GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שחר תורג'מן: גם לפרגן מותר, בעין הסערה או בעין המחאה, אני בסך הכול רוצה שיעשו את מה שהציבור מצפה שיעשו, שישמרו על הציבור, שיגנן על הציבור ובנקודה הזו אני חושב שהציבור קצת מופקר.
עדי קול: קודם כל אני מסכימה איתך, אני באמת חושבת, הסנדוויץ' בטיסה, אומרים, יותר זול מנתב"ג.
עדי קול: ככה כותבים לי אנשים, הסנדוויץ' בטיסה כשאנחנו משלמים עליו, עכשיו צריך לשלם תוספת, גם הוא יותר זול.
עדי קול: אני פונה לרשות שדות התעופה.
עדי קול: האצבע מופנית אליכם, אתם גוף ציבורי, מי שלא יודע, רשות סטטוטורית מחויבת קודם כל, אני יכולה גם להקריא לכם מהפסיקה, אני דוקטור למשפטים, מדברת קודם כל על טובת הציבור ועל לשקול שיקולים של טובת הציבור לפני השיקולים העסקיים.
עדי קול: אנחנו מנסים להבין למה אתם לא שומרים עלינו.
עדי קול: מי ידבר בשמכם?
<שמואל זכאי: בשנה האחרונה, כמו שכולנו יודעים, כי כולנו טסים, יש מהפכה בנתב"ג, מהפכת מחירים.
עדי קול: רק לא במחירי המזון.
<שמואל זכאי: אנשים מגיעים לנתב"ג לא בשביל לקנות סנדוויצ'ים או לקנות שתייה, הם מגיעים לנתב"ג בשביל לטוס.
עדי קול: אבל הם צריכים לשתות ולאכול אחרי שהם יצאו מהבית, לפעמים חמש שעות קודם.
<יעקב גנות: גברתי - - -
עדי קול: אני אסביר את הכללים, ליושב ראש הוועדה מותר לדבר מתי שהוא רוצה, זה חלק מהפררוגטיבה שלנו.
<יעקב גנות: אחרי 30 שנה תאמיני לי שאני יודע את זה בדיוק לא פחות טוב ממך, רק חשבתי לתת לזכאי שידבר.
<יעקב גנות: את יודעת, אנחנו לא רגילים כל יום להופיע כאן, שידבר ברצף.
עדי קול: אני אפריע לך בשאלות, אני מודיעה את זה מראש, וגם אם תרצה לדבר, אני אשמח לתת לך.
<שמואל זכאי: זה בסדר גמור, אין לי בעיה עם זה.
<שמואל זכאי: מחירי הטיסות בנתב"ג ירדו במאות דולרים.
<שמואל זכאי: עכשיו אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מה הביא לירידה במחירים של הטיסות בנתב"ג.
עדי קול: העלייה במחירי המזון?
<שמואל זכאי: אני אסביר.
<שמואל זכאי: מה שהביא לידי זה הוא קודם כל הסכם שמים פתוחים, שחתמה עליו ממשלת ישראל עם האיחוד האירופאי, זאת החלטה ממשלתית, ואנחנו, כמי שאחראים על פי החוק, שכבר ציטטת, על התפעול, על הבטיחות, על הביטחון, של כל נמלי התעופה במדינת ישראל, צריכים לעשות את זה תוך שמירה על האיתנות הפיננסית, אפשרנו את מימוש המדיניות.
<שמואל זכאי: איך אפשרנו את מימוש המדיניות?
<שמואל זכאי: על ידי השקעה מתוכננת מראש בחמש השנים האחרונות של - - -
עדי קול: סליחה שאני עוצרת אותך ואני אעצור אותך כי אתה לא עונה לשאלה שלי.
עדי קול: אני שמחה מאוד על השמים הפתוחים, אני חושבת שזה פרויקט מצוין, אני חושבת שזה מצוין שאנחנו מוזילים את יוקר המחיה וחלק מיוקר המחיה זה גם נסיעות לחו"ל, עובדה, כנראה שלקבוצת אוכלוסייה מסוימת.
עדי קול: אנחנו מדברים על מחירי המזון ואני רוצה תשובה לזה.
עדי קול: השאלה שלי היא כזאת, למה אין פיקוח על מחירי המזון?
<שמואל זכאי: קודם כל בעצם השאלה שלך יש עובדה שהיא לא נכונה.
<שמואל זכאי: יש פיקוח על מחירי המזון בנתב"ג.
עדי קול: שנייה, קודם נבדוק את העובדות, יש לנו ויכוח על טבלת המחירים שהצגתי?
<יעקב גנות: כן, כן.
<שמואל זכאי: יש לנו ויכוח על עצם הקביעה שלך שהיא ממש לא נכונה, שאין פיקוח על המחירים בנתב"ג.
<שמואל זכאי: יש פיקוח על המחירים בנתב"ג, לכל חוזה של זכיין שפועל בנתב"ג ויושבים פה זכיינים שפועלים בנתב"ג, הם גם יאשרו את מה שאני אומר, יש נספח מוצרים, כל עלייה במחירים שכתובה בנספח - - -
עדי קול: למה לא יכולים לראות את החוזים האלה?
עדי קול: אני פניתי בבקשה לראות את החוזים האלה, למה לא יכולתי לראות אותם?
עדי קול: קיבלתי תשובה שלא תחשפו לנו כי החוזים הם סודיים, הם בין הלקוח לרשות.
