GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תומר שמואל: זה מאד לא פשוט להוכיח שבאמת יש פה ספסרות.
<תומר שמואל: המשטרה גם לא עוזרת לך והיא אומרת לך – אין עניין לציבור.
עדי קול: טוב, אמרנו שלא ניכנס לנושא הזה, כי זה לא המהות.
<אסף ריבקין: אני מקווה שיעסקו בנושא הזה בדיון שיתקיים, שיהיו פה אנשי משטרה.
<אסף ריבקין: מבחינת אוהדים, אני כמובן חוזר על המשפט שאין משחק בלי אוהדים.
עדי קול: אז אל.
עדי קול: שאלתי אם יש למישהו להגיד משהו שלא נאמר עדיין.
<אסף ריבקין: זה מה שאמרתי, העניין של הספסרות.
<אסף ריבקין: ואמרתי שוב, אין משחק בלי אוהדים.
<אסף ריבקין: זה מה שרציתי להגיד.
עדי קול: בבקשה לא דברים שכבר נאמרו, כי אנחנו רוצים להתקדם.
<אורי רייזר: אוקיי, אני אורי מעמותת האדומים.
<אורי רייזר: יש לי כמה דברים להגיד בקצרה.
<אורי רייזר: אני לא אחזור על מה שנאמר, אבל אמרו כאן אורן חסון ויורם באומן על ההחלטות שהתקבלו.
<אורי רייזר: ההחלטות התקבלו לא בעצה אחת עם האוהדים.
<אורי רייזר: הם הזמינו את האוהדים לדיון אחרי שההחלטות כבר התקבלו.
<אורי רייזר: וההחלטות שהתקבלו - לפני שהם שמעו בכלל את האוהדים – לא מקובלות על האוהדים.
<אורי רייזר: זה דבר ראשון.
<אורי רייזר: דבר שני, כרטיסי נוער.
<אורי רייזר: נאמר כאן להגיש תלונות.
<אורי רייזר: נראה לי קצת תלוש מהמציאות, כי מי שהולך לכדורגל שנים על גבי שנים, יודע שאין כרטיסי נוער בקופות.
<אורי רייזר: אם תבקשו ואם מישהו כאן ירים את הדגל הזה ויגיש תלונות – יהיו אינסוף תלונות כי אין כרטיסי נוער.
<אורי רייזר: זה לא קיים.
<אורי רייזר: אין.
<אורי רייזר: מי שהולך לא יכול להשיג.
<אורי רייזר: זה כן נכון.
עדי קול: אדוני, אני מבקשת, אתה אומר אין מה להגיש תלונות, יהיו הרבה תלונות – אז שיהיו המון תלונות ואז יהיה פתרון.
עדי קול: אני לא מבינה למה אתם לא מתלוננים.
עדי קול: זה מה שאני קוראת לכם:
עדי קול: תגישו תלונה להתאחדות על העדר כרטיסי נוער.
<אורי רייזר: ועוד דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אני לא יודע אם זה נאמר או לא כי טיפ טיפה איחרתי, אני מתנצל.
<אורי רייזר: המתווה שנקבע על ידי המינהלת – לא מקובל על האוהדים והאוהדים יפעלו נגד המתווה הזה וכל עוד הוא יישאר בכל מיני טענות שמחכים להסברים מההגבלים העסקיים, לנו זה לא משנה.
<אורי רייזר: אנחנו עומדים על שלנו.
<אורי רייזר: אנחנו לא מקבלים את המתווה הזה ואנחנו פשוט נחרים את המשחקים.
<אורי רייזר: אנחנו לא נגיע למשחקים.
<אורי רייזר: זה הכל.
<אורי רייזר: תודה רבה.
עדי קול: עוד מישהו לפני שאנחנו מסכמים?
<דני צור: כן, אני מהפועל קטמון.
<דני צור: כמוך, אני גם כן בעל הקבוצה, אחד מכ-330.
<דני צור: אני רוצה להגיד משהו על מחירי המינימום של 50 שקלים.
<דני צור: על פי תקנון ההתאחדות, כמו שנקבע בשנת 2012 – בגלל המחיר הזה אין מחיר נוער וזה לא יעלה על הדעת.
<דני צור: אם באים עם משפחה וישלמו 200 שקלים כדי להיכנס, זה לא יעלה על הדעת.
<דני צור: וזה גם כן סוג של עניין לממונה על ההגבלים.
<קריאה: זה לא מחיר מינימום.
<דני צור: בתקנון שלכם אם המחיר הוא 50 שקלים - - -
<קריאה: אין חובה לעשות נוער-חייל.
<קריאה: אתה לא אומר את זה נכון.
<דני צור: בשנה שעברה, במשחק של הקבוצה של מר שיימן, הוא לא רצה למכור בשביל הנוער.
<דני צור: אמרנו לו – אם אין אנחנו לא נכנסים ואז הוא נכנע.
<דני צור: יש עוד נקודה אחת שלא עלתה פה ואני מציע לכולם לחשוב על זה: המחירים לנשים.
<דני צור: על פי החוק ועל פי הפסיקה, אין לקבוע מחיר בשונה לנשים באותה קטגוריה.
<דני צור: זאת אומרת – בוגר ובוגרת – זה אותו מחיר.
