GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עילם טייכר: באתי להזכיר לנבחרי ועובדי הציבור שנמצאים כאן, בעצם נכשלתם בעבודת הפיקוח על הקבלה לגני הילדים המסובסדים.
<עילם טייכר: אני באתי בתקווה שאצליח לגרום לכם לפעול יותר כי עד עכשיו לא עשיתם די.
<עילם טייכר: מזה שנים אנחנו שומעים סיפורים ורואים כתבות על כך שרשתות הגנים המסובסדים: ויצ"ו, נעמ"ת ואמונה הם למעשה גנים למקורבים ולפרוטקציונרים, בעיקר במרכזי הערים הגדולות כי בהם יש מצוקה ומחסור בגני הילדים.
<עילם טייכר: בשנת 2008 קבע דוח של משרד התמ"ת (התעשייה, המסחר והתעסוקה), היום זה משרד הכלכלה, כי השמועה הזאת היא בעצם סוד גלוי ולמעשה אין פיקוח אמיתי על וועדות הקבלה של הרשתות המסובסדות.
<עילם טייכר: כמו שאמרה חברת הכנסת, בשנת 2011 קבע גם מבקר המדינה שזה הפך לשיטה מעוותת, הוא קרא למדינה לעשות לשנות במהירות את המצב.
<עילם טייכר: אם יהיה לי זמן אחר כך אוכל להביא לכם הרבה דוגמאות שאספנו בשבועיים האחרונים על איך בעצם, לא האנשים עובדים על ויצ"ו, נעמ"ת ואמונה, אלא איך בעצם עובדים עלינו הציבור, וסליחה על הביטוי.
<עילם טייכר: פעם אחת אתם מסירים את האחריות, כל מי שאני פניתי אליו מסיר את האחריות, הממשלה והעיריות, מילדים מתחת לגיל 3.
<עילם טייכר: שולחים אותנו לגנים עצמאיים פרטיים.
<עילם טייכר: פעם שנייה, אתם משתמשים בכספי המיסים שלנו כדי לממן רשתות גנים שמשרתות יותר ויותר, אני אומר את זה שוב כי אני יודע את זה בעיקר על תל אביב וגוש דן כי אלו המקרים שאני בדקתי, יותר ויותר הם משרתים את המחוברים ואת המקושרים אפילו שהם לא האוכלוסייה הזקוקה לגנים הללו.
<עילם טייכר: אני לא באתי כדי לבקש מכם לפעול, כי ההתנהלות בעשר השנים האחרונות מראה שאתם לא מסוגלים לזה.
<עילם טייכר: אני אומר את זה בכאב גדול וכמעט מייאוש.
<עילם טייכר: בשבועות האחרונים למדתי את הנושא, גיליתי שעסקתם בו ללא הרף בעשור האחרון.
<עילם טייכר: דוחות ביקורת פנים, דוחות מבקר המדינה, מסמך מדיניות של בנק ישראל, ועדות, ניסיונות חקיקה שהתחילו עוד בכנסת הקודמת, דיונים בכנסת הנוכחית, אבל השיטה המעוותת שלכם ממשיכה בשלה.
<עילם טייכר: מעמד הביניים ממשיך להיות שק החבטות שלה.
<עילם טייכר: זה נראה כאילו יש אנשים שלא רוצים או לא יכולים לתקן את השיטה הזאת.
<עילם טייכר: באתי לכאן כדי להתריע בפניכם כי נראה שגם את הבושה איבדנו.
<עילם טייכר: אני רוצה לספר לכבוד יושבת ראש הוועדה, בחודש שעבר רשת ויצ"ו שלחה לכל כתבי הבידור סרטון שיווקי שמתגאה בילדי המקורבים הלומדים בגנים שלה.
<עילם טייכר: ויצ"ו החליטה כנראה לוותר על מטרתה, כמו שמופיעה באתר האינטרנט שלה, להעניק לפעוטות, ילדים, בני נוער וקשישים שוויון הזדמנויות למען צמצום פערים בחברה הישראלית.
<עילם טייכר: ויצ"ו כנראה הבינה, כמו שאר הרשתות, שאין כבר מה להסתיר ואין מה להתבייש ומה שהיה הוא שיהיה, לא משנה כמה תעסקו בנושא הזה.
<עילם טייכר: לכן גם אין בעיה לספר בתקשורת, אני מביא ציטוט של ויצו על ילדי הסלבס שנמצאים בגנים שלה.
<עילם טייכר: הגדיל לעשות ביום שישי האחרון סגן ראש עיר, עיר גדולה, שהתראיין באופן אנונימי לעיתון הארץ והזיל דמעות תנין על כך שהפוליטיקאים נאלצים להתחנף לעובדי העירייה, שאם לא כן, לא יוכלו לדאוג למקום בגן הילדים לתומכיהם הפוליטיים.
<עילם טייכר: באמת נשבר לי הלב ממר סגן עיר אלמוני וחבריו, אבל לא בגלל שעובדי העירייה מקשים עליך לשבץ ילדים של חברים בגנים ציבוריים, אלא בגלל העוול שאתם גורמים לאנשים העובדים של המדינה הזאת ולתושבים שלכם.
<עילם טייכר: אני פונה לנציגי משרדי הממשלה ומתריע בפניכם שהמשך המצב הקיים הוא עוול.
<עילם טייכר: אתם צריכים לפעול מידית, לעדכן את הקריטריונים ולעדכן את תהליך הקבלה לגנים המסובסדים.
