותר גרוע.
עדי קול: אני מקווה שהוא לא יהיה עוד יותר גרוע.
עדי קול: אני מקווה - - - <קריאה:> הוא אומר שהוא סוגר את הבסטות.
עדי קול: הוא מאיים בלסגור את הבסטות.
<הרצל ברמג: אני לא מאיים בכלום.
<הרצל ברמג: בית המשפט יעשה את זה, לא אנחנו.
עדי קול: זכות הדיבור היא שלי ואף אחד לא מתערב בדברים שלי.
עדי קול: תהליך הבראה הוא לא תהליך שמביא למשהו יותר גרוע, אלא להפך, הוא מביא לייעול ולשיפור גם בתנאי השירות וכמובן גם מבחינה תקציבית לגוף עצמו.
עדי קול: אנחנו עדיין לא שם.
עדי קול: אנחנו לא שם כי יש את השלבים.
עדי קול: אני חייבת לומר לכם, מדובר כאן במאבקים בין משרד האוצר לבין משרד התקשורת שנקלעם אליהם.
עדי קול: אני דיברתי עם משרד האוצר, משרד האוצר אמר שהוא מוכן כמובן לקדם את הרפורמה והוא נמצא בתהליכים.
עדי קול: אבל זה לא מספיק וזה לא תשובות.
עדי קול: אני, אם לא אומרים לי לוחות זמנים אני לא מקבלת את התשובה, ואני לא מקבלת את התשובה הזאת.
עדי קול: אנחנו נקיים דיון נוסף.
עדי קול: אנחנו יוצאים לפגרה, אבל נכנס דיון בפגרה אחרי החגים.
עדי קול: אני מניחה שבספטמבר נוכל להתכנס שוב.
עדי קול: אנחנו נזמין את השר, נזמין את משרד האוצר.
עדי קול: אנחנו נקווה לראות שלפחות בתהליכים של שירות לקוחות כן יש שיפור, יש מעקב ויש פיקוח ויש שימוש לשר בסמכויות שלו.
עדי קול: אתם רואים, יש רצון.
עדי קול: יש שני כוחות שוק מאוד מאוד גדולים שנאבקים ונאבקים כנראה הרבה שנים.
עדי קול: זה לא משהו חדש, זה לא משהו שהתחיל היום.
עדי קול: אני מבקשת שתמשיכו לפנות.
עדי קול: אם אתם רואים ששום דבר לא נעשה תעדכנו כדי שנוכל לעקוב ולראות מה קורה.
עדי קול: אנחנו מחכים לתשובות הספציפיות לגבי הסניפים שהעברנו.
עדי קול: אנחנו נעביר לכם את התשובות הללו.
עדי קול: לצערנו, לשמחתי שתהיו פה, אנחנו נפגש בעוד כחודש וחצי.
עדי קול: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.
עדי קול: אני פותחת כל ישיבה ומספרת קצת על הוועדה, למי שלא מכיר, ואתם תושבים חוזרים, כפי שאומרים.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור, ככל הוועדות בכנסת, יש לה אותן זכויות כמו ועדת חוקה או ועדת העבודה והרווחה, ועדת כספים; היא רק מתכנסת באופן שונה מוועדות אחרות – בעקבות פניית ציבור, פנייה של אדם אחד או של קבוצת אנשים, ודנה בנושא הפנייה.
עדי קול: בדרך כלל זו פנייה שמתחילה מאדם אחד, אבל יש לה השפעה על אנשים רבים.
עדי קול: במקרה של הדיון היום, הדיון התנהל בצורה טיפה אחרת: הפנייה הגיעה ממני.
עדי קול: קיימתי במסגרת פרויקט שאני מקיימת, המשכן מגיע לכאן, קיימתי ביקור בבאר יעקב, והשקעתי אחר צהריים שלם כדי לשנות פניות של תושבים בבאר יעקב.
עדי קול: הגיע אליי אחד התושבים, קוסטה, וכעס עליי מאוד, שכשאני מגיעה לבאר יעקב, אני מגיעה לשכונות הלא נכונות; אני מגיעה לשכונות החדשות ולא לאלה הוותיקות, ששם יש בעיות מאוד קשות.