<דני צור: אם מישהו עושה משהו שהוא שונה – הוא נחשף ל - - -
<אלי טביב: אם אני רוצה להכניס - - -
<דני צור: מר טביב, יש - - -
עדי קול: דני, אני עוצרת אותך כי גם היועצת המשפטית אומרת שזה לא נכון וגם בעלים של קבוצות.
<דני צור: יש פסק דין של בית המשפט העליון לגבי בעל מועדון לילה - - -
<ורד קירו-זילברמן: בסדר, זה נבחן לגבי מועדונים ולגבי משהו מאד ספציפי.
<ורד קירו-זילברמן: זה לא נבחן לגבי כרטיסי כדורגל - - -
<דני צור: לא, לא - - -
<מרדכי ברונשטיין: סליחה, אתה אומר פה דברים לא מדויקים משפטים.
עדי קול: נכון, היועצת המשפטית אמרה שזה לא מדויק.
<מרדכי ברונשטיין: אבל הוגשה תביעה ייצוגית בעניין הזה, היא אמנם נמחקה בסוף בהסכמה, אבל יש פה טענות משפטיות כבדות משקל.
<מרדכי ברונשטיין: כיום חוק איסור אפליה במקומות ציבוריים לא מכסה את עניין הכדורגל, ויש פה קבוצה לחשיפה שמקלה על נשים, יש פה חשיפה לקבוצה כזאת, וזה דבר שצריך לתת עליו את הדעת, כי המינהלת בדעה שכן צריך לאפשר הוזלת מחירים לנשים.
עדי קול: אני חושבת שנשים צריכות להיכנס חינם, כמו שהיה בזמנו בבית"ר.
עדי קול: זה נראה לי הגיוני.
<אלי טביב: נכון.
עדי קול: אתם לא רוצים שנבוא?
עדי קול: טוב, אני עוצרת כאן את הדיון ואני רוצה לסכם.
עדי קול: קודם כל אני מתנצלת בפני האוהד שביקש, שאמר שנצא מפה עם תוצאה פרקטית.
עדי קול: אנחנו לא נצא מפה עם תוצאה פרקטית קודם כל, כי הגורמים המשמעותיים לדיאלוג הזה זה בעלי הקבוצות שלא נמצאים כאן ברובם.
<תום קובצ'י: גם ההחלטה לקיים דיאלוג זו החלטה פרקטית.
עדי קול: זאת ההחלטה שלי.
עדי קול: עכשיו אני מסכמת ודי.
עדי קול: אז קודם כל דבר ראשון שאני רוצה, אני רוצה לבקש, לבקש ואפילו לדרוש את שיתוף האוהדים בתוך התהליך הזה.
עדי קול: לא הלכתי למשחק כדורגל ופגשתי שלושה אוהדים ושאלתי אותם מה הם חושבים והם אמרו לי שזה בסדר, זה לא נקרא שיתוף ציבור אמיתי.
עדי קול: יש פה כמה קבוצות בולטות - - -
<קריאה: זה התקיים ויתקיים.
<קריאה: רק לצערנו חלק גדול לא הגיע.
<קריאה: חלק הגיע, אבל חלק החרים את אותה ישיבה ולא הסכים להגיע לאותה ישיבה.
<תום קובצ'י: הזמנתם יום לפני.
<רפאל קבסה: כשמודיעים 48 שעות או 24 שעות לפני זה קצת קשה לאנשים שעובדים במשרה מלאה להגיע.
<רפאל קבסה: והדיון הזה נקבע שבוע מראש ובגלל זה יכולנו לקחת יום חופש ולהגיע לפה.
עדי קול: חברים, חברים, בבקשה.
עדי קול: אני מבקשת מכם, אני באמצע הסיכום שלי ואתם מנהלים דיאלוג אחד עם השני.
עדי קול: זה דיאלוג, דרך אגב.
עדי קול: אם תהית מה זה דיאלוג, זה דיאלוג, מה שאתם עושים תוך כדי שאני מדברת, וזה אני חושבת שצריך להיות כל הזמן עם האוהדים.
<קריאה: מטרות הישיבה הושגו.
עדי קול: אז קודם כל אני קוראת לכם ודורשת גם מבעלי הקבוצות וגם מהמינהלת לשתף את האוהדים ולקיים דיאלוג רצוף איתם.
עדי קול: דבר שני, אנחנו נקיים דיון המשך בנושא שיטור, אבטחה, ספסרות בוועדה, ברגע שהמושב יחזור והכנסת תתכנס.
עדי קול: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אנחנו כינסנו פה דיון חירום בפגרה.
עדי קול: אתם רואים שהכנסת לא עובדת היום, זה היה חשוב לנו לעשות את זה מהר ולעשות את זה למרות שלא נמצאים פה האנשים.
עדי קול: אני פונה לבעלי הקבוצות ואני באמת מעומק ליבי מבקשת שתעשו את הצעד הזה ותורידו את המחירים.
עדי קול: אני חושבת שהמחירים שנקבעו, שהוסכמו על ידיכם בסך 90 שקלים או 80 שקלים הם לא הוגנים, הם לא הולמים, הם בעיני לא שפויים גם, כשמדובר במשפחה וביותר מאדם אחד, ואני מבקשת מכם ללכת בעקבות מכבי נתניה ולעשות את הצעד החד צדדי הזה של הורדת המחירים.
עדי קול: תורידו את המחירים אצלכם, זה יוריד את המחירים גם בקבוצות אחרות, יבואו אחריכם אנשים נוספים וזאת תהיה הדרך.