<יעקב גנות: יש הבדל בין חוזה לבין טבלת מחירים.
<יעקב גנות: ביקשת את החוזים.
עדי קול: ביקשתי את החוזים, נכון, והרגע אמרת לי בנספח לחוזה - - - הנספח לחוזה הוא חלק מהחוזה וביקשתי את החוזים ואמרתם לי ש'אנחנו לא יכולים'.
עדי קול: אתם רוצים את עמדת הייעוץ המשפטי שלנו?
<ורד קירו זילברמן: ככל שזה מכרז פומבי אז אין חיסיון, אין סודיות.
<שמואל זכאי: הרי ברור מאליו שאין שום דבר סודי בנספח מוצרים, משום שהנספח מוצרים - - -
עדי קול: או בחוזה עצמו.
עדי קול: אנחנו ביקשנו לראות את החוזים.
עדי קול: תשמעו, אחת הטענות של העסקים, שאתם גובים שכר דירה מאוד מאוד גבוה.
עדי קול: נאמר בתקשורת, ארומה אמרו שהם משלמים 800,000 שקל שכירות.
עדי קול: אני רוצה לדעת מה החוזה.
<שמואל זכאי: תיכף נדבר גם על שכר הדירה.
<שמואל זכאי: עכשיו את צריכה להבין שרשות שדות התעופה, אנחנו רוצים לדאוג לצרכן, נכון?
<שמואל זכאי: בניגוד לכל מקום אחר בעולם, מסבסדת בישראל 2014 באופן מלא את כל התעופה הפנים ארצית לישראל.
<שמואל זכאי: כשאת טסה משדה דב לאילת את לא משלמת אפילו שקל אחד לרשות שדות התעופה.
עדי קול: אני שאלתי על המזון ואמרת שהוא כן מפוקח.
עדי קול: תסביר לי איפה הוא מפוקח.
<שמואל זכאי: תקשיבי, מה לעשות שכלכלה זה דבר מורכב.
<שמואל זכאי: פופוליזם זה דבר מאוד מאוד פשוט, להוריד את המחירים, כלכלה זה דבר מורכב.
עדי קול: תסלח לי, תסלח לי, אני לא פופוליסטית, אני מייצגת את הציבור, זו הוועדה לפניות הציבור.
עדי קול: הציבור משלם הרבה כסף על קפה, הוא משלם 18 שקלים במקום 12.
עדי קול: אתה אומר לי 'אני כן מפקח', איפה אתה מפקח?
<שמואל זכאי: משלם ביחס למה?
עדי קול: ביחס למחירים שהוא משלם באותה רשת מחוץ לנתב"ג.
עדי קול: אני מוכנה להקריא לך בדיוק באיזה רשתות.
<שמואל זכאי: ואת באמת חושבת שחנות שמחויבת להיות פתוחה 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע - - -
עדי קול: ויש לה גם לקוחות 24 שעות ביממה - - -
<שמואל זכאי: לא, לא, לא, אין לה לקוחות 24 שעות ביממה ו-7 ימים בשבוע, שהוצאות התפעול שלה הן בדיוק כמו חנות שנסגרת ב-10 בלילה בתל אביב?
עדי קול: בתשובה שלכם אני קיבלתי הודעה שאומרת שאתם חושבים שאין להם הוצאות על ניקיון ואבטחה ואין להם הוצאות נוספות שיש להם בסניפים אחרים, זאת אומרת מבחינת
עדי קול: כם הם יכולים לקחת מחירים נמוכים יותר.
עדי קול: זה הכול הגיע בתשובה שקיבלתי מכם.
<שמואל זכאי: קודם כל כמו שאמרתי, ההשוואה של המחירים בנתב"ג למחוץ לנתב"ג, זה כמו להשוות מחיר של מלפפונים למחיר של דירות.
<שמואל זכאי: אי אפשר להשוות כי זה לא אותו דבר, החנות לא פתוחה באותן שעות, המיקום הוא לא אותו מיקום, הזכיינים צריכים להוביל את העובדים שלהם בהסעות, אלף ואחת הוצאות שלא קיימות במקומות אחרים.
<שמואל זכאי: ויש לי עוד משהו, האם בדקתם כמה עולה למשל כוס קפה ב-JFK, זה נמל תעופה.
<שמואל זכאי: כן?
<שמואל זכאי: מה התשובה?
עדי קול: לא, אתה לא משווה, כמובן.
עדי קול: האם בדקת כמה מרוויחים בניו יורק שכר בשביל להשוות את זה?
עדי קול: אנחנו משווים את יוקר המחיה ביחס למדינה שבה אתה נמצא ולא ביחס לשדות תעופה אחרים.
<שמואל זכאי: השכר של מי את מתכוונת?
עדי קול: השכר של האזרחים, הציבור שצריך לשלם.
עדי קול: השכר הממוצע בניו יורק מול השכר הממוצע בישראל, אנחנו מדברים על יוקר המחיה.
עדי קול: אבל אמרת שאתם כן מפקחים על מוצרים ואמרת שיש טבלה של הנספח, מה יש בנספח הזה?
עדי קול: אנחנו יכולים לראות אותו?
<שמואל זכאי: יש בכל חוזה, עם כל זכיין, נספח מוצרים.
<שמואל זכאי: הזכיין לא רשאי להעלות את המחירים מבלי שהוא מקבל אישור.
<שמואל זכאי: ממאי שנה שעברה, יותר משנה, המחיר לא עלה, במשך שנה וחודש המחיר מוקפא.