<עילם טייכר: זה נושא שכבר דנתם בו רבות בכנסת הקודמת ובכנסת הנוכחית.
<עילם טייכר: עליכם לאמץ את החלטת הממשלה משנת 2007 בדבר מימון ואוצ'רים להורים לפי קריטריונים אובייקטיביים ולא לפי ועדות חשאיות, לקדם את תהליך החקיקה בנושא "חוק הפיקוח על הגנים" שנמשך כבר שנים ומשום מה נעצר בכנסת הזאת.
<עילם טייכר: עליכם לפקח על תהליכי הקבלה וליזום הליכים פליליים, כמו שהבטחתם בוועדת הכנסת לפני שנה, נגד אלה שהשתמשו בכספי הציבור בניגוד לחוק וכפי שמבקש מכם מבקר המדינה.
<עילם טייכר: עליכם להתחיל ולקדם בניית מעונות נוספים, דבר שכמעט ולא נעשה במרכזי הערים למרות שיש לכך תקציב.
<עילם טייכר: המחסור בגנים הוא שורש כל הרע בעיניי.
<עילם טייכר: אינני יודע מי מכם צריך לתת את הדין על המצב הקיים, מי מכם צריך להיות האמיץ שיגיע למסקנה שהתמיכות הכספיים ברשתות הגנים מנוגדות לעקרונות התמיכה בעמותות וסדרי מינהל תקין.
<עילם טייכר: אני כאן כדי להזכיר לכם שאתם בעצמכם הגעתם למסקנה שהקבלה לעמותות הגנים לא פועלת כראוי.
<עילם טייכר: אני פונה לנציגת הרשות המקומית, שוב אני מכיר אותך באופן אישי וחבל לי שדווקא אותך, הגנים המפוקחים בעיריית תל אביב שהם נקודת האור בכול הסיפור הזה, דווקא אותך שלחו.
<עילם טייכר: אני פונה לרשויות המקומיות להפסיק לתמוך בכסף ובמשאבים בגנים אלה.
<עילם טייכר: אל תגידו שלא ידעתם כפי שאמר לי נבחר ציבור בעיר שאני גר, הוא לא ידע שהעירייה שלנו מממנת בכספים של עמותות ובמבנים את הרשתות האלה.
<עילם טייכר: העוול הזה שמתרחש מול עיניכם הפקוחות ואינכם עושים דבר כדי להפסיק אותו.
<עילם טייכר: זה עלול לחזור אליכם כמו בומרנג.
<עילם טייכר: אם לא תגרמו מידית לשינוי המצב הקיים, אם תמשיכו לתמוך בעמותות שפועלות ללא שקיפות וללא אובייקטיביות, אם לא תעצרו את העברת המשאבים מהרשויות המקומיות לרשתות הגנים המסובסדים, תחשפו את העיריות ואת משרדי הממשלה לעתירות מנהליות, לתביעה ייצוגית בגין הפלייה מצד הורים שימאס להם המשך המימון הציבורי של גני המקורבים.
<עילם טייכר: לצערי, כותרת דיון הוא 'הפלייה בלתי הוגנת למעונות היום'.
<עילם טייכר: אך מאחר ומדובר בעובדות שקבעו הממשלה והכנסת, לא מדובר רק בטענות של הורים, אשמח מאוד שהמשך הדיון יתמקד בנושאים אלה כדי להפסיק ההפליה זאת.
<עילם טייכר: אבקש מכם לא לעמוד מנגד כי עוולת מחדל היא כעוולה במעשה.
<עילם טייכר: תודה
עדי קול: נגה בבקשה.
<נגה קלינגר: אני כמעט בת 37 עוד, אימא לשניים, אחד פה.
<נגה קלינגר: אני הייתי מיוזמות 'מחאת העגלות' לפני שלוש שנים.
<נגה קלינגר: אני חושבת שהסיבה העיקרית לדיון כאן והסיבה שהנושא הזה עולה לדיון, פשוט מאוד משום שאין מספיק מעונות.
<נגה קלינגר: אני אבקש להקריא משהו שכתבתי כדי להעביר את הדברים הכי הכי ברור.
<נגה קלינגר: לטענתי, הדרישה להפסקת המימון היא מקרה קלאסי של הפרד ומשול.
<נגה קלינגר: יש לנו פה מצב ברור שהמחוקק לא לוקח אחריות לילדים מגילאי לידה עד גיל 3.
<נגה קלינגר: אין עיני צרה בהורה זה או אחר שילדו מתקבל היום למעונות: ויצ"ו, נעמ"ת ואמונה.
<נגה קלינגר: עצם העובדה שהנושא הזה מעורר סערה כזאת חריפה רק מדגישה את הבעיה האמיתית והיא, אין מספיק מעונות.
<נגה קלינגר: היום רק אחד מתוך ארבעה ילדים מתקבל למעונות הציבוריים.
<נגה קלינגר: אלו הסטטיסטיקות הידועות.
<נגה קלינגר: לפני שלוש שנים יצאנו לרחובות בדרישה לחינוך חינם מגיל לידה.
<נגה קלינגר: בעקבות צעדות הקיץ ירד גיל המימון הציבורי מגיל 5 לגיל 3.
<נגה קלינגר: אנחנו עדיין טוענים שילד לא נולד בגיל 3.