עדי קול: אנחנו נעשה ישיבת מעקב שתהיה באמצע נובמבר.
עדי קול: אני חושבת שזה מספיק זמן עבור הרשות להגבלים עסקיים לבדוק את הנושא ולתת תשובה מדויקת ואמיתית ואני רוצה לשמוע את התשובה הזאת.
עדי קול: אני גם אפנה באופן אישי מטעמי לממונה, לבקש ממנו לזרז את התהליכים ולתת את התשובה ולהגיש את התשובה גם אלינו.
עדי קול: אני מתנצלת שלא הגענו פה לתוצאה שרציתם.
עדי קול: רציתם לצאת עם החלטה של מחיר מסוים.
עדי קול: זה ייקח יותר זמן, זה יותר מורכב ממה שאתם חושבים, אבל אני מקווה שלפחות הצלחנו לעשות את הסיפתח לשיחה הזאת, לדיאלוג הזה.
עדי קול: אלי, אני אומרת את זה לך, אני מקווה ששמעת אותם.
<אלי טביב: כן, הקשבתי.
עדי קול: הקשבת ושמעת.
עדי קול: האוהדים אומרים ואני מצטרפת לאמירה שלהם – המחירים עדיין גבוהים לנו מדי.
עדי קול: אנחנו רוצים לבוא לכדורגל, אנחנו רוצים להיות שם.
עדי קול: זה עדיין גבוה לנו מדי.
עדי קול: אז אני מבקשת גם לשקול את האפשרויות לגבי משחקי החוץ.
עדי קול: תודה רבה לכולם, אנחנו נתכנס פה שוב.
עדי קול: שלום לכולם, צהרים טובים, אני שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.
עדי קול: שמחה זאת אולי אמירה קצת מוגזמת, כי כשקוראים מה נעשה בנושא של הר הזבל מאז הפגישה הקודמת שלנו עד עכשיו, אני פחות שמחה.
עדי קול: אני חושבת שהתכנסנו בחודש יוני האחרון בוועדה לפניות הציבור, יצאנו עם החלטה מאוד ברורה בוועדה הזאת, שיתקיים סקר בעירה, שימומן 50% על ידי עיריית פתח תקווה ו-50% על ידי רשות מקרקעי ישראל, ומאז לא קרה דבר, דבר מהדברים שנאמרו לא קרה.
עדי קול: קודם כל אני חושבת שזאת פגיעה בסמכותה ובמרותה של הכנסת, אבל גם איזושהי הבטחה שהבטחתכם ולא קיימתם לתושבים שלכם.
עדי קול: לפני שהבטחתכם לי, הבטחתכם לתושבי פתח תקווה לטפל בנושא הזה.
עדי קול: אני מבינה שעכשיו ברגעים אלה ממש יש בעירה בהר הזבל והמשאיות בדרכן לשם.
<שלמה בנימין: מי סיפר את זה?
<שלמה בנימין: מי אמר את השטויות האלה?
<ארתור פרנק: זה מה שדיווחו לנו.
<שלמה בנימין: דיווחו לכם?
<שלמה בנימין: אני שם עושה פעולה יזומה, אין שם שום שריפה, לא היתה שריפה שישה חודשים.
<אהוד שטיין: נכון, יש לי פה תמונות מיום רביעי כדי להראות לכם איך זה נראה.
<שלמה בנימין: איזו שריפה, מי סיפר לכם?
<אהוד שטיין: בצהרים הייתי במקום.
<ארתור פרנק: אנשים מתלוננים.
<שלמה בנימין: מתלוננים על מה?
<ארתור פרנק: שיש שם ריחות ויש עשן.
<שלמה בנימין: אתה אמרת עכשיו מילה שונה ממה שחברת הכנסת אמרה.
<שלמה בנימין: היא אמרה שאנשים מתלוננים שיש ריחות?
<ארתור פרנק: במקביל.
עדי קול: לפני שנתחיל להגיד כן היה, לא היה, מה היה, אמרנו שבסוף יוני היתה החלטה מאוד מאוד ברורה לבצע סקר בעירה.
עדי קול: הוחלט מי יממן אותו, ותוך חודשיים, שלושה אמורה היתה להתקבל תשובה.
עדי קול: חיכינו מספר חודשים, אפילו יותר, ואני רוצה לדעת מה קרה, כי למיטב ידיעתי, הדברים שהובטחו לי לא התקיימו.
עדי קול: מי יכול לענות?
<אהוד שטיין: בשם עיריית פתח תקווה.
<אהוד שטיין: מיד כשירדנו מירושלים לפתח תקווה, פנינו לרשות מקרקעי ישראל כדי להסביר, כי התחייבנו כאן שנממן 50%.
<אהוד שטיין: בחרנו בחברת ייעוץ עם הצעת מחיר, אחרי שעשינו את הבדיקה המקצועית, אבל עד היום לא קיבלנו את האישור של רשות מקרקעי ישראל למימון המשותף.
עדי קול: קיבלתם איזושהי תשובה מהם?
<אהוד שטיין: שזה בבדיקה.
<עמיר גילת: יש אישור ל-50%, אין החלטה איך עושים את ההתקשרות, האם הם משלמים ואנחנו מחזירים, האם אנחנו משלמים.
<עמיר גילת: זה עומד במקום הכי קטן, במקום הכי קטן זה תקוע.
עדי קול: תסלח לי, אבל אנחנו אחרי חצי שנה.