<שמואל זכאי: הזכיין בכלל רשאי לבקש רק להעלות את המחירים רק אם מדד המחירים של המסעדות עלה מעל 5%.
עדי קול: אני מייצגת את שחר פה, הוא העלה רעיון, רעיון שאני תומכת בו מאוד, שמוצרים מסוימים יהיו מפוקחים, שיהיה קפה, מאפה, קפה בסיסי, מאפה בסיסי, שיהיו מחירים מפוקחים.
עדי קול: למה אנחנו לא עושים דבר כזה?
<יעקב גנות: תראה לה.
עדי קול: אני שמחה שהוא בא להראות לי.
<יעקב גנות: בבקשה.
<שמואל זכאי: משום שהתפיסה שלנו היא מאוד מאוד פשוטה.
<שמואל זכאי: יש תחרות, אנחנו קובעים במכרזים - - -
עדי קול: מה זה המחיר הזה?
<יורם שפירא: זה המחירים, זה המוצרים, זה המחיר, זה תלוי ב - - -
עדי קול: אז אם המחיר לקפה הפוך בסוף יוצא 16 שקלים וכתוב 9, אז מה אתם אמורים לעשות?
עדי קול: אתם אמורים לפקח על זה?
<יורם שפירא: אנחנו מפקחים ועוד איך.
<יורם שפירא: את רוצה שנראה לך את הדוחות?
עדי קול: אני רוצה לראות איפה הם משלמים 9 כשאנחנו בדקנו ומשלמים 16.
<יורם שפירא: אתם בדקתם במקום אחד סוג אחד.
עדי קול: 18.
<יגאל ששון: סליחה, אם יורשה לי אני אגיב לעניין.
<יגאל ששון: אני מתכוון רק לענות, כי יש פה אי הבנה.
עדי קול: רק שמך ותפקידך לפרוטוקול.
<יגאל ששון: יגאל ששון ואני מקקאו בסניף נתב"ג וברשותך, רק כדי שלא יהיו אי הבנות.
<יגאל ששון: המחירים, אתם טועים, יש גדלים של כוסות ויש גם הבדלים, אם זה אספרסו, או מקיאטו או קפוצ'ינו.
עדי קול: אבל השווינו את אותו דבר מחוץ לנתב"ג.
<יגאל ששון: לא, המחיר שמופיע פה של הרשת, מה שאת מדברת על אספרסו קטן הוא 13 שקלים ואנחנו מוכרים אותו ב-12 שקלים.
עדי קול: ושם כתוב 9.
<יגאל ששון: זה לא על זה.
<יורם שפירא: ברשותך, 5 שקלים יש פה - - -
עדי קול: לא ראיתי 13 על אף קפה, ראיתי 9 על כולם.
עדי קול: אתם הראיתם לי את זה ל-20 שניות ואני לא הספקתי להתעמק בזה וראיתי רק את הספרה 9 .
<יורם שפירא: אם תרשי לי, או שזו טעות הקלדה של אדם - - - אנחנו מוכרים - - -
עדי קול: רגע, רגע, לא, סליחה, אני רוצה לבקש - - -
<יורם שפירא: לא, לא - - -
עדי קול: אתה תסביר לי.
עדי קול: אנחנו יודעים לדבר.
<יורם שפירא: אבל אני אראה לך.
עדי קול: בסדר, אני רוצה לבקש דבר אחד.
עדי קול: אחת, אנחנו ביקשנו חוזים, אני רוצה לראות את החוזים.
<שמואל זכאי: הנה חוזה.
עדי קול: לא, אני לא רוצה לראות בשידור חי בערוץ הכנסת כשיושבים כאן, אני רוצה לראות כשאני יכולה לעבור ולבדוק וללכת לבדוק מה זה אספרסו ארוך וכפול ומה זה קפה ומה זה לאטה.
עדי קול: אני רוצה לבדוק את זה, לכן ביקשתי את זה מראש.
עדי קול: אז אני מבקשת, אם אפשר, מרשות שדות התעופה, לשלוח לי את החוזים.
עדי קול: האם אני יכולה לקבל את החוזים?
<שמואל זכאי: כן, תקבלי.
<שמואל זכאי: ניתן לך אחד או שניים לדוגמה כי יש מאות.
עדי קול: ביקשנו על קפה, מאפה.
<שמואל זכאי: תקבלי אחד או שניים לדוגמה, אין שום בעיה.
עדי קול: כתבתם לי בתשובה שכן נעשה פיקוח מול רשת קקאו לאחרונה.
<יעקב גנות: עכשיו, גברתי, את מקבלת את החוזה בזה הרגע.
עדי קול: זה רק הנספח או כל החוזה?
<קריאה: לא, זה סעיף ספציפי של הפיקוח.
עדי קול: אתה לא רוצה לבוא לתת לי את זה?
<יעקב גנות: לא, אני שולח לך את זה.
<יעקב גנות: בגלל שאני לא אוהב תקשורת אז אני שולח מישהו אחר שישלח לך.
עדי קול: זה לא אישי נגדכם, אני מניחה.
<יעקב גנות: אין לי ספק, זה פרסונלי.
עדי קול: דיברתם על פיקוח שנעשה בשנה האחרונה, אני יכולה לדעת במה מדובר?
<יעקב גנות: תקבלי את זה מיד אחרי הישיבה.
<שמואל זכאי: לגבי הפיקוח, קיימת יחידה בנתב"ג שקוראים לה יחידת פיקוח על חוזים.