<נגה קלינגר: בעקבות ועדת טרכטנברג הוקצו מיליארד שקלים להקמת מעונות.
<נגה קלינגר: מיליארד השקלים האלה נמצאים תקועים במסדרונות הבירוקרטיה בין משרד הכלכלה לבין הרשויות המקומיות ולבין ארגוני הנשים.
<נגה קלינגר: כלומר, בסופו של דבר בתוך המשולש הזה תקוע כסף קיים שכבר צבוע בצבע מסוים להקמת מעונות – והמעונות עדיין לא נבנים.
<נגה קלינגר: <קריאה:> לא אצל ארגוני הנשים.
<נגה קלינגר: בתוך המשולש הזה.
<נגה קלינגר: אמרתי 'בתוך המשולש של הבירוקרטיה'.
<נגה קלינגר: <קריאה:> את צודקת, תקוע, אבל לא אצלנו.
<נגה קלינגר: תני לי לסיים את דבריי.
<נגה קלינגר: הגיע הזמן שהמחוקק, אני חושבת שהוא זה שבסופו של דבר אליו אנחנו צריכים לפנות.
<נגה קלינגר: שהמחוקק ייקח אחריות על אזרחי ישראל מגיל לידה ויבטיח שלכל ילד שנולד בישראל, כל ילד ולא משנה מי.
<נגה קלינגר: בעיניי כל נושא הקריטריונים הוא הבעייתי, לא צריכים להיות קריטריונים.
<נגה קלינגר: לכל ילד שנולד במדינת ישראל צריך להיות לו מקום במעון ציבורי מפוקח, איכותי ומסובסד, זו לא שאלה של תקציב כי כסף קיים.
<נגה קלינגר: זאת שאלה של לקיחת אחריות וסדר עדיפויות.
עדי קול: גם המיליארד הזה לא יהיה.
עדי קול: זה עניין של תקציב.
<נגה קלינגר: אני רוצה לסיים ולהוסיף, גם בדוח אלאלוף הוזכר בפירוש, יש שורה כזאת, "מעונות מסובסדים מגיל לידה ישנו מהותית את מצב העוני בישראל".
<נגה קלינגר: חינוך איכותי ומסובסד לכולם מגיל לידה יאפשר שוויון הזדמנויות אמיתי, יפנה הכנסה פנויה לכל משפחה בישראל ויהיה אפקטיבי יותר מכל קצבה.
<נגה קלינגר: אני כן רוצה לפנות לחבריי ההורים שנמצאים פה, נותנים לנו להתווכח על הפירורים.
<נגה קלינגר: זאת הבעיה העיקרית.
<נגה קלינגר: אנחנו לא רוצים להתווכח על הפירורים, אנחנו רוצים שלכל ילד יהיה מעון כי זה מגיע לו מעצם העובדה שהוא אזרח ישראל.
<נגה קלינגר: תודה.
<זוהר פורמן: תודה שהזמנתם אותי, ברגע האחרון הגעתי.
<זוהר פורמן: אני אימא בת 40, אני אם חד-הורית לרועי בן 11.5 חודש.
<זוהר פורמן: אני עובדת במשרה מלאה פלוס במפעל ישראלי יצרני.
<זוהר פורמן: שירתי 4 שנים בצבא, אני מתנדבת הרבה שנים ב"נערים ונערות בזנות" בתל אביב ובארגון לתת.
<זוהר פורמן: ניסתי להתקבל לשני גני נעמ"ת ואחד ויצ"ו באזור מגוריי בתל אביב.
<זוהר פורמן: מצחיק, בדיוק שלשום קיבלתי מכתב בו כתוב 'מר זוהר פורמן', בטוח בדקו את זה מאוד מאוד יסודי, אבל לא נעלבתי כי גם בחו"ל קוראים לי כך וזה בסדר.
<זוהר פורמן: אני פונה כי התשובות שקיבלתי עד לרגע זה, הן תשובות כמו: אולי יש בעיה בטפסים, ואיך יכול להיות שלא התקבלת.
<זוהר פורמן: כשבאתי להירשם כל ה גנים אמרו לי 'את מתקבלת ללא בעיה, המשכורת שלך היא כזאת, אבל עדיין יש כאלה שמתקבלים לכאן עם משכורות הרבה יותר גבוהות משלך ואת חד-הורית, את אפילו לא צריכה להירשם ליותר מגן אחד, את מתקבלת כאן אוטומטית'.
<זוהר פורמן: כשאני באה עכשיו אומרים לי 'את בכלל לא ברשימות, אולי הייתה בעיה, אולי לא רשמנו את ההערה מהוועדה'.
<זוהר פורמן: אגב, עד רגע זה לא קיבלתי, זאת השקיפות שאני מחפשת.
<זוהר פורמן: לקריטריונים אני לא נכנסת.
<זוהר פורמן: יש קריטריונים וצריך לעמוד בהם.
<זוהר פורמן: בתוך עמי אני חייה ואני יודעת מי בדיוק מתקבל, לפחות לשני גנים מתוך השלושה האלה.
<זוהר פורמן: אין לי בעיה עם שום אוכלוסיה, לא חד-מיניים ולא עם אנשים שחיים בזוגיות שלא התחתנו ומצהירים הצהרות כוזבות, שקריות, לא אומרים באמת כמה אנשים גרים באותו הבית – אתם לא בודקים את זה.