<עמיר גילת: אם זה היה בוער, אני יכול להגיד לך שזה היה מתקדם הרבה יותר מהר.
עדי קול: ידעתם שיש דיון נוסף ושאתם צריכים לבוא לכאן עם תשובות, זה לא עזר לכם למצוא פתרון?
<עמיר גילת: זה לא רלוונטי, אני אומר שזה במקום הכי קטן, לא למצוא את הפתרון הנקודתי הקטן הזה.
<עמיר גילת: הוא ייפתר.
<עמיר גילת: לדעתי בימים הקרובים הוא ייפתר.
<עמיר גילת: העניין הוא שהתושבים מתלוננים, וזה לא לגבי המקום הזה.
<עמיר גילת: לא משם יוצא עשן, לא משם יוצאים ריחות.
<עמיר גילת: אני הייתי שם ביום רביעי, המקום בכלל לא כמו שמתארים כרגע.
<עמיר גילת: אני יכול להראות לכם תמונות ממה שנעשה כרגע.
<עמיר גילת: המקום סגור לגמרי, אין שום סכנה שמחר יקרה משהו, אבל אנחנו צריכים לעשות את הסקר.
<קריאה: סליחה, איפה אתה גר?
<עמיר גילת: מה זה רלוונטי בכלל איפה אני גר?
<לירון פדר: בטח שזה רלוונטי, כי אני סובל.
<עמיר גילת: אתה לא סובל מזה, יכול להיות שאתה סובל מהמטמנה של עיריית פתח תקווה.
<לירון פדר: אנחנו רואים בעיניים שלנו שריפות, אנחנו רואים בעיניים שלנו עשן יוצא מהמקום, אז איפה אני צריך להתחיל לחפש?
<לירון פדר: זה התפקיד שלי?
עדי קול: אני מבינה שאתה אומר שאתם יכולים לפתור את בעיית התשלום בימים הקרובים, רק שאתה אומר שאין סיבה - -
<עמיר גילת: - - לפאניקה, זה מה שאני אומר.
עדי קול: קודם כל, סיבה לפאניקה זה בעיני המתבונן, ואני חושבת שמי שחי שם סובל ומרגיש את זה, זכותו להגיד מה הוא מרגיש.
עדי קול: במשך חצי שנה לא אמרתם "אין שם דבר".
<עמיר גילת: אני אתקן אותך, שנה, כי זה התחיל לבעור בספטמבר ואנחנו כבר יותר משנה אחרי.
עדי קול: נכון, חלפה חצי שנה מאז היתה לנו כאן פגישה.
עדי קול: שוב, שנה שלמה, ומה התשובה שלך כרגע עבורם?
עדי קול: יהיה סקר בעירה לא יהיה?
<עמיר גילת: יהיה סקר בעירות, אחרי סקר הבעירות, אם תהיה תשובה מה הפעולה שצריכים לעשות, אז אנחנו נשב ונראה מה אנחנו עושים, האם אנחנו או העירייה ואז נמשיך הלאה בנושא הזה.
<עמיר גילת: קודם כל יהיה סקר בעירה.
עדי קול: אני צריכה התחייבות שלכם מתי יתקיים סקר הבעירות הזה.
<עמיר גילת: מכיוון שהאישורים האלה לא תלויים רק בי, אני מבטיח לקדם את זה כמה שיותר.
עדי קול: אבל את זה הבטחת לי גם בדיון הקודם ביוני.
<עמיר גילת: לא, לא הייתי פה.
<עמיר גילת: לא הבטחתי לך כי לא הייתי פה, אבל אני מבטיח להעלות את רמת הניג'וס בתוך המשרד.
<עמיר גילת: אני רציני, לגמרי רציני.
עדי קול: אל מי אפשר לפנות שהוא מעליך?
<עמיר גילת: ישראל סקופ.
<יעל דוד: ההר הזה לא בוער פעם בשבוע, הוא גם לא בוער פעם בשעתיים.
<יעל דוד: כשהוא בוער, אנחנו מאוד מאוד סובלים, וזו עובדה שהוא בער בעבר, ואני מרשה לעצמי גם להגיד שהוא יבער בעתיד, אם לא ייעשה דבר.
<יעל דוד: גם זו בעיניי עובדה.
<יעל דוד: זה לא עניין של פאניקה, כי כשזה יקרה, זה יקרה, אנחנו לא יודעים מתי.
<יעל דוד: היה לנו שיתוף פעולה עם עיריית פתח תקווה, ובאמת ביקשו מהמינהל אישורים להיכנס.
<יעל דוד: יושבים פה החבר'ה שהיו אחראים והתערבו בעבר ועשו פעולות לא רק לכיבוי, אלא גם למניעה, אבל חייבים פה איזשהו טיפול כירורגי בהר הזה, איזושהי תכנית שיקום שתידרש.
<יעל דוד: יכול להיות שסקר בעירות צריך להיות ההתחלה שלה, הפתיחה שלה, אבל כל זמן שזה לעשות סקר ואז לראות מה הלאה - אנחנו התושבים מרגישים לא מוגנים, ועובדה שלא נעשה.
עדי קול: לפני שלושה חודשים נאמר לנו שיהיה סקר ואז נראה מה הלאה.
עדי קול: המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.
<גדעון מזור: כמו שגם נציג פתח תקוה ציין, אנחנו בסך הכול מלווים את הנושא.
<גדעון מזור: הם בחרו את החברה, וזה היה בתיאום אתנו ואנחנו גם נמשיך ללוות אותו.