<שמואל זכאי: בידי היחידה הזאת מצויים כל החוזים המסחריים שנחתמו בין הרשות לבין הזכיינים, כולל נספח המוצרים שמגדיר כמה מחיר אפשר למכור כל מוצר בנתב"ג, היא עוברת גם בצורה גלויה וגם אנחנו משתמשים באמצעים - - -
עדי קול: אז המחירים האלה בסדר מבחינתך?
עדי קול: זאת אומרת אם יחידה פיקוח עברה - - - אני שואלת את השאלה, קבבוני טלה שעולים 120 שקל מול 69 שקלים ברמת גן.
<יורם שפירא: לא, ב-120 שקל הייתה תקלה.
עדי קול: אתם רוצים שנעבור אחד אחד?
עדי קול: איזה תקלה זו הייתה?
עדי קול: תקלה שהגביהו ובדקו?
<יורם שפירא: לא, לא נמכר מעולם ב-120 שקלים, הוא ביקש להעלות את זה, הוא כבר יצר מחירון, המחירון הוא 69 שקלים.
<יורם שפירא: הוא קיבל מאיתנו שהוא לא יכול למכור ב-120 שקלים, זה לפני הכתבות ולפני הכול , והוא מוכר את זה ב-69 שקלים.
עדי קול: אתם רוצים שנעבור מוצר מוצר ונבדוק.
<יורם שפירא: אין שום בעיה.
עדי קול: לא, אני רוצה לדעת, אני באמת רוצה לדעת.
עדי קול: אתם אומרים פופוליזם - - -
<יורם שפירא: אני לא אמרתי פופוליזם.
<יורם שפירא: הוא לא התכוון אלייך, דרך אגב.
עדי קול: אולי הוא התכוון אליי.
עדי קול: כן, הוא התכוון אליי.
עדי קול: אני רוצה לדעת, הטענה שלכם היום שלא משלמים יותר בנתב"ג מאשר שמשלמים במקומות אחרים?
<יורם שפירא: לא.
<יורם שפירא: זאת לא הטענה שלנו.
עדי קול: אז מה הטענה?
<שמואל זכאי: זאת לא הטענה.
עדי קול: אז אני שואלת מה הטענה.
<שמואל זכאי: הטענה היא שהמחירים בנתב"ג הם מחירים שנקבעים במכרזים והם לוקחים בחשבון שההוצאה של המפעיל, ההוצאות שלו הן הוצאות יותר גדולות מאשר - - -
עדי קול: בכמה אחוזים?
<שמואל זכאי: מאשר במקומות אחרים.
עדי קול: תשמעו, עד שאני לא אדע מה שאתם דרשתם אני לא אוכל לבדוק אם מה ש - - -
<שמואל זכאי: אנחנו דרשנו במכרז, למכרז יש מחיר מינימום, הצעת מינימום - - -
עדי קול: אבל אין הצעת מקסימום.
<שמואל זכאי: מחיר מינימום לוקח בחשבון - - - דרך אגב, מחירי מינימום מתבצעים אחרי ייעוץ כלכלי של חברות שמתמחות בעניין הזה וכך הלאה.
<שמואל זכאי: עכשיו יוצאים לתחרות, מפרסמים מכרז, יש איש עסקים שחזקה עליו שהוא יודע לנהל את העסק שלו, רשום לו במדויק מה המחיר שהוא צריך למכור את המוצרים, רשום לו בצורה מדויקת - - -
עדי קול: מחיר מינימום.
<שמואל זכאי: לא מינימום, המחיר המוחלט.
<שמואל זכאי: לא המינימום ולא המקסימום, המחיר המדויק.
<שמואל זכאי: הוא עושה את התחשיב שלו ואם הוא חושב שהוא יכול להתמודד בתחרות הזאת אז הוא מגיש הצעה.
<שמואל זכאי: במדינת ישראל שנת 2014 מה אתם מציעים?
<שמואל זכאי: לא הבנתי מה אתם מציעים.
עדי קול: אני מציעה הצעה מאוד פשוטה ואני רוצה לשאול את דעתך להצעה הזאת.
עדי קול: אמרתי, שוב, בשמונה השנים האחרונות שלי ביליתי באוניברסיטת תל אביב.
עדי קול: באוניברסיטה יש שלושה מוצרים שהם מוצרים מפוקחים, מים, יש סנדוויץ' ויש קפה.
עדי קול: הקפה מוגדר, קפה בסיסי, סנדוויץ'.
עדי קול: הדברים האלה הם במחירים מפוקחים ואתה יכול לקבל אותם בכל מקום.
<שחר תורג'מן: אבל על איזה תחרות הם מדברים?
<שחר תורג'מן: הם אומרים לך כאן שהם בעצם מכתיבים את המחיר, איזה תחרות יש פה?
<שחר תורג'מן: הם מכתיבים את המחיר, הם קובעים מחיר.
עדי קול: חכה שנייה, אנחנו עוד לא יודעים אם המחיר - -
<שחר תורג'מן: דרך אגב, את יודעת שיש שני תעריפים בנתב"ג, יש תעריף לעובדי נתב"ג, הקפה לעובדי נתב"ג הוא שישה שקלים.
<שחר תורג'מן: במקומות עבודה זה מקובל.
<שחר תורג'מן: אולי דרך אגב, כדאי שבמדינת ישראל יהיה תעריף אחיד, כי אז יהיה מנגנון מצוין שישמור על מחירים לציבור הרחב וללקוחות שבויים.