עדי קול: אפילו אמר מילים קשות, בוא נאמר.
עדי קול: לכן החלטתי לעזוב את הדוכן שהקמתי, וללכת לסייר בשכונות יחד עם קבוצת אנשים.
עדי קול: הזדעזעתי, אני חייבת לומר.
עדי קול: מאז ביקרתי בעוד כמה שכונות.
עדי קול: אני חושבת שזה אחת השכונות במצב הרע ביותר שראיתי.
עדי קול: אני יודעת שנציגת משרד הפנים אמרה שראתה דברים קשים מזה, ובכל זאת התחלתי בשכונה שהמצב התברואתי שלה היה נורא בעיניי.
עדי קול: מלוכלכת, פחים פתוחים, מזרקים ואשפה ברחובות.
עדי קול: כל דייר עושה כפי שעולה על רוחו.
עדי קול: אחת התופעות המעניינות ביותר היתה לול התרנגולות שהוקם במרכז השכונה.
עדי קול: בנוסף, ליד היה מגרש גרוטאות שהוקם ונבנה בשטח הציבורי.
עדי קול: בריכה שמישהו הקים וגידר לעצמו מאחורי אחת הדירות, רכב שרוף שעמד והיה נראה שעומד שם זמן רב בשכונה, לכלוך מעל ומעבר למה שאפשר לסבול, מקלטים סגורים ולא ראויים לשימוש.
עדי קול: אני לא יודעת מה נעשה שם בעקבות המלחמה, שקרתה אחרי הסיור.
עדי קול: בקיצור, שכונה שמביישת את בעליה בעיניי.
עדי קול: החלטתי לקיים דיון של הוועדה לפניות הציבור בבאר יעקב.
עדי קול: קיימנו את הדיון הזה.
עדי קול: הגיעו כל המשתתפים.
עדי קול: לצערי, לא הגיע ראש העיר וראש המועצה ונציגיו, אבל הגיעו נציגי משרד הפנים ונציגי המשרדים השונים.
עדי קול: ערכנו סיור ביום חם.
<ניסים גוזלן: אחרי זה נענה.
<ניסים גוזלן: את הפוליטיקה אנחנו מכירים.
עדי קול: אחד הדברים שאבקש אתכם, בלי פוליטיקה.
עדי קול: גם אני מבקשת, אחד הדברים שקורים בוועדה לפניות הציבור – זה לא שוק.
עדי קול: כל אחד מדבר בזמנו, ברשות דיבור.
עדי קול: גם אבקש את זה מהתושבים, לא להתפרץ, לא לצעוק.
עדי קול: אנחנו לא מנהלים פה מריבה אלא מנסים להגיע לפתרון.
עדי קול: זאת המשימה שלנו.
עדי קול: קיימנו את הסיור, קיימנו את הדיון בעיר עצמה.
עדי קול: הבטחנו שנעשה מעקב תוך חודש.
עדי קול: תוך חודש פרצה מלחמה, ולכן לא קיימנו את הישיבה, ואנחנו מקיימים אותה עכשיו, חודשיים אחרי.
עדי קול: התפקיד של הכנסת הוא לפקח על רשויות הממשלה, כלומר הגוף שמולו אנחנו עובדים הוא משרד הפנים.
עדי קול: פניתי למשרד הפנים, ואמרתי להם: אני מצפה לראות מכם את הצעדים שאתם הולכים לעשות כדי לפקח על ראש הרשות, ולוודא שהדברים נעשים.
עדי קול: היו כמה צעדים שביקשנו שייעשו בהקדם האפשרי, תוך 48 שעות, למשל פינוי הרכב השרוף, וכמה דברים שנעשו, עשייתם ממושכת יותר – צפרדעים שהיה צריך גם לרוקן וגם להעמיד.
עדי קול: אני רוצה באמת לדעת מה נעשה.
עדי קול: כיוון שהפנייה התחילה ממני, אבקש מנציג התושבים לתאר מה נעשה ומה התקדם, ואחר כך ניתן לנציגת משרד הפנים לדבר ולראש המועצה.
<גרינשפון קונסטנטין: אני מודה לך על מה שנעשה.
<גרינשפון קונסטנטין: האמת שיש צעדים ראשונים.