<זוהר פורמן: דווקא ויצ"ו, כשבאתי להירשם הם אמרו לי 'אנחנו אחרת מנעמ"ת, אנחנו בודקים בחשבון המים את מספר הנפשות ונוכל לראות אם את גרה לבד עם הבן שלך ושעשית אותו לבדך'.
<זוהר פורמן: אני באה לפה לא רק מהעניין של מסובסד, באמת זה מסובסד וזה מבוקר, זה דבר מאוד מאוד חשוב.
<זוהר פורמן: אני באה בגלל שעות העבודה שלי, אני עובדת הרבה מאוד שעות.
<זוהר פורמן: אני לא יכולה לממן גם גן פרטי וגם שמרטפית וגם לעבוד במשרה מלאה בתפקיד שאני עושה.
<זוהר פורמן: אני חיכיתי לגיל 40 כדי שיהיה לי מספיק כסף שאוכל לממן אותו ולתת לו את מה שאני צריכה.
<זוהר פורמן: מדינת ישראל צריכה לתת לי את הגן הזה כי אני עומדת בקריטריונים, אני בתוך הקריטריונים – כולם אמרו את זה, כל מי שהצלחתי להגיע אליו ולדבר איתו, יש אנשים שניסיתי ולא רצו לדבר איתי.
<זוהר פורמן: זאת השקיפות שאני רוצה.
<זוהר פורמן: שקיפות ראשית למה לא.
<זוהר פורמן: שנית, למה אנשים, שכנים שלי שאומרים לי 'הצהרנו על משכורת אחת, יש לנו עוד שלוש ולא הצהרנו עליה.
<זוהר פורמן: אני עובדת סוציאלית והם ראו.
<זוהר פורמן: זה שאני עובדת בעוד 4 עבודות ומרוויחה בסוף יותר ממך, את זה אף אחד לא יודע.
<זוהר פורמן: זה שאני מצהירה שאני רווקה כי לא כתוב בתעודת זהות, את זה אף אחד לא יודע'.
<זוהר פורמן: אני מחר יכולה לפתוח עסק ואני יכולה להראות לכם שחצי שנה אין לי הכנסה – גם אני יכולה לעשות את זה, אין בעיה לעשות את זה.
<זוהר פורמן: אבל אני נתתי לכם את כל הרשימות שלי, את כל הדברים שלי, אני לא מסתירה שום דבר.
<זוהר פורמן: אני חושבת שהשקיפות הזאת היא דבר מאוד מאוד חשוב שלא נעשה.
<זוהר פורמן: תודה רבה.
<א': אני מבקשת לומר כמה דברים.
<א': ביקשתי מהיושבת ראש עדי לומר את זה בצורה אנונימית מסיבות כאלה ואחרות.
<א': במקצועי אני עורכת דין וגם מנהלת קבוצת פייסבוק מאוד גדולה של הורים בתל אביב.
<א': מהמקום הזה באמת נפגשתי עם עילם ועם הדברים שהוא העלה.
<א': אני חייבת לומר שהם קצה הקרחון.
<א': כלומר, את הדברים האלה אני רואה בשנה האחרונה בטח בקבוצה שמונה אלפי הורים שמתבשלים באופן שוטף וצפים כל הזמן.
<א': מבחינתי נקודת אולי המפנה הייתה אובדן הבושה.
<א': הייתה כתבה טלוויזיונית, לא ננקוב בשמה, זו בחורה מוכרת מאוד, ידוענית שלכל הדעות היא חד-הורית, לכל הדעות ברור שההכנסה שלה רחוקה מלהיות קשורה לקריטריונים של ויצ"ו ונעמ"ת.
<א': הייתה כתבה מאוד נרחבת בנושא על כך שהיא באה להקריא סיפור לבת שלה בגן ויצ"ו והתגאו בזה וכן הלאה.
<א': אני חייבת לומר שברמה האישית אני מכירה לפחות שני מקרים שנכנסו למעונות של ויצ"ו, חד-משמעית, באמצעות קשרים עם ההנהלה הבכירה של ויצ"ו, חד-משמעית ובלי שום כחל וסרק.
<א': כך נאמר להם שצריך, ככה הם עשו, כך הם התקבלו – זה לא מפי שמועה אלא ממישהו שסיפר לי – כך הם נכנסו למערכת.
<א': אני עוברת יום-יום ליד מעון מסוים של ויצ"ו ברחוב ויצמן ואני רואה את רכבי היוקרה, ג'יפים, כל אחד מגיע עם הילדים שלו לגן.
<א': אין לי ספק שהם לא אנשים.
<א': כמו הבחורה שדיברה כאן, לה באמת קשה להתנהל אם היא לא מכניסה את הילד למעון מסובסד.
<א': אלו האנשים ככל הנראה.
<א': כמו שנגה דיברה, בגלל שיש בעיה כללית בשוק הזה, בגלל שהגנים מ-0 עד 3 לא מפוקחים ושאנשים רוצים את הטוב ביותר לילדיהם.
<א': יש גנים מסוימים, אולי לא כולם, של ויצ"ו ונעמ"ת שנחשבים לטובים ביותר, לפחות ממה שאני מכירה בתל אביב, ואנשים רוצים, נלחמים כדי להיכנס לשם.
<א': ההורים רוצים גן מפוקח, הם רוצים גן שנמצא על שטח אדיר.
<א': בחיים לא תמצאו גן פרטי על שטחים עצומים כמו הגנים של ויצ"ו ונעמ"ת.
