GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוטי פרנקו: (המשך הסיור)
<קריאה: זה בן אדם אחד שעושה את זה כאן וכל שאר הדיירים מתלוננים.
<קריאה: צריכים לבדוק את הדבר הזה.
<קריאה: זה מחלות.
<קריאה: תסתכלו איך זה נראה.
<קריאה: מהר מאוד - - - יש פה עניין של שפכים.
עדי קול: אז אתה מריח את הריח?
<קריאה: אבל מעורבים בזה אנשים, רגשות, עניינים.
<קריאה: יש פה פיקוח עירוני.
<קריאה: צריך לאכוף, לא אוכפים.
<קריאה: חבל שלא הזמינו את הווטרינר של ה - - -
<קריאה: איפה נציגי עמידר?
עדי קול: מוטי, יש רופאה וטרינרית של העירייה?
<מוטי פרנקו: יש.
עדי קול: אפשר להרים אליה טלפון?
<מוטי פרנקו: ד"ר רמיט.
<מוטי פרנקו: היא תבוא.
<קריאה: יש פה סיור - - -
<שלומית אבינח: חבר'ה, זה ועדה עם פרוטוקול.
<קריאה: מה עושים נגד הרכבים האלה שעומדים כאן כל הזמן?
<מוטי פרנקו: אנחנו הולכים עכשיו להרצל.
<קריאה: תסגור את זה עם אסכורית בגובה שני מטרים, אף אחד לא יכול להיכנס.
<קריאה: צריך להרוס את המבנה הזה.
<קריאה: הוא קנה את זה.
<קריאה: אדם פרטי, זה שטח שהוא קנה אותו.
<קריאה: בסדר, אבל צריך להגיד לו, 'או שאתה - - -
<קריאה: לא, אני אומר, תסגור את זה, אסכורית, סגור, אי אפשר להיכנס.
<קריאה: אבל הבניינים האלה שהם ככה זה מפגע רציני.
<קריאה: לקחתי משירות התעסוקה בזמנו את המבנה של הצופים הקודם.
<קריאה: באתי למהנדס, אמרתי לו 'תשמע, בוא נכתוב להם שהמבנה - - -
<קריאה: דרך אגב אלה אנשים שאין להם פה, הם שקופים.
<קריאה: אני אומר לך את זה לצערי, הם אצל חיים סקה לקבל שובר של 200 שקל לקנות משהו.
<קריאה: אין להם פה.
<קריאה: בעלי הדירות - - - חלק משכונת רמב"ן.
<שלומית אבינח: זה גם דייר עמידר.
<מוטי פרנקו: מעולה.
<מוטי פרנקו: אני שמח שיש את הישיבה הזאת, את לא מבינה כמה אני שמח וחבל שזה דווקא פה ולא במקומות אחרים שהם הרבה יותר גרוע.
<מוטי פרנקו: צריכים לראות מה קורה ולמה זה קורה.
<מוטי פרנקו: למה זה צריך להיות ככה?
<מוטי פרנקו: פנינו לוועדה, הבאנו את הוועדה.
<מוטי פרנקו: אני לא ארפה עד ש - - -
<קריאה: תגיד שר הפנים, למה הוועדה?
<מוטי פרנקו: שר הפנים הוא - - -
<שלומית אבינח: יש עוד הרבה?
<מוטי פרנקו: לא, אנחנו הולכים להרצל וחוזרים.
<קריאה: לא מקלטים ולא חדרי ממ"ד, הכול בלגן.
<קריאה: ההבדל בין השכונות האלה זה היותן ותיקות, כמובן שורשיות של 60 או 70 שנה, הקימו אותה ב-75', אבל היא קלטה את רוב יוצאי אתיופיה בבאר יעקב.
<קריאה: מפוני המעברה האחרונים וזוגות צעירים.
<קריאה: זה בשלב הראשון, אני מתכוון היום.
<קריאה: אחר כך התפנו, הצעירים מכרו את הדירות שלהם - - -
<מוטי פרנקו: עדי, אפרופו תברואה, תראי את הפחים.
<קריאה: הם לא מכניסים את הפחים, הם זורקים אותם.
<קריאה: הם לא מחזירים אותם, הם זורקים אותם.
<מוטי פרנקו: מה שאתם רואים עכשיו, המועצה עשתה פה באמת מעשה שניקו פה קצת.
<מוטי פרנקו: זה נראה יותר סביר משהיה פה לפני - - -
שמעון סולומון: הרבה יותר.
<מוטי פרנקו: הבעיות המרכזיות של השכונה הזאת זה אוכלוסייה מחתך סוציו אקונומי נמוך, כי היא מעורבת גם בוותיקים וגם בעולים יוצאי אתיופיה ולדוגמה ברוב הבתים פה בכניסות אין חשמל, לא בקיץ, אבל בחורף, בשעה מוקדמת הרחוב פה בעלטה.
<מוטי פרנקו: יש פה המון ילדים ובני נוער ופארק שיכול להיות מקסים, הוא נטוש.
<קריאה: איפה אין חשמל?
<קריאה: ברחוב או בבניין?
<מוטי פרנקו: אין כמעט בכלל, גם ברחוב אין.
<מוטי פרנקו: עמודי התאורה, רובם שבורים, אתם תיכנסו בפנים, יש פה תמונות, הראיתי קודם לחברת הכנסת, חשמל חשוף, שהוא ברמה של מסוכן - - -
<שלומית אבינח: לא הזמנו את חברת חשמל כי לא אמרתם.