<גרינשפון קונסטנטין: פינו את התרנגולים שמאוד הפריעו לנו בצלילים שלהם ובריח המזעזע, אבל מה – כל המבנים, כל המזבלה, כל מה שהיה, נשאר.
<גרינשפון קונסטנטין: כאילו עשו צעד אחד, ונעצרו.
<גרינשפון קונסטנטין: השכן שלי יכול להחזיר את התרנגולים למבנה שלו, שלא נהרס.
<גרינשפון קונסטנטין: צריך שם לפחות שלוש משאיות כדי להוציא את כל הזבל שהוא אוסף שם, הוא ושכן לו.
<גרינשפון קונסטנטין: יש שני גיבורים כאלה.
<גרינשפון קונסטנטין: אף אחד לא עושה כלום.
<גרינשפון קונסטנטין: אי-אפשר למצוא אף אחד.
<גרינשפון קונסטנטין: בושה לך.
<ניסים גוזלן: גם מהמפלגה?
<גרינשפון קונסטנטין: לא, עליך.
<גרינשפון קונסטנטין: עשר שנים לא ראיתי אותך, לא שמעתי אותך, למרות שניסיתי.
<ניסים גוזלן: אני לא בבית דין שדה פה, שלך ושל המפלגה שלך.
<ניסים גוזלן: יש פה דיון, באת למפגש פוליטי, פורסם ביש עתיד.
<ניסים גוזלן: אראה לך על איזה רקע באת.
<ניסים גוזלן: עם כל הכבוד, לא באתי לדין שדה.
<ניסים גוזלן: אתה תדבר אליי יפה.
<ניסים גוזלן: זה שלא בחרת בי והיית במפלגה אחרת, תתייחס אליי יפה כמו שאני מתייחס אליך יפה.
עדי קול: קודם כל אתה תפסיק לעשות מזה דיון פוליטי.
עדי קול: אני לא עשיתי דיון פוליטי.
עדי קול: אני מגיעה לכל עיר, היום אני מגיעה לתל-אביב – אני תושבת גוש דן.
עדי קול: אני מגיעה לכל עיר במסגרת הסיורים שלי, ועשיתי את זה כי פגשתי את קוסטה כתושב.
עדי קול: הוא לא דיבר לא כנציג מפלגה.
עדי קול: אני מבקשת מקוסטה לעשות את הדיון הזה דיון ענייני ולא פוליטי.
<גרינשפון קונסטנטין: בסדר.
<גרינשפון קונסטנטין: יש לכלוך – בסדר.
<גרינשפון קונסטנטין: מישהו אשם בזה.
<גרינשפון קונסטנטין: אני לא יודע מי.
<גרינשפון קונסטנטין: לא אני, כי אני משלם כסף כמו כל תושב, ולא מקבל תמורת הכסף שלי כלום – לא שירות, לא כלום.
<גרינשפון קונסטנטין: אני חושב שזה בושה וחרפה.
<גרינשפון קונסטנטין: למי – אני לא יודע.
<גרינשפון קונסטנטין: פשוט האסון נמשך.
<גרינשפון קונסטנטין: לא השתנה הרבה.
<גרינשפון קונסטנטין: קצת.
<גרינשפון קונסטנטין: אני מקווה מאוד שהדברים ישתנו לטובתנו עד הסוף.
עדי קול: הרכב השרוף פונה?
<גרינשפון קונסטנטין: כן.
<גרינשפון קונסטנטין: חוץ מהרכב השרוף והתרנגולים – שום דבר לא פונה.
עדי קול: יש עוד נציג של התושבים שרוצה לדבר?
<צורי בוארון: שמי צורי בוארון, נציג הדיירים, תושב שכונת רמב"ם, באר יעקב.
<צורי בוארון: בהמשך לדברים של קוסטה, נעשו צעדים קטנים.
<צורי בוארון: במהלך המבצע האחרון בצוק איתן גם פונו חלק מהמקלטים.
<גרינשפון קונסטנטין: לא שלנו.
<צורי בוארון: חלקם; לא כולם.
<צורי בוארון: מעבר לכך לא נעשה כלום.