<גדעון מזור: ברגע שיהיה המימון וייעשה הסקר, נלווה אותו מקצועית, כולל המסקנות.
עדי קול: המימון עליו דובר היה עלות של הסקר, אמרו שיתחלקו 50%-50%, השאלה מה יקרה אחרי הסקר.
עדי קול: אתם יודעים מי הגוף שאמור לשלם עבור התהליך שצריך לעשות שם?
<גדעון מזור: זה לא המשרד מן הסתם, אבל אני מניח שאחרי הסקר גם יהיה אומדן של עלות הפעולות, ואני מניח שגם אז יהיה להם הרבה יותר קל לקבל את ההחלטות לגבי זה.
<דותן לוי: גם אם הסקר יגיד שיש בעירה וגם אם הוא יגיד שאין בעירה, ההר הזה מצריך שיקום, זאת עובדה ידועה.
עדי קול: נכון, השאלה איזה.
<דותן לוי: נכון, המינהל מתעלם.
<דותן לוי: אם זאת היתה פלישה, המינהל תוך רגע היה בא לשם, מוציא את הפולשים וגם מחייב אותם בדמי שימוש, אבל כשזה בריאות התושבים, זה פחות מעניין – ולכן אנחנו פה – ומקבלים תשובות שלא מכבדות אף אחד.
עדי קול: גם אני מרגישה כך לגבי התשובות, את אותה שיחה שאנחנו מקיימים עכשיו, קיימנו בדיון הקודם.
עדי קול: נתנו הפסקה וזמן, כולם החליטו שהם יממנו את זה, ואני לא מצליחה להבין למה לא נעשה סקר הבעירה.
<עמיר גילת: הסברתי.
עדי קול: כנראה לא הסברת מספיק טוב.
<עמיר גילת: ההסבר מאוד פשוט, והוא לא מספק, אני לא אתחבא מאחורי זה שעדיין לא הגענו להחלטה הזאת.
<עמיר גילת: זה לא נעשה, זה צריך להיעשות, אבל יש פה טעות קריטית.
<עמיר גילת: אני רואה פה ארבעה אנשים שחושבים, שמנהל מקרקעי ישראל ניהל שם מטמנה.
<עמיר גילת: זה מעולם לא קרה, היה שם פולש, הפולש יצא משם בשנת 1988, אחרי שהטמין שם פסולת בכמות מסוימת.
<דותן לוי: אבל אחריותכם לטפל בפולש.
<עמיר גילת: אדוני, תשמע מה אני אומר, אני אסביר הכול.
<עמיר גילת: הפולש הזה הוצא על ידי המינהל בשנת 1988 בפסק דין.
<עמיר גילת: המינהל שיקם באמצעות קק"ל את המקום.
<עמיר גילת: אחרי זה – נאמר פה גם בפרוטוקול הקודם – שהעירייה הטמינה על השיקום וסגרה את זה.
<אהוד שטיין: עמיר, לא ממש העירייה הטמינה.
<עמיר גילת: עזוב, אני לא רוצה להיכנס לוויכוחים האלה.
<עמיר גילת: בסופו של דבר, המינהל מעולם לא הכניס לשם גרם של פסולת, את זה יגידו לכם אנשי הגנת הסביבה, המזהם הוא המשלם.
<עמיר גילת: אנחנו לא עשינו שם שום פעולה של יצירת הר הפסולת הזה, זה לא שנתנו הרשאה למישהו, הכול זה עניין לא חוקי שנעשה שם.
<עמיר גילת: מי שעשה את זה, אנחנו לא יכולים לפנות אליו היום, הוא לא קיים.
<קריאה: אתם בעל המקרקעין.
<עמיר גילת: אנחנו בעלי המקרקעין.
<עמיר גילת: לא יהיו פה מטמנות במדינה, אם בעלי המקרקעין גם יהיו אחראים אחר כך לכל מה שקורה.
<דותן לוי: שבעלי המקרקעין יתבעו את האחראים.
<דותן לוי: הרי הפיקוח הוא שלכם, אתם הייתם אמורים לפקח, ברגע שמישהו הטמין שם.
<עמיר גילת: לא, זה אתה החלטת שאנחנו אחראים על פיקוח, וזה לא נכון לחלוטין.
<עמיר גילת: מה שכן, עוד לפני שהתחילו הבעירות, הפעולה הראשונה שנעשתה שם היתה התפיסה של הטרקטור עם מי שביצע את כל ההריסה.
<עמיר גילת: הטרקטור נעצר, באיזשהו שלב המשטרה שחררה.
<עמיר גילת: אנחנו לא תופסים טרקטורים.
<עמיר גילת: באותו רגע שאותו אדם לא יכול היה יותר להיכנס והעירייה נכנסים לעשות את הפעולות שלהם, העסק הזה נעצר.
<עמיר גילת: היום אין שם חפירות, אין דבר שילבה את זה.
עדי קול: אחת - בהנחה שנצליח לגרום לכם להסכים לשלם על סקר הבעירה, אחר כך אנחנו גם צריכים להחליט מי יממן את השיקום שיידרש ואיך הוא אמור להיות.
<עמיר גילת: אני כבר לא יודע אם פה אפשר יהיה להחליט על זה, ממש לא.
עדי קול: אז איפה?