<רמיט לרמן: חשמל חשוף, למה?
<רמיט לרמן: לא כי המועצה חשפה את זה, אלא כי התושבים שברו את זה.
<מוטי פרנקו: אבל הוא חשוף.
<רמיט לרמן: סליחה, זה גן שהשקיעו בו - - -
<מוטי פרנקו: רמיט, אני מתנצל, אני לא מדברר את המועצה, אני צריך לדאוג לתושבים.
עדי קול: הוא חשוף, זה אומר ש - - - אם נחשף מתקנים, נחשף מתקנים, זה התפקיד של המועצה.
עדי קול: אז זה לא הגנה, מה שאת - - -
<מוטי פרנקו: אפשר גם לתת דוח למי שחושף את זה, אפשר לתת גם דוח למי ששבר, אבל זה חשוף ואותו ילד שלא חשף את זה מתחשמל מזה.
עדי קול: אבל, מוטי, אנחנו לא רוצים לעשות פה מאבק פוליטי.
עדי קול: בואו ניכנס פנימה, נשב, נעשה דיון.
עדי קול: נראה איך מתקדמים.
עדי קול: (ישיבה במתנ"ס)
עדי קול: אני רוצה להתחיל.
עדי קול: אני רוצה להסביר את הכללים של הדיון פה.
עדי קול: יש לנו אנשים שהצטרפו אלינו, אני חברת הכנסת עדי קול ואני יושבת ראש הוועדה לפניות ציבור בכנסת.
עדי קול: התכנסנו כאן לפני הדיון כדי להסביר מה המטרה שלו, עשינו סיור קצר ואנחנו ממשיכים.
עדי קול: חבר הכנסת שמעון סולומון נמצא איתי ואני שמחה מאוד.
עדי קול: הכללים הם כאלה, אף אחד לא מדבר בלי רשות דיבור.
עדי קול: מי שמדבר בלי רשות דיבור יוצא החוצה.
עדי קול: אני מנהלת את הדיון ואני מבקשת, אני אקבע את סדר הדיון ואת סדר הדוברים ואנחנו נמשיך מפה.
עדי קול: אני רוצה לסכם בנקודות את הדברים שראינו בדרך.
עדי קול: קודם כל תודה לכל מי שהצטרף לסיור.
עדי קול: יום חם מאוד, שאלו אותי למה לא עשינו את זה בחורף, צודקים, אבל אני תוהה איך הריח של הלולים והאשפה והתברואה כולה ביחד הייתה מריחה לנו בחורף.
עדי קול: אולי פחות גרוע ממה שזה מריח עכשיו ואנחנו רק ביולי, אני מניחה שבאוגוסט הריח עוד יותר גרוע.
עדי קול: העלינו מספר נושאים במהלך הדרך, על פינוי אשפה, על פחי האשפה הצפרדעים הפתוחים, הלולים שנתקלנו בהם, הבריכה שהוקמה, יש פארק גרוטאות שהוקם באמצע שני בניינים, חשמל חשוף שראינו בחלק מהמקומות בשכונת הרצל, תאורת רחוב חסרה, ניקיון של הרחובות, נאמר לנו שהרחובות נקיים בחלקם, אני חושבת ששכונת הרצל הייתה נקייה יותר, השכונה הראשונה בעיניי לא הייתה נקייה בשום צורה.
עדי קול: רכב שרוף שנמצא ונראה כמו מפגע תברואתי.
עדי קול: כינסתי את הוועדה הזאת כדי להבין מי אחראי.
עדי קול: בכל מקום אמרו לי זה לא - - - כחברת כנסת התפקיד שלי זה לפקח על רשויות הממשלה.
עדי קול: זה אחד התפקידים, אנחנו מחוקקים ואנחנו מפקחים, אני עובדת מול רשויות הממשלה ושואלת מי אחראי ואני רוצה שאנחנו נעשה סבב של הנציגים שיגידו לי, אחת, מה הם ראו, שתיים, מה באחריותם ושלוש, מה הם עושים כדי שהשכונות האלה ייראו כמו ששכונות אמורות להיראות, כמו ששכונות מגורים של אנשים שמשלמים ארנונה אמורות להיראות.
עדי קול: כיוון שהדבר שהכי הטריד אותי כשביקרתי פה בביקור הקודם זה הלול, או פארק העופות שנמצא שם, אני אשמח להתחיל עם נציג משרד החקלאות.
עדי קול: רק אם אתם יכולים להציג שם ותפקיד לצורך הפרוטוקול.
<אמנון ענבר: אני ד"ר אמנון ענבר מהשירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.
<אמנון ענבר: אני רוצה קצת לעשות סדר בדברים שבאחריותנו ועל מה אנחנו יכולים לשלוט ומה לא.
<אמנון ענבר: בעיקרון משרד החקלאות, השירותים הווטרינריים, מערך העופות בשירותים הווטרינריים אחראי על עופות מסחריים.
<אמנון ענבר: עופות מסחריים זה אומר לולים, לולים מסחריים, שזה אלפי עופות שמיועדים למאכל, מיועדים לייצור ביצים ומוצרי עוף למיניהם.
<אמנון ענבר: זה תחום אחריות שלנו.