<צורי בוארון: נראה שנעשו דברים מעטים למראית עין, הדברים היותר צורמים.
<צורי בוארון: יש המון-המון דברים שלא נעשו.
<צורי בוארון: יש אפס פיקוח השכונה.
<צורי בוארון: יש רכבים שעומדים מעל לחצי שנה, בניגוד לחוק.
<צורי בוארון: יש פה נציג חוק.
<צורי בוארון: הוא בטח מבין על מה אני מדבר.
<צורי בוארון: רכבים שעומדים שם והם נזק לסביבה.
<צורי בוארון: בגדול, המצב של השכונה הולך ומחמיר.
<צורי בוארון: נראה שנעשו דברים קטנים מאוד קטנים בעקבות הביקור שלך, ופה זה נפסק.
<צורי בוארון: לא רואים שום התקדמות למען התושבים.
עדי קול: אני פונה אליך, נציגת משרד הפנים.
עדי קול: הדין והדברים היה מולך ככתובת של הכנסת.
<רות יוסף: זו קארין, ואני רות יוסף, ממונה על המחוז.
<רות יוסף: בכוונה באתי, כי היה לי חשוב.
עדי קול: אני שמחה שבאת.
<רות יוסף: גם אני.
<רות יוסף: חוץ מזה, קיבלתי חוות דעת טובות מקארין.
<רות יוסף: אני רוצה להסביר טיפה את התהליכים שקורים פה.
<רות יוסף: ברור לחלוטין שהתושבים ממורמרים, ואני יכולה להבין אותם.
<רות יוסף: אני מבינה בדיוק את הצורך לקבל שירות, אבל אנחנו כמשרד הפנים רואים את שני צדי המתרס.
<רות יוסף: נתת לנו תפקיד מאוד מכובד, פחות או יותר לנהל את באר יעקב.
<רות יוסף: זה לא כל כך עובד, כי לא נבחרנו לשם וגם לא מתכוונים לרוץ לבחירות שם.
<רות יוסף: יש התנהלות של רשות מקומית.
<רות יוסף: היא טובה יותר, טובה פחות, ובדרך כלל נבחנת בבחירות.
<רות יוסף: ברגע שאדם נבחר, מבחינתו הוא שמנהל את העסק.
<רות יוסף: אנחנו לא מנסים להדיח אותו, לא מנסים לערער את כיסאו.
<רות יוסף: הוא והשדרה הניהולית מנהלת את הרשות המקומית.
<רות יוסף: אנחנו נכנסים לתמונה ברגע שיש תלונות מהותיות – לא: השכן הרביץ לי והכלב נבח, כי אחרת אין לזה סוף.
<רות יוסף: המכפלות – אנחנו מדברים על 52 רשויות מקומיות, 2 מיליון תושבים.
<רות יוסף: 2 מיליון תושבים, אם כל אחד יתלונן רק פעם אחת, אנחנו יכולים לסגור.
<רות יוסף: אי-אפשר.
<רות יוסף: לכן אנחנו נכנסים על נושאים מהותיים.
<רות יוסף: באר יעקב היא אחת הרשויות שהמחוז מטפל בה הכי הרבה.
<רות יוסף: מטפל בה צמוד.
<רות יוסף: היא רשות שיותר ממכפילה את עצמה עכשיו.
<רות יוסף: יש לה אתגרים שאני חושבת שכמעט אף רשות היום לא מתמודדת אתם.
<רות יוסף: קחו את זה בחשבון.
<רות יוסף: היא שילשה את עצמה או משהו כזה.
<רות יוסף: היא בכיוון של השלשה של עצמה.
<רות יוסף: המון תושבים, המון דרישות.
<רות יוסף: אני לא צובעת את כולה בוורוד.
עדי קול: דיברת על תלונות מהותיות.
עדי קול: אני חייבת לומר, זה היה ביקור בשתי שכונות, ואחת מהן היתה בעיניי במצב טוב.
עדי קול: לכן גם לא התעקשתי עליה, והתמקדתי בשכונה בדוד הכהן.
עדי קול: אני מבינה את הבעיות ושדברים לא מושלמים.
עדי קול: אני מבקרת ומסיירת; זאת לא פעם ראשונה.