<שחר תורג'מן: אם הם מפקחים, הם שמו את מחיר המקסימום, מחיר המטרה, איזה מין תחרות יש?
<שחר תורג'מן: אין פה תחרות.
<שחר תורג'מן: יש לי פה תחרות על מי יהיה בנתב"ג, בהינתן כללי משחק של לא תחרוג מהמחירים האלה, וזהו.
<שחר תורג'מן: אם קפה, אם הקפה לאדוני, קפה קטן עולה 12 שקלים, סנדוויץ' טונה 32 שקלים, זה מחירים סבירים בעיניך ללקוחות שבויים - - - למה אין אלטרנטיבה?
<שחר תורג'מן: למה בחלק משדות התעופה יש מכשירים אוטומטיים לממכר סנדוויצ'ים, קפה?
<שחר תורג'מן: אני יודע שיש את זה בנתב"ג, אבל יש את זה במקומות שגם עם זכוכית מגדלת של שען חירש לא תראה אותם.
<שחר תורג'מן: אתה לא יכול לראות אותם, זה לא במתחמים הראשיים.
<יעקב גנות: למה אתה כועס כל כך?
<יעקב גנות: אני לא מבין.
<שחר תורג'מן: אני כועס, אני אגיד לך למה אני כועס.
<שחר תורג'מן: אני כועס כי הנושא הזה עולה כל שנה.
<שחר תורג'מן: אני לא הראשון שמעלה את הנושא הזה, מדי שנה בשנה הוא עולה ושום דבר לא השתנה.
<שחר תורג'מן: גל המחאה ב-2011, הגל העצום הזה, טיפה אחת לא חלחלה לנתב"ג, לצערי.
<שמואל זכאי: תגיד, אולי אתה כועס כי מחירי הטיסות בנתב"ג ירדו באופן משמעותי, בין השאר בגלל שהנוסעים יכולים לקנות כרטיסי טיסה באופן ישיר מחברת תעופה ולא קונים עוד באמצעות סוכנים?
עדי קול: סליחה, אני מבקשת ממך, אתה יכול - - -
<שמואל זכאי: אולי?
<שחר תורג'מן: אתה רוצה שאני אגיב?
<שחר תורג'מן: אני אשמח להגיב.
<שחר תורג'מן: אני לא כועס, אני שמח.
<שחר תורג'מן: הנה ציטוט.
<שחר תורג'מן: דרך אגב, אתה מוזמן לשמוע את הראיונות או לקרוא אותם כשהיה שמים פתוחים.
<שחר תורג'מן: היחידי שהעז לצאת כנגד ההשבתה זה אני.
<שחר תורג'מן: התראיינתי תחת כל עץ רענן ואמרתי שאני בעד שמים פתוחים.
<שחר תורג'מן: אני שמח על התחרות, אני - - -
<שמואל זכאי: רק היום הופיעה כתבה שאתה מתנגד לשמים הפתוחים - - -
<שחר תורג'מן: נשאלתי שאלה אני אענה, אפשר לענות?
עדי קול: רק משפט אחד, כי אתם הופכים את זה למאבק אישי וזה לא הנושא שלנו.
<שחר תורג'מן: לפרוטוקול, קבוצת הדקה ה-90 שמחה על התחרות, מאוד אוהבת תחרות, מנגנון נפלא להורדת מחירים.
<שחר תורג'מן: אני בעד תחרות, ככה הדקה ה-90 נולדה, היא שינתה סדרי בראשית במדינת ישראל בהקשר של מחירי תיירות בארץ.
עדי קול: שחר, אני עוצרת אותך לפני ש - - -
<שמואל זכאי: וברור לך שהתחרות הזאת יכולה להיות, התחרות הזאת שמורידה את המחירים לצרכן, זו הדאגה שלנו במאות דולרים לטיסות - - -
<שחר תורג'מן: נכון, ואני מאוד בעד.
<שמואל זכאי: חזקה עליך שאתה בעד, ברור לך מאליו שכדי לעשות את זה היה צריך להשקיע בחמש השנים האחרונות בפיתוח של מסלולים בנתב"ג?
<שחר תורג'מן: אמרתי שאתם - - - אני פרגנתי לכם כאן - - -
עדי קול: שחר, אני עוצרת אתכם.
עדי קול: אני עוצרת את השיחה על השמים הפתוחים ואני חוזרת אלינו.
עדי קול: שאלתי שאלה מאוד ספציפית - - -
<שמואל זכאי: אבל זה קשור.
עדי קול: זה קשור, שוב, אנחנו לא נחזור ונגיד שאנחנו מעריכים את הירידה במחירי הטיסות, זה לא סותר.
עדי קול: זה לא סותר את העובדה שכאמור חלק מהארוחות בטיסות ה-low cost אנחנו נצטרך לקנות, זה אומר שזה קהל שבוי שצריך לאכול, אנחנו לא מתווכחים על זה, ואני שאלתי אותך שאלה מאוד ספציפית, אני רוצה שלושה או ארבעה מוצרים שיהיה בהם מחיר קבוע ויהיה אפשר לקנות אותם בכל החנויות.