<אמנון ענבר: לצורך הפיקוח בשטח הזה אנחנו נעזרים בפיצוח, שזו המשטרה החקלאית, שהם עוזרים לנו לאכוף את החוקים במקומות האלה.
<אמנון ענבר: האחריות על בעלי חיים בתחומי רשות כגון פינות חי, מיני ספארי, חנויות של בעלי חיים, מקלטים לבעלי חיים, כל הדברים האלה בתוך הרשויות הם בסמכות הרשות המקומית.
<אמנון ענבר: בכל רשות מקומית אמור להיות וטרינר שהוא עובד הרשות, אבל הוא מקצועית כפוף למנהל השירותים הווטרינריים.
<אמנון ענבר: אנחנו מתערבים, במידה שאנחנו מקבלים מידע שיש ברשות מחלה השירותים הווטרינריים נכנסים עם הפיקוח שלהם, עם הרופאים שלהם, עם הפיצוח, ועושים את הפעולות הנדרשות כדי לחסל את המפגע.
<אמנון ענבר: אנחנו לא עושים פעולות אקטיביות ברצף בתוך רשויות מקומיות, כי זה לא תחום האחריות שלנו.
<אמנון ענבר: ברגע שיש הודעה או יש בידוד של מחלה, או יש איזה שהוא דיווח, אז אנחנו נכנסים.
<אמנון ענבר: רק השאלה באזור הזה - - -
עדי קול: מה עם מניעה של מחלות?
עדי קול: אם אתם רואים שזה יכול ליצור מחלות?
<אמנון ענבר: בתור מניעה של מחלות אנחנו מפיצים באופן קבוע תכניות חיסון שאנחנו ממליצים לבעלי חיים בכלל, אבל בעיקר לעופות, כי זה התחום שלנו.
<אמנון ענבר: כל הרופאים הרשותיים, יש בידיהם את המידע הזה, איזה חיסונים צריכים לתת לעופות - - -
עדי קול: אני אשאל אותך שאלה ספציפית, מה אתה יכול לעשות עם המפגע שראינו?
<אמנון ענבר: אני עוד לא עיבדתי את זה בראש בדיוק, יש כמה אפשרויות.
<אמנון ענבר: קודם כל אם העופות לא חולים אז יש לנו בעיה מבחינה וטרינרית.
<אמנון ענבר: אם העופות לא חולים אז אתה צריך למצוא דרכים אחרות כדי לחסל את המפגע.
<אמנון ענבר: אם הם חולים אז - - -
שמעון סולומון: אבל, סליחה, אתה מבין מה - - - אני לא מבין גדול, אני קצת התעסקתי בלולים, זה הכול, אבל בקלי קלות - - -
<אמנון ענבר: אני יודע.
<אמנון ענבר: אני מסביר.
<אמנון ענבר: אנחנו לא יכולים לעבוד בלי - - - הכול אצלנו עובד על צווים ועל הרשאות ועל חוקים.
<אמנון ענבר: יש חוק, תקנות מחלות בעלי חיים, יש פקודת מחלות בעלי חיים, יש - - -
עדי קול: לכן אני שואלת אם יש צו או חוק שאתה יכול להשתמש בו לצורך ה - - -
<אמנון ענבר: אז רגע, אני מסביר מה האפשרויות שעומדות בפנינו.
<אמנון ענבר: יש את החוקים שעוסקים במחלות.
<אמנון ענבר: אם העופות חולים והמחלה היא מסוכנת, אז אין בעיה בכלל, אנחנו נכנסים, משמידים ונותנים צו לניקוי וחיטוי של כל האזור.
<אמנון ענבר: אם העופות לא חולים אנחנו יכולים להפעיל את חוק צער בעלי חיים, למשל, שהוא בכלל בכיוון אחר ויכול להיות שמשרד הבריאות יכול לתת אימפקט הרבה יותר חזק, מפני שאם זה בלול כזה שנגיד מייצר ביצים ואנשים אוכלים את הביצים האלה, אז יש סיכון לאנשים.
<אמנון ענבר: אבל זה הצד של משרד הבריאות.
<אמנון ענבר: בכל מקרה תמיד זה פעולה משולבת והיא לא פשוטה מכיוון שבדרך כלל מערבים עורכי דין ויש צווים על תנאי ודברים כאלה - - -
<רמיט לרמן: זה נמצא כבר במחלקה המשפטית - - -
עדי קול: סליחה, את לא היית פה בהתחלה ואני אמרתי שמדברים רק ברשות דיבור.
עדי קול: אני מיד אתן לך רשות דיבור, אבל בדיון הזה רק כשאני נותנת רשות דיבור מדברים.
עדי קול: מיד אנחנו ניתן לך את רשות הדיבור.
שמעון סולומון: למי אתם כפופים?
שמעון סולומון: למי אתה כפוף באופן רשמי?
<אמנון ענבר: משרד החקלאות.
שמעון סולומון: לא לעירייה.
<אמנון ענבר: לא לעירייה.
עדי קול: אז השאלה היא, שוב, אנחנו נדרוש מ - - - על איך אתה יכול עם הכלים שיש לך להתמודד עם הדבר הזה - - -
<אמנון ענבר: בהחלט.
<אמנון ענבר: אני כבר דיברתי עם הרופאה הרשותית ואנחנו נמצא דרך לסדר את זה, לתקן את זה.
<אמנון ענבר: אני אעזור לה בכל דרך שאני יכול, אבל הפעילות צריכה לבוא מהרשות.