עדי קול: שם היה נראה שיש לי בעיה מהותית.
<רות יוסף: לכן נכנסנו לשם.
<רות יוסף: זו פנייה שלך, מבחינתי היא משמעותית.
<רות יוסף: היא לא פנייה שולית כדי לנגח מישהו כזה או אחר.
<רות יוסף: יושב-ראש ועדה בכנסת זה משהו אחר לגמרי, ובאמת נכנסנו שם לשכונה וביקשנו תשובות.
<רות יוסף: ואכן קיבלנו את הדיווח שהתקבל עכשיו לגבי לול התרנגולות והרכב, הגרוטאה.
<רות יוסף: באר יעקב היום נמצאת במצב כלכלי לא פשוט.
<רות יוסף: נראה כאילו היא עשירה והיא מיליונרית, כי יש לה המון היטלי השבחה בגלל הבינוי, אבל התקציב השוטף שלה הוא תקציב מאוד-מאוד לחוץ.
<רות יוסף: אנחנו שמנו שם חשב מלווה.
<רות יוסף: אנחנו מגבשים שם תוכנית הבראה, שעוד מעט אולי ראש המועצה ידבר על זה.
<רות יוסף: המשמעות שלה היא צמצום משמעותי בהוצאות.
<רות יוסף: יש לקחת את זה בחשבון.
<רות יוסף: צמצום משמעותי בהוצאות זה אומר ניקיון, זה אומר חינוך, זה אומר תאורה, זה אומר רווחה והמון דברים.
<רות יוסף: זה מה שאנחנו הולכים לעשות להם עכשיו בשביל שבעתיד הם יוכלו לתת שירות סביר, כי היום הם בגירעון מאוד-מאוד גבוה.
<רות יוסף: אנחנו מדברים על גירעון שוטף של בין 30 ל-39 מיליון שקל.
עדי קול: אבל את לא מצפה שתהיה שכונה שלא ראויה למגורים.
<רות יוסף: אני בכוונה אומרת את הרקע, מייד אסיים.
<רות יוסף: שכונות מהסוג הזה, אני חושבת שראש המועצה צריך לדבר על זה, אולי הן מיועדות לפינוי-בינוי בכלל.
<רות יוסף: זה שכונות שצריך לדבר עליהן במסלול טיפה אחר.
<רות יוסף: אני מציעה שלא אני אעשה את זה, כי יש להבין - משרד הפנים יכול לטפל בנקודה פה, נקודה שם.
<רות יוסף: הוא יוזם, מושך לפינוי-בינוי בשכונות מאוד-מאוד ישנות ומאוד ותיקות.
<רות יוסף: זה לא אומר שלא צריך לטפל בהן ולא צריך לנקות אותן ולא צריך לעשות את כל הדברים האלה.
<רות יוסף: פינוי-בינוי זה לטווחים ארוכים יותר; לא לטווחים קצרים כל כך.
<רות יוסף: נמשיך לטפל בזה, בטח אם את תפני אלינו, כל עוד אנחנו יכולים.
<רות יוסף: סטטוטורית איני מנהלת הרשות.
<רות יוסף: אני מבקשת את זה מהם בדיוק כמוך.
עדי קול: השאלה, מה הכלים שלך יש לוודא שבאמת דברים קורים.
<רות יוסף: התפקיד שלי הוא מכוח התפקיד שלי.
<רות יוסף: אגב, הם יכולים גם לא להקשיב לי.
<רות יוסף: הם נבחרו סטטוטורית.
<רות יוסף: הפיקוח שלי הוא בקרה, בקרה בדיעבד הרבה מאוד פעמים.
<רות יוסף: לדאוג לדברים שהם סטטוטוריים, למשל ישיבות מועצה, שהם כן או לא יושבים.
<רות יוסף: דברים מהסוג הזה.
<רות יוסף: תלונות, אני פונה אליהם לקבלת תשובה.
<רות יוסף: אני לא מסתובבת לבדוק, אם הם פינו או לא.
<רות יוסף: הם יכולים, וזה קורה – אני לא מדברת על באר יעקב אלא באופן כללי, שאומרים: אין לנו כסף, אין לנו אנשים, אנחנו לא מסוגלים.