<א': בתים פרטיים, וילות ששרועים על שטח אדיר, שטח עצום בגודלו עם מרחב אין סופי, בחיים לא תמצאו גנים פרטיים כאלה.
<א': הגנים הפרטיים בתל אביב ממה שאני מכירה, אני מכירה מאות וזה עדיין כלום, הם בכלובים קטנים כאלה בתוך דירה קטנה.
<א': כך מתנהלים ילדים בגילאי 0 עד 3 ומשלמים על זה 4,000 שקל.
<א': אלו הסכומים.
<א': אנשים מגיעים לויצ"ו ונעמ"ת כי הם רוצים איכות חיים לילדים.
<א': נוצר מצב שהגנים הבודדים שקיימים במדינה האלה, גנים שאמורים לספק מענה לאימהות חד-הוריות, לאימהות עובדות שהן חד-הוריות, באמת אין להן שום דרך אחרת, לפחות לפי החזון של ארגוני הנשים, לצאת לעבודה.
<א': זאת מטרה סופר פמיניסטית כלל חברתית חשובה.
<א': כלומר, אותם אנשים שקשורים בטבור למטרת הארגונים האלה באמת נזרקים היום, בלי לעדן את זה, לכלבים.
<א': הם לא יכולים לצאת לעבודה, באמת לא יכולים.
<א': עוד מעט שרונה תדבר על זה.
<א': הבחירה שלהם היא או להישאר בבית או לכתת את רגליהם בגנים הפרטיים שהם בלתי נסבלים.
<א': זה משפיע על כל השוק.
<א': אני רוצה לחדד ולהגיד, זו לא רק אחריות של המדינה, זו אחריות של כל רשות שחוברת למעונות האלה ותומכת בהם פיננסית.
<א': לא יכול להיות שעיריית תל אביב, לצורך העניין, תתמוך פיננסית במענקים כאלה ואחרים ובשטחים ציבוריים אדירים שהיא נותנת למקומות האלה ושהמקומות האלה יהיו רק ליחיד סגולה.
<א': אני או אנשים כמוני שפעילים כדי לקדם דברים אחרים שקשורים לגנים הפרטיים בעיר, יש מחסור אדיר בגנים, אין גנים פרטיים, אין שטחים, אין שום יכולת לקחת אחריות ואז התשובה היא תמיד 'אין כסף, אין שטחים, אין זה'.
<א': הנה, איפה הכסף נמצא?
<א': הנה איפה השטחים נמצאים?
<א': אתם לא יכולים לחלק את זה רק ליחידי סגולה.
<א': חלקתם את זה למקומות האלה, תדאגו שזה יגיע למי שזה אמור להגיע אליו, תדאגו שזה יגיע לאנשים שבאמת אין להם שום אלטרנטיבה, באמת לאנשים האלה הדברים האלה קיימים.
<א': אז שאף אחד לא יפצה את פיו כי באמת כולנו נאבקים, כל מעמד הביניים בצורה כזאת או אחרת.
<א': זה לעג לרש להגיד מצד אחד אין שום אפשרות לסייע לגנים הפרטיים – זו מצוקה אדירה היום בתל אביב – ומצד שני ללכת ולתמוך כמו מתן בסתר בארגונים שעושים מה שרוצים.
<א': אני לא רוצה להרחיב את היריעה ולהגיד כי זה באמת ברמה שכולם יודעים, אבל כשאין מסמך אני לא רוצה להרחיב.
<א': זה הרבה מעבר לידוענים או לאנשים שקרובים לאנשי ויצ"ו, זה גם כל מיני סוגים שמקורבים לכל מיני רמות של פוליטיקה.
<א': אני חייבת להגיד, לדעתי באופן אישי, זה מבייש כשאתה רואה מישהי כמו זאת ששואלת בקבוצת פייסבוק, '
<א': מישהו מכיר את המעון של ויצ"ו בויצמן או את מעון של נעמ"ת בחוני המעגל, מישהו יכול לומר לי אם הם טובים'.
<א': אז נפתח שרשור כזה של מאות עונים, 'הצחקת אותי, נראה אותך מנסה להיכנס לשם, אין לך סיכוי, זה רק פרוטקציה, אין שום מצב שאת נכנסת אלא אם את מכירה מישהי בהנהלה הבכירה, אם בעלך לא מקושר חבל על הזמן'.
<א': זה המצב.
<א': זה פשוט עצוב.
<א': לכן אני חושבת שזו לא בעיה שקשורה רק לחוסר במעונות.
<א': זה פרופר שחיתות, זו התנהלות מנהלית לא סבירה ולא ראויה.
<א': ברגע שמבקר המדינה בדק ומצא, זה כבר לא טענות, זו לא השערה.
<א': כעת אני רוצה לעבור לדבר התכליתי כי אני באמת חושבת שיש כאן המון רצון להגיע לפתרון ולא רק להוציא קיטור.
<א': לי אישית זה נורא חשוב.
<א': אני חושבת שצריך למקד את המאמצים גם בקריטריונים לקבלה שיהיו הרבה יותר מפורטים.
<א': זה לא כל כך מובן.
<א': ראיתי כבר שהיה דיון קודם שדיבר על שיתוף פעולה עם המוסד לביטוח לאומי שמנהל מעקבים אחרי אנשים כדי לראות אם הם חד-הוריים או ידועים בציבור או כל דבר אחר.