עדי קול: אני רוצה לדעת מה הם, הקפה, המאפה, השתייה, של אנשים שלא רוצים לקנות - - - אתה יודע, מי שרוצה לקנות קפה מפונפן, קוראים לזה היום, קפה יוקרתי, אין בעיה, אני רוצה שמי שרוצה לקנות קפה פשוט - - -
<שמואל זכאי: קודם כל שלושת המוצרים שנמכרים הכי הרבה בנתב"ג, אחד זה בקבוק מים, שני זה קפה והשלישי זה קפה ומאפה.
<שמואל זכאי: אלה שלושת - - -
עדי קול: ומה המחיר שלהם בכל הרשתות?
<שמואל זכאי: אלה שלושת המוצרים שנמכרים בנתב"ג.
<שמואל זכאי: כמו שאמר שחר ידידי, הפכנו להיות ידידים - - -
<שחר תורג'מן: אשמח.
<שמואל זכאי: מעצם זה שאנחנו קובעים מחיר זה אומר שהמחיר מפוקח, כי אנחנו קובעים את המחיר בנספח מוצרים.
עדי קול: אז מה המחיר על קפה, מאפה ומים?
<שמואל זכאי: עכשיו יכול להיות ויכוח שהוא לגיטימי, אני מבין את טענתך, מבין דברייך, שאת טוענת שהמחיר שאנחנו מפקחים עליו הוא גבוה מדי.
<שמואל זכאי: טענתנו היא שבהינתן כל הנסיבות שתיארתי, שהביאו להורדה של סך הכול של המוצר הזה שנקרא טיסות הוא לא גבוה.
<שמואל זכאי: הוא נורמלי, הוא בגדר הנורמה.
עדי קול: אפשר לדעת כמה רשות שדות התעופה מרוויחה?
עדי קול: מרוויחה בשנה, הרווח שלה.
עדי קול: זה גוף ציבורי, זה גוף סטטוטורי.
<יעקב גנות: ודאי, זה פורסם, זה - - -
<יורם שפירא: היא לא מרוויחה.
<יעקב גנות: מה זה נקרא מרוויחה?
<יורם שפירא: רשות שדות התעופה לא מרוויחה, רשות שדות התעופה מחלקת את - - -
עדי קול: רק לא אמרת את שמך לפרוטוקול.
<יורם שפירא: יורם שפירא, סמנכ"ל מסחר של רשות שדות התעופה.
<יעקב גנות: הוא זה שחותם על המכרזים.
עדי קול: אני רציתי ל - - - לא מרוויחה רשות שדות התעופה?
<יורם שפירא: תני לי להשלים את המשפט.
<יורם שפירא: רשות שדות התעופה, יש לה עודף מהפעילות השוטפת שהולך כולו לפעילות הפיתוח.
<יורם שפירא: זה לא כסף שמחלקים למישהו, אז אפשר לגחך - - -
עדי קול: כן, אני מגחכת.
<יורם שפירא: אפשר לגחך, סליחה, רשות שדות התעופה השקיעה ומשקיעה בימים האלה 5.5 מיליארד שקל מתקציביה היא, לא ממיסים - - -
<שחר תורג'מן: אבל זה מס, מה זה לא ממיסים?
<יורם שפירא: שחר, לא הפרעתי לך.
<שחר תורג'מן: מה זה לא ממיסים?
<שחר תורג'מן: זה מס.
<יעקב גנות: למה אתה מתפרץ ?
<יורם שפירא: תפסיק להפריע.
<שמואל זכאי: קיבלנו זיכיון מהמדינה ואנחנו משלמים עליו כסף.
<שמואל זכאי: מה, אנחנו קיבלנו זיכיון בהתנדבות?
עדי קול: מר זכאי, אני מבקשת.
עדי קול: כל אחד ידבר בזמנו, שלא נהפוך את זה להיות שוק, למרות שבשוק מאוד זול.
<יורם שפירא: כבר לא.
<שמואל זכאי: בשוק בנמל תל אביב לא, מידע אישי.
<יורם שפירא: יש ארבע אפשרויות לממן את הפעילות הזו.
<יורם שפירא: אחת, כדי לקבל מיסים ממדינת ישראל רשות שדות התעופה לא קיבלה שקל משנת - - -
עדי קול: השאלה היא - - - לא, לא, לא - - -
<יורם שפירא: אני אגיע לקפה.
עדי קול: לא, לא, אני אומרת, יש - - -
<יעקב גנות: אבל אי אפשר להסביר משהו בלי להבין את הרקע.
עדי קול: אבל אני רוצה פשוט.
<יורם שפירא: בבקשה.
עדי קול: פשוט.
עדי קול: יש רווח, הרווח הולך לפיתוח.
עדי קול: השאלה למה מתוך הרווח הזה אתם לא אומרים 'רגע, אנחנו גם מתוך הרווח הזה אומרים שאנחנו מגנים על האזרחים ואנחנו עושים פיקוח - - -
<יורם שפירא: אנחנו מגנים ואני אגיד לך איך אנחנו מגנים.
<יורם שפירא: נורא קל לתקוף אותנו, זה בסדר, אין לנו בעיה, קל לתקוף אותנו.
<יורם שפירא: בכלל קל לתקוף עובדי מדינה, זה קל, אבל אנחנו עושים הכול בשביל הציבור ולא בשביל אף אחד שיושב סביב השולחן הזה מהצד שלנו.
<יורם שפירא: אמרתי, הכסף הולך לפיתוח, מאיפה נביא את הכסף?
<יורם שפירא: אפשרות אחת, שמדינת ישראל תממן.
<יורם שפירא: מדינת ישראל לא העבירה שקל לרשות שדות התעופה מאז הקמתה.