<עמיר גילת: כמו שברתמים – שזה אירוע בסדר גודל אולי פי 20 – המינהל בפנים ויש החלטת ממשלה שתקצבה את זה יחד עם המשרד להגנת הסביבה, פה נצטרך להגיע לאותו גודל, כשסדר הגודל הוא הרבה יותר קטן.
<עמיר גילת: אני משוכנע ששם הפעולות יהיו עשירית, אם לא פחות.
<עמיר גילת: יימצא לזה התקציב, אני בטוח שיימצא התקציב.
<עמיר גילת: מדינת ישראל תמצא תקציב.
עדי קול: שהיא תרצה למצוא את התקציב.
<עמיר גילת: היא תרצה.
עדי קול: מה אני צריכה לעשות כדי שבשבוע הבא תתקבל החלטה על מימון סקר הבעירה?
עדי קול: אתה רוצה שנזמן את כולכם לישיבה נוספת?
עדי קול: אתם אוהבים לנסוע לירושלים באמצע יום עבודה?
<לירון פדר: אנחנו לא.
<עמיר גילת: לא חייבים, אנחנו נטפל בדברים.
עדי קול: לא טיפלתם.
<עמיר גילת: קודם כל זה לא נכון, עובדה שההר לא בוער, עובדה שמצאנו את מי שעשה את זה.
עדי קול: אני אקרא לך מהפרוטוקול את הדברים שהתחייבתם להם בדיון הקודם.
<עמיר גילת: הסברתי פה.
<שלמה בנימין: עמיר, זה בסדר שנזמין את האדם שזכה בסקר הבעירה – אם אינני טועה זה 100,000.
<שלמה בנימין: הוא ייתן שתי חשבוניות, חשבונית אחת למינהל, חשבונית אחת לעיריית פתח תקווה, ואם זה בסדר הוא ייצא לעבוד מחרתיים.
<קריאה: - - -שהוא לא רוצה.
<שלמה בנימין: מי לא רוצה?
<שלמה בנימין: הוא לא רוצה?
<שלמה בנימין: למה, מה זה מפריע לו לפצל את החשבונית?
<אהוד שטיין: יש לו ניסיון - - -
<קריאה: יש לו ניסיון לא טוב אתנו?
<אהוד שטיין: אני לא יודע אם לא טוב, אני לא רוצה להגיד לא טוב, אבל אני לא חושב שזה צריך לעניין את הוועדה לפניות הציבור.
<שלמה בנימין: אני לא חושב שזה דבר שצריך למנוע מלבצע את הסקר הזה.
<אהוד שטיין: עיריית פתח תקווה, מבחינתנו אפשר היה כבר לפני כמה חודשים "לשים" את ה-50%.
<שלמה בנימין: אנחנו הבאנו את התקציב.
<אהוד שטיין: כ-100,000 שקל.
<שלמה בנימין: פלוס מע"מ.
<אהוד שטיין: השיקום עצמו, להערכתנו מלפני הרבה שנים, כ-20 מיליון שקל.
<זוהר שקלים: העירייה יכולה לשלם כרגע את סקר הבעירות ואחר כך להתקזז עם רמ"י?
<אהוד שטיין: זה יכול להיות גם הפוך.
<עמיר גילת: עקרונית זה יכול להיות הפוך, ויכול להיות הפוך והפוך, ומעשית אף אחד לא רוצה לעשות את זה.
<זוהר שקלים: אם בעירייה הכסף זמין - - -
עדי קול: אני רוצה שבשבוע הבא נצא לדרך עם סקר הבעירות.
עדי קול: אני רוצה לדעת מה אני צריכה לעשות כדי שזה יקרה בשבוע הבא.
<עמיר גילת: אין לי תשובה להגיד לך, אני מפה אצא וארים את הטלפון לאדם הנכון.
<קריאה: אולי תעשה את זה עכשיו?
עדי קול: כן, אולי תעשה את זה עכשיו ותחזור ותגיד לנו מה הוא אמר?
<עמיר גילת: שנייה אני יוצא.
עדי קול: [הישיבה נפסקה בשעה 12:25 ונתחדשה בשעה 12:29]
<עמיר גילת: אנחנו נעלה לחשבות את הדרישה לתקציב.
<עמיר גילת: אנחנו נצטרך לקבל אישור, התקציב בסופו של דבר מגיע מהחשב הכללי.
<עמיר גילת: התהליך ייקח זמן.
עדי קול: אבל יש כבר אישור רשמי שקיבלנו.
<עמיר גילת: איזה אישור את רואה?
עדי קול: יועץ מנכ"ל רמ"י, רשות מקרקעי ישראל תממן 50% מעלות הסקר.
<עמיר גילת: זה יהיה הרבה יותר פשוט, אבל בסופו של דבר את ה-50,000 שקל - - -
<שלומית אבינח: אבל יש כבר אישור של רמ"י, זה כבר עבר אצלכם.
<עמיר גילת: ההתקשרות עם הקבלן זו התקשרות שצריכה אישור חשבי, זה הכול, וזה תהליך שלוקח זמן.
עדי קול: עד עכשיו לא העברתם לאישור חשב?
<עמיר גילת: לא.
עדי קול: אז מתי כן תעשה את זה?
<עמיר גילת: מחר.
עדי קול: כמה זמן לוקח אישור חשב?
<עמיר גילת: יש מקרים שזה מידי ויש מקרים ששמים לנו מקלות בגלגלים.
<עמיר גילת: לפעמים ענייני המדינה לא מעניינים את החשבות.