<א': זה לא כל כך נורא לשתף פעולה בין הגורמים האלה.
<א': אפשר לבדוק תעודת זהות, חשבון מים, שמעתי כאן גיחוך כשאמרו את זה, אפשר לבדוק אלף ואחד מסמכים שמעידים קצת יותר, שמרתיעים טיפה, שמקשים את התהליך.
<א': הרי על תצהיר עם חתימת עורך דין, אנחנו יודעים שהיום משלמים 40 שקל וממציאים תצהיר.
<א': סיימתי.
<א': לדעתי זה שקיפות ואם אין את הדבר הזה אז לפחות לא לסבסד, לא לממן.
<שרונה כהן: אני אם לתינוקת בת 7 חודשים.
<שרונה כהן: בעלי ואני עושים כרגע משמרות בין המשרות המלאות שלנו ומטפלים בה בעצמנו.
<שרונה כהן: המנהלים פרגנו לנו עד ספטמבר.
<שרונה כהן: אני הייתי בטוחה שויצ"ו ונעמ"ת תפור.
<שרונה כהן: למען השקיפות המלאה, אנחנו מרווחים כ-14 אלף שקל בממוצע, שוכרים דירה בתל אביב מסיבות אישיות אני שם, אני תל אביבית ואימי אינה בקו הבריאות, שוכרים דירה בסכום של 5,000 שקל.
<שרונה כהן: זה מצב שהוא חובה מבחינתי.
<שרונה כהן: כלומר, מבחינתי אין מצב להכניס לגן פרטי, אין לי 4,000 שקל להכניס אותה לגן פרטי.
<שרונה כהן: אני מגבה את הדברים שעילם העלה כאן, אני באמת חושבת שכל מה שקורה כאן זה שחיתות.
<שרונה כהן: אני יכולה להגיד בזמן שהגשתי את כל הטפסים לנעמ"ת וויצ"ו הגשתי גם לעיריית תל אביב בקשה לדיור בר-השגה.
<שרונה כהן: כרגע אני נמצאת ברשימת הזוכים, בודקים את הבקשות שלי.
<שרונה כהן: יכול להיות שאני אהיה זכאית.
<שרונה כהן: אני יכולה להעיד שמאות פנו, כלומר אם היה אפשר להגיש טופס אחד או שניים, אני מניחה שאלפים היו מגישים.
<שרונה כהן: ניגשו רק מאות בגלל שכל כך הקשו את הקריטריונים ואמרו שמי זכאי יביא כך וכך.
<שרונה כהן: ממש היה סרט להשיג את כל הטפסים על מנת להגיד שאני באמת זקוקה לעזרה במשהו מבחינת האופי הכלכלי שלי.
<שרונה כהן: אני לא מאמינה שהקשחת הקריטריונים באמת ינפו ושיכנסו רק מי שבאמת זקוק למעונות בפיקוח.
<שרונה כהן: אני ביקשתי שקיפות על החלטות הוועדה.
<שרונה כהן: כלום, אמרו לי 'ככה'.
<שרונה כהן: ככה זו תשובה שאינה מספקת, היא אינה מקובלת עלי.
<שרונה כהן: אף אחד ממנהלות המעון לא תיתן לי תשובה כזאת.
<שרונה כהן: יש חד-הוריות, בוודאות אני יודעת, חברה של אחותי אמרה לי 'מה אני אגיד, אני התקבלתי בנעמ"ת בפרוטקציה, אין לי מה להגיד על זה'.
<שרונה כהן: עוד אחת מנאות אפקה, לשם לא הרחקתי כי אין לי רכב, הגעתי לכאן באוטובוסים, אני ממש לא מתכוונת עכשיו לרשום אותה לכל הגנים בתל אביב, את זה הציעה מנהלת המעון כשאמרה 'תרשמי לכול הגנים ויכול להיות שתתקבלי לאחד מהם'.
<שרונה כהן: למה שאני אעשה את זה?
<שרונה כהן: למה שאני ארשום אותה.
<שרונה כהן: תבדקו, תבדקו.
<שרונה כהן: הבחורה הספציפית שדיברה איתי - - - -
עדי קול: סליחה, אחד הדברים בוועדה הזאת, לא מדברים בלי רשות דיבור כי גם הפרוטוקול לא שומע אתכם.
<שרונה כהן: אני ממש רוצה לבכות.
<שרונה כהן: החברה הספציפית הזאת, בבעלותה דירה בתל אביב, יש לה עזרה ענפה מההורים.
<שרונה כהן: אני אומרת לכם בשקיפות מלאה, כנסו לחשבונות הבנק.
<שרונה כהן: תראו שלי אין.
<שרונה כהן: לא מעניין אותי, אני רוצה לדעת - - - <קריאה:> למה את גרה בתל אביב?
<שרונה כהן: זה לא משנה למה אני גרה בתל אביב.
<שרונה כהן: לא משנה.
<שרונה כהן: אני מצליחה להחזיק אותי ואני לא חייבת תשובות לאף אחד למה אני נשארת.
<שרונה כהן: זה עניין שלי והסיבה שלי.
<שרונה כהן: מבחינת הקריטריונים, אני מאמינה שאני ותומר בן הזוג שלי, אנחנו זכאים להכניס את הילדה שלנו.
<שרונה כהן: לא להכניס אותה לגן שהוא בהפרש ל 1,500 שקלים.
<שרונה כהן: משהו חייב להשתנות.