עדי קול: אתה רוצה שניכנס לענייני עלויות של המשכורות?
עדי קול: עלויות השכר של רשות שדות התעופה?
<יורם שפירא: גם על זה אנחנו יכולים להתווכח, אנחנו בינתיים לא בתוך 100 הגופים שרוצים לעבוד בהם במדינת ישראל.
<יורם שפירא: קשה מאוד לגייס עובדים לרשות שדות התעופה, אל תיקחו קבוצה כזאת ספציפית ו - - -
עדי קול: למיטב הבנתי קשה מאוד להיכנס ל - - -
<יעקב גנות: סליחה, זה באמת פופוליזם.
<יעקב גנות: לקחת קבוצה של אנשים ייחודיים, שיש להם אחריות אדירה ולקחת את המשכורת, לא את המשכורת הבסיסית, אלא כולל הוצאות מעביד, זה 30% מעבר לברוטו - - - ועל זה לבנות.
עדי קול: אין לנו ויכוח שרשות שדות התעופה היא עם איתנות פיננסית מספיקה שהיא יכולה להרשות לעצמה להגן על הציבור במחירי המזון.
<יורם שפירא: אנחנו עושים את זה.
<יורם שפירא: עכשיו האפשרות השנייה היא להעלות אגרות כמו שאמר שמוליק, פנים ארצי אפס, נתב"ג חצי ממחירי האגרות בעולם.
<יורם שפירא: אתם רוצים שנעלה את האגרות?
<יורם שפירא: אין שום בעיה, נכפיל את האגרות ונוריד את המחירים האחרים.
עדי קול: לא, אנחנו פשוט רוצים שתדאגו לציבור.
<יעקב גנות: סליחה, נושא נוסף, במדינת ישראל - - -
עדי קול: סליחה, אתה עוד לא קיבלת רשות דיבור, אתה החלטת לתת לשניהם ואתה מדבר רק בהתפרצות.
עדי קול: אז אתה רוצה לבקש רשות דיבור?
עדי קול: או שאתה רוצה לדבר ככה בהערות שוליים?
עדי קול: הערות אגב לא פה.
עדי קול: גם אפילו לא הצגת את עצמך.
עדי קול: אם תרצה לדבר, אני אשמח שתבקש רשות דיבור ואני אתן לך.
<יעקב גנות: אין לי ספק.
<יורם שפירא: האפשרות השלישית היא ממקורותיה של הרשות.
<יורם שפירא: מקורות הרשות הם לא מהאגרות כי האגרות, אנחנו יודעים שהן מאוד נמוכות, היכולת היחידה של הרשות לממן את הפעילות שלה כדי שתינתן פלטפורמה לחברות התעופה להביא טיסות במחירים זולים שהציבור יוכל לטוס במחירים זולים, אז היא צריכה לממן את זה.
<יורם שפירא: היא מממנת את זה מהמסחר.
<יורם שפירא: עכשיו נגיע לכוס קפה.
<יורם שפירא: אין שום בעיה, נגיע לכוס קפה.
<יורם שפירא: בנתב"ג אפשר לקנות כוס קפה מ-9 שקלים עד 18 שקלים.
<יעקב גנות: הערת אגב.
עדי קול: אז תיקח את המיקרופון ותגיד את שמך לפרוטוקול.
<יעקב גנות: גנות יעקב, מנכ"ל רשות שדות התעופה.
עדי קול: כן, אנחנו שמחים שבאת.
<יעקב גנות: אני מודה על ההזמנה.
<יעקב גנות: גברתי, אני רוצה לציין עובדה אחת, שמדינת ישראל זו המדינה היחידה בעולם שמשרד הפנים לא מממן את נושא ביקורת הגבולות, מדינת ישראל - - -
עדי קול: אתם סוטים מהנושא.
עדי קול: אנחנו מממנים אותו באמצעות הקפה?
<יורם שפירא: אנחנו מממנים באמצעות הכנסות רשות שדות התעופה.
עדי קול: אז אני אקרא לציבור, 'תפסיקו לקנות קפה', אנחנו נביא קפה מהבית.
< יעקב גנות: אבל גם היום אף אחד לא מפריע.
עדי קול: אנחנו נביא סנדוויצ'ים, שלא נממן את - - -
<יעקב גנות: סליחה, גם היום אף אחד לא מפריע, זה המקום היחידי - - - אני עוד לא ראיתי מישהו שמונעים ממנו להיכנס לשדה עם סנדוויץ', אין לנו בעיה.
<יעקב גנות: שתיים, יש במקום מתקנים עם מים קרים, כולם יכולים לשתות.
<יעקב גנות: שלוש, יש במקום מכונות קפה ומכונות שתייה.
<שחר תורג'מן: אז אני אמליץ ללקוחות שלי לבוא עם צידניות לנתב"ג, זה מה שאתה אומר לי.
<יעקב גנות: סליחה, אני ממליץ - - -
<שחר תורג'מן: לבוא עם צידניות, ארבע-חמש נפשות, לבוא עם סנדוויצ'ים לפתוח פק"לים.
<שחר תורג'מן: אתם רוצים לראות את החבר'ה נכנסים עם צידנית, פותחים ומתיישבים?
<יעקב גנות: סליחה, אתה מתפרץ.
<יעקב גנות: תקשיב לי, אם אתה רוצה שבאמת לא יבואו עם סנדוויצ'ים תוריד את עלויות הטיסה ואז אנשים יוכלו לטוס - - -
עדי קול: סליחה, מר גנות, הרגע אמרת, עלויות הטיסה כבר ירדו ועדיין יקר לנו הסנדוויץ'.