עדי קול: אני הולכת לקבוע דיון נוסף, מה לעשות?
עדי קול: אחרת אני לא רואה שום סיבה שהוא יחזור עם תשובה שונה מזו שענה לי עכשיו.
<אהוד שטיין: או שתוך שבועיים, עד ה-15 בנובמבר, אנחנו מדווחים לך סטטוס.
<שלומית אבינח: לא, עד שבוע הבא, לא עוד שבועיים.
<אהוד שטיין: אני יכול לדווח בשבוע הבא, אבל יש מוסדות שהפרוצדורה יותר איטית.
<עמיר גילת: צריך להבין שזאת לא פרוצדורה של עסק פרטי, בכסף הציבורי זה לא עובד ככה.
עדי קול: אנחנו נקבע דיון לשבוע של ה-15 בנובמבר, אבל אם לפני כן תגידו שמשהו התקדם, נבטל את הדיון.
עדי קול: עוד שבועיים יתקיים דיון, ואני מקווה לפני זה לשמוע שהסקר יצא לדרך.
<שלומית אבינח: תהיה בקשר עם הוועדה.
עדי קול: אני מצטערת שאנחנו מביאים אתכם לכאן פעם שנייה ללא תוצאות.
<מוחמד נאטור: יש נחיצות של נוכחות הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה?
עדי קול: יש שבועיים לביצוע סקר הבעירות, ואני ממש מבקשת שתעשו את זה.
עדי קול: <יעל דוד:> אני יכולה לבקש משהו?
עדי קול: אם אפשר, שיוגדר שהסקר הוא בדיקה מה לעשות, כי אין ויכוח שצריך שם לטפל.
עדי קול: יש הרבה סוגי טיפול, אני לא יודעת, ואנחנו בטח לא אנשי המקצוע.
<אהוד שטיין: שיקום.
<יעל דוד: סליחה, שיקום, והרבה.
<יעל דוד: אנחנו בטח לא אנשי המקצוע.
<יעל דוד: אנחנו רואים או לא רואים, מריחים או לא מריחים.
<יעל דוד: אנחנו מבקשים שהסקר יוגדר כבדיקה וכחלק מתחילתו של איזשהו תהליך של תוכנית שיקום שממנה יוצאים לדרך.
<יעל דוד: נראה שרמ"י צריכים את ההכנה הנפשית, וסליחה שאני אומרת את זה, אבל עברו כמה חודשים, ואנחנו סובלים.
<שלמה בנימין: המחשבה על העתיד מטרידה אותך.
<יעל דוד: כן, מאוד, זאת הבריאות של הילדים שלי וזה הערך של הנכס שלי.
<שלמה בנימין: את צודקת.
<יעל דוד: את כל כספי, ואני "קורעת את התחת" עד היום כדי להחזיר את הכסף לבנק, אבל אני כולי מושקעת שם בבריאות ובכסף בכל אספקט שיש.
<יעל דוד: אם אני רוצה למכור את הדירה מחר, זה גם משליך על זה.
<שלמה בנימין: אנחנו הצענו לפני 10, 12 שנה, בדיוק כשאני הגעתי, לייער את המקום הזה ולפתור את כל הבעיה.
<שלמה בנימין: עמיר, אתם מאוד התנגדתם לזה.
<שלמה בנימין: אתה לא היית אז, אבל אתם עמדתם על הרגליים האחוריות.
<שלמה בנימין: אנחנו אמרנו שנעשה את זה בשיטת BOT ולא רציתם לשמוע על זה בכלל.
<שלמה בנימין: אפשר לחשוב מה זה ההר הזה, זה הר מפגע אחד גדול, שצריך את כל כולו לקחת ולפנות, אבל אם לא מפנים, צריך לעשות איזה שהן פעולות, והחבר'ה האלה צודקים.
<עמיר גילת: בסוף התשובה השלילית זה הגוף אמר לא.
<עמיר גילת: היה ויכוח מאוד גדול בעניין.
<שלמה בנימין: אני זוכר.
<עמיר גילת: העמדה של מי שאני מייצג היום היתה לעשות את מה שאתם אומרים.
<שלמה בנימין: זה משהו שנמצא בפאתי העיר, אין שם כלום למעט טינופת, ואפשר לשתול שם וליצור חורשת אקליפטוסים יפהפייה.
<שלמה בנימין: ניסינו לעשות את זה.
<אהוד שטיין: הנושא הוא הרבה יותר מוחשי.
<אהוד שטיין: כששלמה אומר בפאתי העיר, זה פעם היה פאתי העיר.
<אהוד שטיין: זאת כבר לא פאתי העיר, זאת לא החצר האחורית של פתח תקווה, זאת צריכה להיות החצר הקדמית של פתח תקווה לכיוון הירקון, חלק ניכר, אמיתי, לא אוטופי, משהו אמיתי.
<אהוד שטיין: הוועדה המחוזית מכירה את התוכניות של צפון העיר.
<אהוד שטיין: אתר הפסולת של קרקע של המינהל ואתר הפסולת של הקרקע העירונית, שניהם נקודות שיכולות להיות נקודות אסטרטגיות, כי פתאום במישור אתה מקבל איזו גבעה בגובה 30, 40 מטר, שאתה יכול לנצל לטובת התושבים.
<דותן לוי: עושים את זה היום בהוד השרון, כל הפארק מבוסס על הר הזבל שלהם.