<רות יוסף: אנחנו גוף סטטוטורי, חושבים: כן מצדיק, לא מצדיק.
<רות יוסף: אבל זה לא פשוט.
<רות יוסף: זה בערך כמו הביקורת של התושבים על הממשלה.
<רות יוסף: כאן אני רוצה שתבינו באמת את הקשר בין משרד הפנים לרשות המקומית.
<רות יוסף: אני חייבת לומר על עודף התלונות בבאר יעקב, ויושב פה פרנקו, וכבר ישבתי עם האופוזיציה, והיתה ישיבה בהתחלה קצת סוערת אבל אחר כך היא נרגעה - הסברתי להם.
<רות יוסף: הם בערך מגישים 15 תלונות ביום.
<רות יוסף: זה לא עובד כך.
<רות יוסף: אי-אפשר לעשות את זה.
<רות יוסף: אם באמת יש בעיה חריגה כלשהי, סבבה, אבל 15 תלונות ביום, שהיחידה שעובדת בהם זו קארין ויש לה עוד 25 יחידות לטפל בהן, זה אי-אפשר.
<רות יוסף: את ראית בצדק.
עדי קול: לכן אני רוצה להבהיר גם לראש המועצה.
עדי קול: אני מניחה שיש לאופוזיציה הרבה תלונות.
עדי קול: אני לא מתעסקת בהן.
עדי קול: אני לא רוצה להתעסק בהן.
עדי קול: אני באתי נקודתית.
עדי קול: לכן אני גם אומרת לך - זה לא פוליטי.
עדי קול: ראיתי משהו שצרם לי מאוד.
עדי קול: לפני שבועיים לקחו אותי לקריית מלאכי, הראו לי שכונה, ואמרתי: לא נורא.
עדי קול: אמרתי: ראיתי דברים גרועים יותר.
עדי קול: למדתי מקארין.
עדי קול: לא עושה פה דיון.
עדי קול: פה הרגשתי שמדובר בבעיה קשה, לכן אני מבקשת את התשובות.
עדי קול: לגבי התלונות, אני מניחה שהתושבים פעילים, תצטרכו להתמודד עם התלונות שלהם באיזשהו אופן.
עדי קול: אני מבינה את הקושי שלכם לעמוד בעומס הגדול הזה.
<קארין לוי: עומדים בכבוד.
<ניסים גוזלן: זה לא תושבים כמו חברי מועצה, פוליטיקאים, שמנסים ללבות את האש.
<ניסים גוזלן: אני יכול לדבר?
<ניסים גוזלן: לפני שמשחירים את באר יעקב, חשוב לומר, שהישוב הזה – אפשר לשים את זה כך שכולם יראו?
<ניסים גוזלן: לבאר יעקב יש תוכנית מתאר ל-2030.
<ניסים גוזלן: באר יעקב מסתכלת לא רק על ההווה.
<ניסים גוזלן: ב-2030 באר יעקב יהיה ישוב של כ-100 אלף איש.
<ניסים גוזלן: אדבר על שתי השכונות.
עדי קול: אמרתי נקודתית.
<ניסים גוזלן: אבל נקודתית זה לא רק הניקיון אלא גם לאן הולכים בעוד חמש ועשר שנים, וחשוב שתדעי שיש תהליכים.
<ניסים גוזלן: מייד אדבר נקודתית.
<ניסים גוזלן: חשוב שתדעי שהישוב הזה ב-2030 יהיה ישוב של 120 אלף תושבים בבאר יעקב.
<ניסים גוזלן: אני התחלתי עם 5,000 תושבים.
<ניסים גוזלן: יהיה מחנה צריפין, שיש לנו כ-10,500 יחידות דיור, שאני דאגתי שזה יהיה בקרקע של באר יעקב ולא בראשון.
<ניסים גוזלן: אני דאגתי פה לעתיד.
<ניסים גוזלן: לבאר יעקב יש גם הבנייה של 20 אלף יחידות דיור.
<ניסים גוזלן: ברור שאם הישוב יהיה מלוכלך, לא נקי, אף אחד לא ריצה לגור.
<ניסים גוזלן: זה ברור לכולם.