עדי קול: אנחנו פונים אלייך.
עדי קול: מה הרשות עושה כדי לתקן את זה?
עדי קול: אני הייתי פה לפני כחודש, שום שינוי בין מה שהיה לפני חודש ומה שיש עכשיו ואני יודעת שזה כבר הרבה זמן ככה.
<רמיט לרמן: כשאנחנו רואים מפגע כזה של בן אדם פרטי לבדוק במקום פרטי, אני לא יכולה לבוא לשם, לקחת את העופות וללכת.
<רמיט לרמן: זה חייב לבוא דרך ייעוץ משפטי.
שמעון סולומון: זה מקום פרטי?
עדי קול: אבל שטח ציבורי.
שמעון סולומון: אז זה ממש לא מקום פרטי.
<רמיט לרמן: זה איש פרטי בשטח ציבורי.
<רמיט לרמן: לפעמים זה לובי של בניין ולפעמים זה בחצר.
עדי קול: אנחנו לא מדברים עכשיו על מקום תיאורטי.
עדי קול: אנחנו מדברים על מקום ספציפי שנמצא בשטח ציבורי, לא בלובי, אלא בין שני בניינים שפשוט הוקם במרכז בשטח ציבורי לחלוטין.
<רמיט לרמן: נכון - - -
עדי קול: אני רוצה לשאול אותך שאלה אחת, קודם כל אני אציג את עצמי שוב, אני חברת הכנסת עדי קול וזה חבר הכנסת שמעון סולומון, הוא יכול לדבר בלי רשות דיבור, אלה הכללים בכנסת.
עדי קול: זאת ועדת כנסת, כאילו אנחנו בכנסת אבל עכשיו אנחנו כאן.
<רמיט לרמן: אבל זה חייב להיות תוקפני כזה?
עדי קול: לא, זה לא חייב להיות, זה מנסה לא להיות, אם תעני לשאלות שלי.
<רמיט לרמן: מאה אחוז, אני מנסה, אבל את לא נותנת.
עדי קול: אנחנו שואלים על מקום ספציפי שראינו עכשיו, מה נעשה לגביו ומה צריך לעשות כדי שלא יהיה - - -
<רמיט לרמן: נעשתה ביקורת במקום.
<רמיט לרמן: אין מחלות במקום, הופנה כל הטיפול למערך המשפטי של המועצה.
<רמיט לרמן: זה אומר שעשיתי דוח, העברתי אותו למחלקה המשפטית של המועצה ושם זה נמצא.
<רמיט לרמן: שלוש פעמים אני עשיתי כבר השנה, אותו דוח באותו מקום.
עדי קול: אני עוברת למשרד להגנת הסביבה ואני אעבור אחר כך למשרד הפנים, אני באמת שואלת, מה אפשר לעשות כשהרשות המקומית לא עושה את עבודתה.
<אמין ברנסי: אין ספק, אני לא קורא לזה לול, בשפה המקצועית זה לא לול, אבל אין ספק שפינת החי, אולי העופות שם מהווים מקור למטרדים סביבתיים ותברואתיים, על אחת כמה וכמה כשמדובר בריחות, מקור לדגירת זבובים, שפכים ורעשים.
<אמין ברנסי: התרנגולות בשעות הבוקר, אני מניח שהתושבים שם סובלים מרעשים.
<אמין ברנסי: אני כרגולטור, ותפקידי הוא מרכז בכיר אגרואקולוגיה, אני מטפל בעסקים של חקלאים, זה מתחבר לד"ר אמנון ענבר, והנושא הזה או המקום הזה הוא לא עסק חקלאי, אז אין לי סמכות.
<אמין ברנסי: לפי הסמכויות שהוסמכתי לפיהן - - - שנייה, את מחייבת - - -
<אמין ברנסי: ברשותך, רשות הדיבור עדיין שלי.
<אמין ברנסי: אז אין בסמכותי לערוך ביקורת בכזה מקום או לתת לו דרישות.
<אמין ברנסי: ברגע שאני עושה את זה כרגולטור אני נותן לו את הלגיטימיות להתקיים שם ואני אומר לו 'תסדיר את הקירור, תסדיר את הטיפול בזבל, תסדיר את הטיפול בפגעים' וזו לא המטרה פה.
<אמין ברנסי: צריך להוציא אותו משם משתי סיבות, אחת זה פלישה לשטח ציבורי, וזה גם לא בסמכותי, ומצד שני כל המטרדים שהוא גורם, זה לא גם ברשותי או בסמכותי לדרוש ממנו, מאיש פרטי בשטח אורבני, לפנות כזה דבר.
<אמין ברנסי: הנושא הזה מטופל, גם יטופל פה, ומקרים דומים טופלו במסגרת הרשות המקומית, הווטרינר והתברואן, זה באחריותם להוציא גידול בעלי חיים משטח אורבני לשטח ייעודי, לשטח חקלאי.
<אמין ברנסי: במשרד להגנת הסביבה לא מתנערים מטיפול או מאחריות, אם היינו מקבלים את התלונות האלו, על ריחות, רעשים, זבובים, במשרד, זה היה יכול להיות מטופל במישור אחר, לא במישור החקלאי, אלא באיכות האוויר או רעשים, יבוא לפה מישהו אחראי על רעש, ימדוד רעש, ואם הוא עובר את הסף של הרעש אז הוא עובר על החוק - - -
עדי קול: אתה אומר שזה לא אתה, אבל יש גופים במשרד שכן יכולים ואנחנו נצא מפה בקריאה לבוא ולבדוק את נושא הריחות, הזבובים, הרעש.