<אהוד שטיין: נכון, והתוכניות שלנו כאן בנות 20 שנה, רק צריך לממש אותן.
עדי קול: אז התוכניות קיימות, ומה אתכם?
<מוחמד נאטור: יש לנו באמת תוכנית לשיקום ההר שנידונה ב-2012.
<מוחמד נאטור: היא מותנית באישור תוכנית של מכלול הקרקע - - -
<אהוד שטיין: אבל זה האתר העירוני.
<מוחמד נאטור: יש לכם משהו מאושר?
<מוחמד נאטור: באתר השני?
<אהוד שטיין: האתר השני זה האתר עליו אנחנו מדברים, זה האתר של הפסולת התעשייתית.
עדי קול: שבו אין תוכנית.
<אהוד שטיין: יש תוכנית מ-1993, שעשינו סקר יחד עם כספי משרד השיכון כדי לראות מה יש ומתוכו להוציא תוכנית שיקום.
<אהוד שטיין: שם צריך להכין תכנית שיקום.
עדי קול: אני רוצה להגיד את זה לפרוטוקול כדי שכולכם תשמעו.
עדי קול: לי אין ספק שסקר הבעירה הזה הוא לא סוף פסוק, הוא רק התחלה.
עדי קול: קודם כל אנחנו רוצים לראות איפה בוער ומה בוער ואחר כך להחליט מה עושים עם ההר הזה.
עדי קול: אנחנו עוסקים כל כך הרבה זמן בשאלת הבעירות, אך לסוגיה משמעותית ביותר אנחנו לא שמים לב וזה מה עושים עם ההר.
עדי קול: קודם כל, אני אומרת שניקח את פרק הזמן עד ה-15 בנובמבר כדי שתוציאו לפועל את סקר הבעירה, זאת המטרה שלכם.
עדי קול: אם הוא לא יבוצע, נקיים דיון נוסף, נזמין את כולם לפה, תצטרכו להתייצב כאן ולהסביר לי מה קרה, אבל אני מבקשת שבשבועיים הקרובים יתקיים סקר הבעירות.
עדי קול: דבר שני, שיהיה צוות שיקבל את התוצאות ויתחיל לבנות את תכנית השיקום של ההר.
עדי קול: אלה שני הדברים שאנחנו מבקשים לעשות.
עדי קול: מכיוון שזה לא שבוע, שבועיים אלא כבר כמה חודשים שאתם מתעסקים עם זה, נתתי לכם שבועיים נוספים שמספיקים ביותר.
עדי קול: סקר הבעירה על ידי הקבלן א.א.
עדי קול: מהנדסים, ולמי מגישים את הסקר?
<אהוד שטיין: בעיקרון למשרד להגנת הסביבה.
<אהוד שטיין: הבודק המקצועי, אחרי שהוא עובר אותנו ואת רשות מקרקעי ישראל, זה המשרד להגנת הסביבה.
עדי קול: ומי יושב על תוכנית השיקום בעקבות תוצאות הסקר?
<נטע עשהאל: זה חלק מסקר שיקום.
<נטע עשהאל: סקר שיקום צריך להתייחס לעוד נדבכים שיש באתר הפסולת, זה חלק ממנו.
<נטע עשהאל: התוכנית הזאת היא רק סקר לאיתור בעירות, אם ישנן, ותוכנית כיבוי ושימור המצב עד לשיקום.
<נטע עשהאל: סקר לשיקום זה משהו יותר רחב מהסקר הזה.
עדי קול: למה לא עושים אותו?
<נטע עשהאל: צריך לצאת לעוד סקר.
עדי קול: מי צריך להוציאו?
<נטע עשהאל: את זה המשפטנים צריכים להגיד.
<אהוד שטיין: כבר הרגשת מהדיון הקודם, שיש מחלוקת שבבסיסה היא מחלוקת כספית, והטיעונים יהיו טיעוני בעלות, שימוש.
<אהוד שטיין: יש מחלוקת, שלא הסתיימה.
<אהוד שטיין: עיריית פתח תקווה הסכימה, והיא כתבה: לפנים משורת הדין תשתתף ב-50% בסקר הבעירות.
עדי קול: והיא לא מתכוונת להשתתף בעלות של סקר השיקום?
<אהוד שטיין: אנחנו מסתכלים יותר רחוק, גם הסקר של השיקום הוא יחסית זול, השיקום עצמו 20 מיליון שקל – אנחנו חושבים שלקחת, נגיד לשיטתם של רמ"י, 10 מיליון שקל מכספי התושבים לצורך שיקום אתר שהוא לא עירוני, הוא בתחום מוניציפלי של העירייה אבל הוא לא עירוני, ולממן עכשיו 30 מיליון שקל לשיקום האתר העירוני, זו מטלה מאוד רצינית בסוף על משלם המסים.
<אהוד שטיין: אנחנו חושבים שלא נכון להוציא מכספי העירייה עוד 10 מיליון שקל לצורך הזה, ועל זה יש מחלוקת.
עדי קול: מי בעיניך אמור לעשות את זה?
<אהוד שטיין: רמ"י, אבל אנחנו גם שומעים ויודעים מה רמ"י חושב ואומר וגם פועל.
עדי קול: מה אתם חושבים לגבי השיקום?
<עמיר גילת: מי שהטמין שם, מי שהעביר לשם את הפסולת שבוערת ופגע בשיקום שכבר עשינו זאת עיריית פתח תקווה, זה חד וחלק וברור.