<ניסים גוזלן: באר יעקב זאת עיר העתיד באזור גוש דן, זה הישוב היחיד.
<ניסים גוזלן: יש פה תכנון ל-2030, שגם שכונת הרצל וגם שכונת רמב"ם, יש בהם הכרזה של פינוי-בינוי במסגרת תוכנית המתאר שלנו.
<ניסים גוזלן: הפתרון של שתי השכונות, ואני מתחיל מהסוף, זה שכונות שנבנו בתחילת שנות ה-70, זה בנייה טרומית שלא אני הייתי ראש רשות; נבחרתי רק בנובמבר 2003.
<ניסים גוזלן: לצערי, השכונות האלה הן 50 שנה קיימות.
<ניסים גוזלן: הן תוכננו רע מאוד מבחינת נגישות לשכונה, כפי שראית.
<ניסים גוזלן: אני מדבר על השכונה הספציפית – בצורה הכי גרועה שיכולה להיות, הנגישות, התברואה, כל העמדת הפחים.
<ניסים גוזלן: אז לא לקחו בחשבון חדרי אשפה ולא היו מחסנים ולא בנייה ירוקה ולא כל האלמנטים שאנחנו היום מתוך הפירים, יש פירים היום בבניינים חדשים בבנייה ירוקה שאנחנו בתב"ע החדשה עושים.
<ניסים גוזלן: אין את זה, לצערי – זה תכנון של שנות ה-60, והביצוע היה בשנות ה-70.
<ניסים גוזלן: מדובר בדירות – כשאני נבחרתי, היו שוות 200 אלף שקל; היום אין דירה למכירה שם במיליון שאנחנו מוכרים את הדירה הזאת.
<ניסים גוזלן: אני עשיתי את השדרוג לשכונה.
<ניסים גוזלן: באו הרבה חבר'ה צעירים לישוב הזה.
<ניסים גוזלן: יש בנייה חדשה מאסיבית, בחתני פרס ישראל, מכרו דירות ב-750.
<ניסים גוזלן: היום יש שם דירות ב-1.5 וגם 1.6, דירת ארבעה חדרים בבאר יעקב.
<ניסים גוזלן: אני אחראי למהפכה הזאת.
<ניסים גוזלן: אני לקחתי את מה שאת מכירה, הרצל, רמב"ם, והרחבתי את הישוב.
<ניסים גוזלן: נקלטו 3,200 בתי אב.
<ניסים גוזלן: אני קיבלתי רוב מוחץ בכל הבחירות שהייתי.
<ניסים גוזלן: גם בבחירות האחרונות, למרות שנקלענו למצב כלכלי קשה, ולמרות שהיה לי חשב מלווה ביוני, והחברים פה ניגנו בלי סוף על המצב הכלכלי של הרשות, אני הבסתי את כולם, כולם הלכו נגדי, וניצחתי בגדול.
<ניסים גוזלן: יום אחרי הבחירות התחלתי תוכנית הבראה.
<ניסים גוזלן: מגירעון של כמעט 30 ומשהו מיליון שקל, השנה אישרנו תוכנית התייעלות ל-2015, השנה נהיה בגירעון חד-ספרתי, בשנה הבאה נהיה מאוזנים.
<ניסים גוזלן: אני אפס מענק איזון ואפס מענק פיתו כבר 11 שנים.
<ניסים גוזלן: אותן שכונות ותיקות שאת מנסה להפיל אותן על הכתפיים שלי- - -
<ניסים גוזלן: לא אישית, כמובן.
<ניסים גוזלן: מדינת ישראל לצורך העניין בשכונות האלה נותנות לי אחרי מאבק- - -
עדי קול: אדוני ראש המועצה, קודם כל קצת כבוד.
<ניסים גוזלן: אני נותן לך כבוד בשמחה.
סדרנית: הידיים שלך.
<ניסים גוזלן: אני מדבר עם ידיים.
<ניסים גוזלן: סליחה, גברתי.
עדי קול: כשאתה אומר:
עדי קול: מנסה להפיל עליי- - -
<ניסים גוזלן: להפיל עליי אחריות.
עדי קול: כראש המועצה אתה אחראי על השכונות האלה.
סדרנית: לא, בלי ידיים.