<שרונה כהן: כשהגעתי לגן היא אמרה לי 'תראי, ממה שאני מסתכלת', סליחה שאני מחקה אותה, 'הרשימה סגורה'.
<שרונה כהן: שבוע לפני סיום ההרשמות איך את יכולה להגיד לי דבר כזה?
<שרונה כהן: אותה מנהלת מעון אמרה לי אחרי שביקשתי.
<שרונה כהן: אחרי התשובה השלישית שקיבלתי ואני כבר ידעתי שזה לא, לא מיררתי בבכי, שאלתי אותה, למה לא התקבלתי?
<שרונה כהן: היא אמרה לי, תראי, זה אימהות חד-הוריות, אני מסכימה איתך יש פה קצת.
<שרונה כהן: אפילו מנהלת המעון הסכימה איתי שיש קצת עוול.
<שרונה כהן: אמרתי לה, 'תקשיבי, אני הולכת לכנסת, אני הולכת לעשות בלגן'.
<שרונה כהן: היא אמרה לי, 'את יודעת מה, תעשי את זה, אני איתך'.
<שרונה כהן: אם מנהלת המעון אומרת לי דבר כזה, או שהיא רצתה שנסיים את השיחה ואסתום, זו אופציה ויכול להיות שגם עכשיו אתם רוצים שאני אסתום - - -
עדי קול: זה המקום לדבר.
<שרונה כהן: לא סתם הגעתי וביקשתי יום חופש.
<שרונה כהן: זה באמת באמת מאוד חשוב לי.
<שרונה כהן: אני שומעת פה בפעם הרביעית, זה פשוט כואב לי הלב לשמוע דברים כאלה.
<שרונה כהן: אין תשובות ואין שקיפות.
<שרונה כהן: אני חושבת שבשם חופש המידע אנחנו יכולים, תתקני אותי עורכת הדין, אם זה עניין לציבור, שהציבור יוכל להבין מה הוועדות האלה מחליטות בחדרי חדרים.
<שרונה כהן: תודה.
עדי קול: אתם אומרים דברים קשים מאוד.
עדי קול: אני שוב חוזרת ואומרת שמאוד מרגיז אותי שהנציגה הרשמית של משרד הכלכלה לא הגיעה לכאן וגם לא הגיעה ברגע האחרון.
עדי קול: שקלתי לבטל את הדיון, אבל לא הייתי עושה את זה לאנשים שלקחו יום חופשה והגיעו במיוחד לכאן.
עדי קול: אנחנו נצטרך לקבל תשובות מהגורמים הממונים.
עדי קול: אני לא חושבת שהנציגים שנמצאים כאן הם מספיק.
עדי קול: נפנה עכשיו לויצ"ו, אחר כך לנעמ"ת ואמונה.
עדי קול: נשמעו טענות קשות, אני חייבת להגיד, אני רוצה להגיד את זה לפרוטוקול.
עדי קול: אני חושבת שזה ביזיון השימוש הזה שלכם בסלבס, העובדה שככה אתם מפרסמים את הגן שאמור להיות גן למעמד הביניים ומטה.
עדי קול: הוא אמור להיות גן מסובסד לאנשים שלא יכולים ואתם הולכים ומפרסמים בצורה כזאת סלבס שמגיעים לגן ועוד מתגאים בזה.
עדי קול: זה בזיון, זה מעליב, זה גן ציבורי.
עדי קול: אשמח לשמוע איך מפקחים על זה משרד הכלכלה.
עדי קול: אני אתחיל אתכם, הייתי חייבת לומר את זה.
<נעמי מורנו: אני מנהלת את האגף לגיל הרך בויצ"ו העולמית.
<נעמי מורנו: מצד אחד אני שמחה להזדמנות שהשולחן הזה עם ההורים מדבר על המצוקה, על המחסור וגם על הבעיות שאתם מעלים כאן.
עדי קול: תעשי לי טובה, זו ועדה שונה מוועדות אחרות.
עדי קול: אם את מתחילה לזרוק את זה שאין מקום במעונות, אנחנו יודעים שאין מקום במעונות.
עדי קול: אני אומרת את זה מראש - - -
<נעמי מורנו: אני רוצה להגיד את מה שאני חושבת ולא את מה שאני לא חושבת.
<נעמי מורנו: ברשותך, אני אומר כמה דברים שאני חושבת שאולי יסייעו לקדם את הדיון.
<נעמי מורנו: אני מסכימה עם כל ההורים שדיברו כאן.
<נעמי מורנו: יש בעיה גם של מקום, יש בעיה גם של קריטריונים, יש בעיה גם של נתונים מדויקים שמגיעים לוועדות.
<נעמי מורנו: יש וועדות קבלה מאוד מאוד ברורות, מאוד מאוד סגורות שעובדות על פי קריטריונים ותהליכים שמשרד הכלכלה קובע.
<נעמי מורנו: בחלק מהתהליכים אין לנו לגמרי נגיעה, לנו לארגונים, ובחלק מהדברים אנחנו בהחלט מעורבים.
<נעמי מורנו: במה אנחנו מעורבים?
<נעמי מורנו: – אנחנו מעורבים בוועדות הקבלה שמתקיימות בתוך המעון עצמו.
<נעמי מורנו: אני רוצה לדבר מעט על התהליך כדי לחדד.
<נעמי מורנו: ההזדמנות היא איפה כן אפשר לשפר.