<אמין ברנסי: נכון.
<אמין ברנסי: אנחנו צריכים לקבל תלונה על השפכים של הלול, כי יש שם גלישה של שפכים ש - - -
עדי קול: רגע, העובדה שקיימנו כאן דיון ואתה השתתפת זה לא מספיק בשביל תלונה, כדי שאתה תעביר את זה לגורמים הרלוונטיים?
<אמין ברנסי: תעבירו לי, אני אעביר להם.
עדי קול: לא, אנחנו נעביר פרוטוקול ואנחנו נקיים את זה.
<אמין ברנסי: אז אני מעביר את זה למרכזת איכות האוויר והיא תעביר את הנושא הזה לטיפולם של אנשי המקצוע במחוז.
<אמין ברנסי: אני לא צד.
<אמין ברנסי: צר לי, אבל אני לא יכול לטפל בנושא.
<שלומית אבינח: הרכב השרוף, המפגע הזה - - -
עדי קול: ושאר המפגעים?
<אמין ברנסי: זה גם כן - - -
עדי קול: זה לא הוא, הוא לא הכתובת במשרד.
<אמין ברנסי: זה גם.
<אמין ברנסי: זה מפגע סביבתי, כי זה יכול להיות גם לכלוך וזה גם עבירה על רשות הרבים, שהוא משאיר את הזבל שלו, את הרכב השרוף לצורך העניין, ברשות הרבים.
<אמין ברנסי: זו עבירה על החוק.
עדי קול: אז קודם כל אנחנו נעביר פנייה למשרד להגנת הסביבה לגבי המפגעים שדיברנו עליהם, על הריחות, הרעשים, הזבובים, על הרכב השרוף, כדי לבקש מהגורמים הרלוונטיים לבוא ולטפל בנושא הזה.
<אמין ברנסי: אני אעביר את זה למקום.
עדי קול: אני אגיד לכם מה הקושי הגדול שלי.
עדי קול: אתם מבחינתי הגוף שאני עובדת מולו, אני לא עובדת מול רשויות מקומיות, אני עובדת מולכם, והרשות המקומית פה לא עושה את עבודתה.
עדי קול: זה באופן מובהק היא לא עושה את עבודתה.
עדי קול: מה הכלים של - - -
<קארין לוי: קודם כל זו פעם ראשונה שאני רואה את הדבר הזה, גם לא קיבלנו מעולם תלונה על זה, אבל כמו שאת רואה ומבינה מכל שאר המשרדים את הקושי לטפל בזה.
<קארין לוי: אני חושבת שזה בדיוק המקום לשמוע את תגובת הרשות המקומית ואני לא רואה איפה, מי, אם זה מהייעוץ המשפטי, אם זה מנציגות המועצה - - -
עדי קול: אני רוצה להגיד את זה לפרוטוקול - - -
<יוסי מעודה: אנחנו מדברים על הרכב השרוף.
<יוסי מעודה: הרכב השרוף הזה נשרף לפני חמישה ימים.
<יוסי מעודה: העניין הוא שדיברתי עם הבן אדם, תראי, אין לנו מקום שאנחנו יכולים לגרור רכב ולשמור אותו כמו בכל עירייה מסודרת.
<יוסי מעודה: אנחנו יישוב קטן - - -
עדי קול: אבל, יוסי - - -
<יוסי מעודה: שנייה, תני לי.
<יוסי מעודה: פניתי אליו עוד לפני שהרכב נשרף, זה היה יומיים לפני שהוא נשרף הפעם האחרונה שדיברתי איתו ואמרתי לו 'בבקשה, תפנה את הרכב'.
<יוסי מעודה: ולשמחתי, לצערו, זה נשרף.
<יוסי מעודה: דיברתי איתו, אמרתי לו 'תשמע, עכשיו הרכב שרוף, אני יכול לקחת אותו עם טרקטור בשנייה' - - -
עדי קול: אז למה אתה לא עושה את זה?
<יוסי מעודה: אל"ף, אין לי לאן לקחת אותו.
<יוסי מעודה: קודם כל אני אקח אותו משם, ב-48 השעות הקרובות הוא לא יהיה שם, את יכולה לרשום את זה - - -
<רמיט לרמן: מה עם הלולים?
<קריאה: בבאר יעקב.
<יוסי מעודה: באר יעקב?
<יוסי מעודה: וואלה, חשבתי שברמלה.
<קריאה: דווקא ברמלה אין.
<יוסי מעודה: איזה לולים?
עדי קול: אני מבקשת לענות על ה - - -
<יוסי מעודה: לא, אני לא הבנתי מה השאלה בכלל.
<יוסי מעודה: אני לא יודע על איזה לולים.
עדי קול: אנחנו עשינו סיור בשכונת רמב"ן ופגשנו שם, אני לא רוצה שנקרא לזה לול, אלא פינת חי שמישהו ייצר באמצע השכונה בין שני בניינים, בנה לעצמו.
עדי קול: יש מגרש גרוטאות שמישהו בנה ואחריו יש לול.
<יוסי מעודה: אני הבנתי פה שזה נמצא אצל היועץ המשפטי של המועצה.