עדי קול: לא הגיוני שמשפחה ממוצעת צריכה לאכול ב-120 שקל - - -
<יעקב גנות: לא, אני מתכוון לדקה ה-90 שיורידו עלויות טיסה.
<יעקב גנות: יורידו עלויות טיסה כדי שאנשים יוכלו לקנות - - -
עדי קול: הנה, אנשים קונים כרטיסי טיסה ומגיעים ועדיין עולה להם 120 שקל ארוחה משפחתית - - -
<יורם שפירא: לא עולה להם 120.
<יעקב גנות: סליחה, בואו נעבור עכשיו סעיף-סעיף.
עדי קול: סליחה, אני רוצה רגע לשאול את השאלה.
עדי קול: אתם אמרתם שאתם מרוויחים מהמסחר, המסחר, זאת אומרת מהכסף - - -
<יורם שפירא: לא מרוויחים, מכניסים.
עדי קול: מכניסים 56 מיליון שקלים.
<יורם שפירא: יש לנו הכנסות מהמסחר שהולכות לטובת פיתוח התשתיות התעופתיות של מדינת ישראל.
<שמואל זכאי: וסבסוד הפעילות הפנים ארצית באופן מלא.
<יעקב גנות: וסבסוד פעילות שהמדינה לא - - -
עדי קול: אני חושבת שיותר פעמים אי אפשר לומר מכמות הפעמים שהזכרתם את הסבסוד של הפעילות הפנים ארצית.
<יעקב גנות: מה לעשות, זה 200 מיליון שקל.
עדי קול: 200 מיליון שקל?
עדי קול: כמה רווח תפעולי?
עדי קול: אמרת שזה מושקע בפיתוח, כמה זה?
<יורם שפירא: אמרתי לך 75 מה-500 מיליון הולכים לפיתוח - - -
עדי קול: אז אנחנו אומרים, אתם רשות שמרוויחה 500 מיליון שקל בשנה ועדיין לא יכולה לבוא ולהגיד 'אנחנו מורידים', 'אתם יודעים מה?
עדי קול: בואו נוריד להם את השכירות כדי שהם לא יצטרכו לגבות מאיתנו כל כך הרבה כסף'.
<יורם שפירא: לא נוריד להם את השכירות, אני אגיד לך, יש פתרונות.
עדי קול: מה השכירות הממוצעת, דרך אגב?
<יורם שפירא: יש 172 חוזים, כל אחד שכירות אחרת.
עדי קול: שכירות ממוצעת למטר?
<יורם שפירא: אין שכירות ממוצעת למטר.
עדי קול: לכל מספר אפשר לעשות ממוצע.
עדי קול: לכל קבוצת מספרים אפשר לעשות ממוצע.
<יורם שפירא: לא, לטבוע בבריכה שהממוצע שלה הוא 80 סנטימטר, זה טבעת במטר 50.
<יורם שפירא: עזבי, מה זה ממוצע?
עדי קול: לא, אז אני רוצה לשאול אותך, אנחנו מדברים על קפה?
עדי קול: רשתות מכירת הקפה, השכירות שלהן.
<יעקב גנות: הנה, עכשיו תתנו לנו, נדבר רק על הקפה.
<יורם שפירא: מחירי המזון בנתב"ג, יש למעלה מ-20 נקודות הסעדה בנתב"ג ולמעלה מ-50 אוטומטים בנתב"ג ועשרות נקודות לשתיית מים בחינם, לנתב"ג מים טהורים, נקיים וקרים.
<יורם שפירא: אז בואו נתחיל מזה.
<יורם שפירא: שתיים - - -
עדי קול: רגע, שנייה, האם אתה יכול להגיד לי שבכל מקום שמוכרים קפה בנתב"ג אני יכולה להשיג קפה ב-9 שקלים וסנדוויץ' ב-15 שקלים?
<יורם שפירא: אם תלכי לאוטומטי ותקני - - -
עדי קול: לא לאוטומט, אני מדברת על - - -
<יורם שפירא: תלכי לרשת קקאו ואתה יכולה ל - - -
עדי קול: השאלה שלי למה אתם משתמשים כל הזמן בקקאו?
עדי קול: מה היה - - -
<יעקב גנות: כי הוא פה.
<יורם שפירא: אני לא השתמשתי, הוא בא לפה.
עדי קול: אבל יש פה את הבר קפה.
עדי קול: סליחה, אני אשאל אתכם, יש אצלכם קפה ב-9 שקלים?
<נאור אשכנזי: לא, אבל גם ברשת לא.
עדי קול: לא, אבל הוא אומר שבחוזים שלכם - - -
<יורם שפירא: לא אמרתי בחוזים שלו.
עדי קול: אני ראיתי את החוזה.
<יורם שפירא: לא אמרתי בחוזה שלו, אמרתי שיש מגוון של מחירים בנתב"ג שנעים - - -
עדי קול: הבנתי, לכן אתם מראים לי את קקאו, כי רק לו יש 9 שקלים.
<יעקב גנות: יש הרגשה שאנחנו בחקירה פה.
<יגאל ששון: אבקש לקבל ציון לשבח מהוועדה לקפה קקאו.
עדי קול: קודם כל כן, אבל אני רוצה להבין איך זה קרה שלכם יש את זה בחוזה ולאחרים אין.