<נעמי מורנו: חלק מהאנשים, אם לא כולם, אמרו שחשוב שאנחנו נתקדם באופן פרקטי ונכון ולא רק נוציא קיטור.
<נעמי מורנו: יש הסכמה, מבחינתי לפחות, הסכמה מלאה.
<נעמי מורנו: אני גם מזדהה עם הדברים ואני גם שומעת אותם באופן ישיר ברמה היומיומית.
<נעמי מורנו: אכן, תסלחי לי, יש באמת בעיה של מחסור והיא שורש הרע, אבל אחרי שנגמור את שורש הרע הזה ונשים את זה בצד, יש בעיה של קריטריונים, יש בעיה של קריטריונים לקבוע אותם בהעדר מעונות בהיקף מספק.
<נעמי מורנו: את הקריטריונים עצמם שווה לבחון שוב.
<נעמי מורנו: הבאתי איתי דוגמה מויצ"ו, כולם מביאים דוגמאות וגם אני רוצה להביא דוגמה מויצ"ו.
<נעמי מורנו: אני תכף אתייחס לטענות ולדברים המהותיים.
<נעמי מורנו: דוגמה של וועדת קבלה למעון במרכז תל אביב, כיתת תינוקות.
<נעמי מורנו: בכיתת התינוקות בדרך כלל יש לנו וועדות קבלה.
<נעמי מורנו: במעון הזה שיש בו בסך הכול 20 מקומות מוגבלים לתינוקות, נרשמו 137 תינוקות.
<נעמי מורנו: עכשיו שואלים אותי מהו היקף הביקוש, מהם הפערים, תעשו חשבון אחד, ה-137 זה רק מי שנרשם ומילא את כל הטפסים וכבר הגיע, זה המספר.
<נעמי מורנו: ביקשתי לקבל את התוצאות של הוועדה הזאת שדומה לוועדות אחרות.
<נעמי מורנו: כל ה-20 תינוקות שהתקבלו הם ילדים לאימהות חד-הוריות.
<נעמי מורנו: <קריאה:> לכאורה.
<נעמי מורנו: אני אומרת מבחינתי.
<נעמי מורנו: אני רוצה לומר דבר אחד ומיד אתייחס ל-10% ולומה מה זה לא ומה זה כן.
עדי קול: קודם כל בקשה, זו הייתה הערה צינית ולא במקומה שהיא לא הגיעה ל-10% והיא יכולה לקבל את מי שהיא רוצה, שזה יפה מאוד, אבל אחת הבעיות היא ה- 10% האלה.
עדי קול: להעיר את ההערה הצינית הזאת, אני מבקשת זה לא במקום.
עדי קול: שנית, אחת הבעיות ואני אומרת את זה שוב, זה ההורים היחידניים האלה.
עדי קול: העובדה שאין הגדרה להורים יחידניים וכולם רוצים את ויצ"ו ונעמ"ת.
עדי קול: אבל איך זה יכול להיות, את מה אתם בודקים?
עדי קול: את הקריטריונים של משרד הכלכלה אני יודעת, אבל בועדת הקבלה יש רק נציג אחד של משרד הכלכלה, - - -
<נעמי מורנו: בסדר.
עדי קול: אל תגידי בסדר, אני רוצה לראות איך בודקים הורים יחידניים ואיך לא.
<נעמי מורנו: אני אענה.
<נעמי מורנו: יש מסמכים שמוגדרים בנוהל של משרד הכלכלה, אנחנו יכולים לבדוק ברמה המערכתית גדולה, אני לא יכולה לדבר על מקרה כזה או אחר, את המסמכים שאנחנו יכולים - - -
עדי קול: מהם המסמכים האלה?
<נעמי מורנו: גם התעודות הספציפיות של המשפחה - - -
עדי קול: איך יכול להיות אם אומרים לי עוד ועוד.
עדי קול: אני מקבלת לוועדה פניות מעשרות אנשים שהם לא הורים יחידניים - - - <קריאה:> הייתה ועדת זכויות הילד שבדיוק דנה - - -
עדי קול: אנחנו לא מדברים בשוק, אנחנו מדברים אחד עם השני.
<נעמי מורנו: יש רשימה ונוהל מסודר לכל המסמכים שמגיעים.
<נעמי מורנו: יכול להיות שהמסמכים אינם משקפים את המציאות במלואה.
עדי קול: איך אתם יכולים לדעת את זה?
<נעמי מורנו: אני לא יכולה לדעת את זה.
<נעמי מורנו: אני יכולה לומר כאן במקום שלי, אני יכולה לעבוד עם מסמכים פורמאליים בהתאם לקריטריון.
<נעמי מורנו: אין לי דרך לבדוק.
<נעמי מורנו: אני רק רציתי להראות לכם איך נראה טופס של הוועדה.
<נעמי מורנו: זה טופס עם מאות שירות עם כל המשתנים.
<נעמי מורנו: עושים קלקולציה של כל המשתנים, מכניסים את זה וזה משהו שמצטבר.
<נעמי מורנו: אם מישהו נכנס לקטגוריה אחת, אם כולם בקטגוריה מספר אלת, שהם ילדים ממשיכים אין מקום לאף אחד אחר.
<נעמי מורנו: קטגוריה שנייה היא ילדים בסיכון שמפונים על ידי הרווחה.
<נעמי מורנו: שלישית, חד-הוריות וכן הלאה וכן האלה.