עדי קול: לא, אז קבענו שזו כבר פנייה שלישית ש - - -
<יוסי מעודה: אוקיי, אני לא אחראי על היועץ המשפטי של המועצה, עם כל הכבוד.
<שלומית אבינח: למה אי אפשר מישהו מהייעוץ המשפטי לדיון?
<שלומית אבינח: זה קרוב?
<רמיט לרמן: רגע, לפני שזה מגיע לייעוץ משפטי יש הפקח של המועצה, יש את מנהל התברואה.
<יוסי מעודה: תראי, במה שנוגע לבעלי חיים יש אך ורק וטרינרית שהיא אמורה להיות אחראית על הנושאים האלה.
<יוסי מעודה: בעלי חיים - - -
<רמיט לרמן: הווטרינרית פה.
<יוסי מעודה: אני יודע.
<יוסי מעודה: אני טועה?
<יוסי מעודה: בעלי חיים, מי מטפל בזה?
<יוסי מעודה: סליחה.
<רמיט לרמן: סליחה, יש מחלקה במינהל ויש אגף פיקוח.
<רמיט לרמן: אגף הפיקוח אמור להגיע למקום ולתת לו דוח, שני דוחות, שלושה, ארבעה, שהוא יקבל את הקנס הכספי של 4,000-5,000 שקל לכיס הוא יפנה.
<רמיט לרמן: זאת הבעיה האמיתית.
<רמיט לרמן: הבעיה היא אכיפה.
<יוסי מעודה: שמענו.
עדי קול: שמענו ומתי זה ייעשה?
עדי קול: אני אומרת לך, אני הייתי פה לפני חודש ו - - -
<יוסי מעודה: נטפל.
<יוסי מעודה: הבנתי ממנה עכשיו שזה תלוי בפיקוח, יטופל.
עדי קול: איפה הייתם עד עכשיו?
עדי קול: זה לא מדובר רק על פינת חי, מאחוריו פינת גרוטאות ומאחוריו בריכה.
עדי קול: אני לא יודעת אם אתה יודע, אבל יש בריכה שבן אדם הקים לעצמו בשכונה.
<יוסי מעודה: בחצר הציבורית?
עדי קול: בחצר הציבורית.
עדי קול: היינו צריכים לבוא מהכנסת כדי ל - - -
<יוסי מעודה: אני אבדוק את זה עם הפקח של - - - הפקחית עובדת שם.
עדי קול: אני רוצה התחייבות של עד מתי יטופל.
<יוסי מעודה: מה זה?
עדי קול: שלושה - - -
<יוסי מעודה: לגבי הרכב השרוף - - -
עדי קול: 48 שעות.
עדי קול: אני מדברת על הלולים, אני מדברת על הגרוטאות ואני מדברת על הבריכה.
עדי קול: שלושה דברים בשכונת רמב"ן.
<יוסי מעודה: נעבור לשם ונטפל בזה.
<יוסי מעודה: תני לי לראות את זה, לא ראיתי.
עדי קול: אז למה לא באת איתנו לסיור?
<יוסי מעודה: היה לנו היום, נמצאים פה כל ה - - -
<יוסי מעודה: נכון, הגעתי איתה ביחד.
עדי קול: במקום לבוא איתנו לסיור.
<יוסי מעודה: הם באו איתכם לסיור?
עדי קול: לא, יכלו לבוא איתנו לסיור.
<יוסי מעודה: אז מה אני אעשה שאמרו לי להגיע לפה ב-11, אחרי שאני מסיים איתם?
עדי קול: טוב, אני מבקשת תוך שבוע ימים לדעת תשובה על מה נעשה עם שלושה הדברים האלה.
<יוסי מעודה: אוקיי.
עדי קול: בסדר גמור, תודה.
עדי קול: בבקשה, רק תעמדי ותגידי את שמך לפרוטוקול.
<סיגי-תושבת: אני סיגי, הייתי יושבת ראש ועד השכונה הזאת שלוש שנים.
<סיגי-תושבת: הגיעה לשם משטרה, פינתה אותם, היו צווי פינוי ובכל זאת זה חזר על עצמו.
<סיגי-תושבת: הבעיה לדעתי זה תרבות הדיור.
<סיגי-תושבת: ברגע שכל הדיירים שם ישלמו תרבות דיור ויפנו, רק ככה זאת הדרך להוציא את זה.
<סיגי-תושבת: אין דרך אחרת.
<סיגי-תושבת: כבר היו משטרה והכול.
<סיגי-תושבת: הם פינו והם החזירו, הם פינו והם החזירו.
<סיגי-תושבת: יש לנו פה - - -
<<קונסטנטין גרינשפון: מה פינו?
<<קונסטנטין גרינשפון: >
<סיגי-תושבת: אז כשהביאו משטרה לפה.
<סיגי-תושבת: כמובן שזה לא עזר.
<קונסטנטין גרינשפון: מה פינו?
<קונסטנטין גרינשפון: מה את מספרת?
<סיגי-תושבת: את כל הבודקה שיש לו שם.
עדי קול: תודה, שמענו.
שמעון סולומון: אני אשמח להגיע משפט.
שמעון סולומון: תראי, הפנייה של תרבות הדיור יכולה לעזור, אבל זה לא אם הם לא פנו - - - אז יש פה בעל בית, יש פה עירייה, יש פה תושבים שמשלמים ארנונה שבשורה תחתונה מה שאנחנו שומעים פה מכל הגורמים זה שזורקים את האחריות ואנשים שוכחים שיש פה אנשים, שיש פה אזרחים שאנחנו צריכים להיות להם הפה ולדאוג להם.
שמעון סולומון: מה שמעניין אותנו זה פתרון, זה לא 'זה לא באחריותי'.
שמעון סולומון: אנשים פה עובדים, לאנשים פה יש תפקידים.
שמעון סולומון: אם אני הייתי במקומך לא הייתי ישן.
שמעון סולומון: אם אני וטרינר ובתחום האחריות שלי מתקיים דבר כזה לא הייתי ישן.
שמעון סולומון: לכן תתכנסו לשלב של חשיבה של למצוא פתרון ולא להטיל אחריות אחד על השני, כי יש פה אוכלוסייה שצריכה לקבל מענה.
עדי קול: זה לא יכול להיות שאנחנו באים לכאן ואת אומרת עכשיו הפקח.
עדי קול: לא נפגשת איתו קודם - - -
<רמיט לרמן: הוא יודע מזה, תאמיני לי.
<רמיט לרמן: הפיקוח יודע מזה.
עדי קול: אני רוצה להגיד את זה לפרוטוקול, אנחנו הזמנו את ראש המועצה, הזמנו את סגנו, הזמנו את כל ראשי האגפים, הם בחרו לא להגיע לכאן.
<קריאה: ראש המועצה בחו"ל.
עדי קול: סליחה, אני הבנתי שאתם - - -
<קריאה: יש שלושה סגנים, הם כל הזמן בחו"ל.
עדי קול: אין לי שום בעיה, הוא יכול - - - ראש אגף תברואה.
עדי קול: ראש אגף תברואה נמצא כאן?
עדי קול: לכן אני רוצה לדעת למה כשמגיעה - - -
עדי קול: סליחה, זו הייתה שאלה רטורית.
עדי קול: אנחנו נמצאים כאן, מגיעים, אחראית על השלטון המקומי במשרד הפנים מגיעה ואף אחד מהרשות המקומית לא יכול להרשות לעצמו, סליחה חוץ מנציגים שהם לא רלוונטיים שהסכימו להגיע לכאן.
עדי קול: אני מעריכה את זה שאתם כאן, אני יודעת שזה לא התפקיד שלכם.
שמעון סולומון: שפ"ע יש פה?
<אבי בן אבו: אין.
<אבי בן אבו: אין אגף שפ"ע, אין מנהל אגף שפ"ע.
<מוטי פרנקו: יש לנו מנהל מחלקת ניקיון, אבי, ויש שלושה סגנים לראש המועצה.
<אבי בן אבו: אמרתם לא להפריע.
<אבי בן אבו: אתה מתפרץ.
<אבי בן אבו: אין מנהל אגף שפ"ע, אין מנהל אגף תברואה.
עדי קול: סליחה, אז אין אף אחד שאחראי על ניקיון בעירייה?
<אבי בן אבו: אין בעיר שום דבר כזה.
<קארין לוי: אני לא רוצה להיכנס לתפקיד כזה או אחר, אבל בהחלט המועצה עוברת איזה שהיא רביזיה מבחינת כל התפקידים הסטטוטוריים, מבחינת כל השדרה הניהולית, מהראש ועד אחרון העובדים.
<קארין לוי: אנחנו נכנסנו איתם עכשיו לתכנית הבראה רצינית, מעמיקה, גם לכיסוי של גירעון של המועצה וגם לבנות שדרה ניהולית בצורה נכונה במועצה האזורית.
<קארין לוי: אז יכול להיות שאין פרסונה כזאת או אחרת, זה בהחלט משהו שנכנס לתכנית העבודה בשנה הזאת.
עדי קול: השאלה, אני שואלת אותך, כאמור את הכתובת שלי, אני עובדת מולך ואני מסתובבת בבאר יעקב, וכמו שאמרתי, אני מסתובבת בעוד מקומות.
עדי קול: בחלק מהמקומות לוקחים אותי לסיורים, בחלק פחות, אני אשמח להצטרף לכל סיור שתזמי.
עדי קול: מול מי אני אמורה לעבוד, אל מי אני אמורה לפנות כדי לקבל תשובות איך גורמים לשכונה הזאת להיראות כמו ששכונה אמורה להיראות?
<קארין לוי: קודם כל לטעמי לפנות למנכ"לית המועצה והיא - - -
עדי קול: לא, השאלה שלי, את הכתובת שלי, אני צריכה - - -
<קארין לוי: אליי ואני אליה.
<קארין לוי: בהחלט.
עדי קול: בדיוק, אני פונה אלייך.
עדי קול: אני רוצה לדעת, אני פונה אלייך - - -
<קארין לוי: אנחנו נרים את הכפפה הזאת.
<שלומית אבינח: קארין, היא ידעה על הסיור, היא תיאמה - - -
<קארין לוי: אני בטח לא הדוברת, לא שלה, לא של ראש המועצה.
<קארין לוי: אין לי מושג.
<שלומית אבינח: לא, אני אומרת את זה לפרוטוקול, היה מאוד מאוד קשה לגייס את האנשים של המועצה.
<שלומית אבינח: מאוד קשה.
<שלומית אבינח: עבדנו על זה מאוד קשה.
<שלומית אבינח: אני כמנהלת הוועדה אומרת - - -
<קארין לוי: אני לא נכנסת לזה, כי זה לא מתאים.
עדי קול: את לא צריכה להסביר לנו, אני רק רוצה לדעת, אנחנו רוצים לדעת שתוך חודש ימים נקיים דיון המשך, לא נצטרך לכנס את כולם, אנחנו יכולים לקבל תשובה ולדעת שהדברים האלה נפתרו.
<קארין לוי: אני מאמינה שבתכנון וקביעה של ישיבה נכונה אצל ראש המועצה אנחנו נקבל תשובות.
<קארין לוי: לאחר שנעלה את כל הנושאים שדנו פה וייצא פרוטוקול, אני מאמינה שהוא ייתן מענה ותשובות, לכאן או לכאן, אבל לכל מה שעלה.
עדי קול: מה מבחינתך דברים שלא מקובלים בדברים שראינו?
<קארין לוי: קודם כל הלול.
<קארין לוי: מעבר לכך, באמת, אני חושבת שהשכונה, השכונות נקיות באופן יחסי.
<קריאה: אוהה, באופן יחסי.
<קארין לוי: אני באמת לא רוצה עכשיו לתת ציון- - -
שמעון סולומון: האמת את צודקת, ביחס לביקור האחרון זה - - - זה היה זוועה.
<קארין לוי: אני לא רוצה לתת ציון, לא למועצה כזאת ולא למועצה אחרת, אבל אני ממונה על למעלה מ-30 רשויות מהקצה של הרשויות באמת החלשות ביותר, אם זה יהודיות ואם זה הלא יהודיות, הערביות, עד לרשויות החזקות במחוז, שהאחרונה הכי גדולה זאת ראשון, ואני אומרת שוב, מראייה שלי אישית.
<קארין לוי: אין ספק שבכל מקום צריך לעשות ויותר, אל תשכחו שבאר יעקב זו מועצה שהתחילה כמועצה קטנה, עם 3,000 תושבים, היא התפתחה בצורה מסחררת.
<קארין לוי: אנחנו עוד מעט מגיעים מבחינת אישורים, יהיו כאן כמעט 40,000 תושבים בסוף בסוף בסוף.
<קארין לוי: זה לא כזה פשוט וזה תוך כדי הליכה, ללא מענקים, ללא סיוע ממשרדי הממשלה - - -
עדי קול: ואני מבינה שיש להם חשב מלווה.
<קארין לוי: יש כאן חשב מלווה צמוד - - -
עדי קול: חשב מלווה זה אומר שיש לכם יכולת לפקח הרבה יותר.
<קארין לוי: ללא ספק.
<קארין לוי: בגלל זה אמרתי שאנחנו נרים את הכפפה ביחד.
<קארין לוי: אנחנו כן נעשה פה - - - ייצא מפה פרוטוקול, כן נעשה ישיבה משותפת, עוד חודש, עוד חודשיים, עם ראש המועצה וצוות ה - - -
עדי קול: לא עוד חודש, עוד חודשיים - - -
<קארין לוי: עוד חודש.
עדי קול: לא, אני רוצה לדעת שבעוד חודש אני מקבלת תשובה.
עדי קול: אני רוצה לדעת מה נעשה כאן.
<קארין לוי: שוב, זו תשובה שצריכה לתת לך המועצה, אוקיי?
עדי קול: נכון, אבל כיוון שהמועצה לא נותנת לי את התשובה אני פונה אלייך ואני אומרת, אני רוצה תשובה תוך חודש לדעת מה נעשה בשכונה הזאת.
עדי קול: זה מה שאני יכולה לעשות.
עדי קול: שוב, אני מזכירה, התפקיד שלי זה לעבוד מול רשויות הממשלה ולהגיד 'אתם, תפקידכם לפקח על מה שקורה כאן.
עדי קול: מה עשיתם בפיקוח הזה?
עדי קול: ' ואני רוצה תוך חודש לדעת מה נעשה פה.
<קארין לוי: מקובל.
עדי קול: מקובל?
עדי קול: אני רוצה לתת הזדמנות לתושבים לדבר.
עדי קול: אנחנו נעשה את זה בסבב.
עדי קול: ולעמידר ומשרד השיכון.
עדי קול: סליחה, נציג משרד השיכון.
<אורי בר חיים: שמי אורי בר חיים, אני מנהל אגף נכסים וחברות.
<אורי בר חיים: נכסים זה כל הדיור הציבורי בעצם וחברות זה החברות המאכלסות, ביניהן זה עמידר, עמיגור וקיימות חברות נוספות, כשהתפקיד המרכזי הוא לפקח ולבקר אחרי פעולות החברות המאכלסות שמבצעות את תפקידן בצד התחזוקה של הנכסים בעיקר .
<אורי בר חיים: יש גם יוזמה יחסית חדשה שאנחנו בוחנים אותה, בתחום של ההתחדשות העירונית, וגם לזה עמידר נכנסת, היא כבר מבצעת את זה בעיר לוד.
<אורי בר חיים: זה באופן כללי.
<אורי בר חיים: לגבי באר יעקב, מדובר ב-65 יחידות דיור שיש לעמידר כאן, שהיא מנהלת, מתוכן כ-12 יחידות דיור בתהליך של מכר בהתאם לחוק הדיור הציבורי, שמדבר על מכירה של דירות ורכישה בכספים.
<אורי בר חיים: הדירות האלה, 65 יחידות הדיור, מתרכזות בשלושה רחובות מרכזיים שעברנו דרכם.