GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: אתה לא יכול להתווכח עם הפערים.
עדי קול: יש פה טבלאות שלמות שמראות במשך תקופה מאד ארוכה את הפער.
עדי קול: אתה יודע מה, לא ניקח 1.90 שקלים, ניקח 3 שקלים שהחקלאים מקבלים, שזה פער שבין 7 ל-12 שקלים.
<רמי לוי: אני לא יודע אצל מי.
<רמי לוי: לא אצלנו בכל אופן.
עדי קול: אוקיי, אז תסביר לי.
<דויד היימן: אתה מוכר בשמונה.
<רמי לוי: קודם כל אני מוכר ב-5.90 שקלים.
<דויד היימן: למי שקונה ב-100 שקלים ומעלה.
<דויד היימן: אבל המחיר הוא 8.
<רמי לוי: קודם כל, כל אחד קונה ב-100 שקלים.
<רמי לוי: זה אחד.
<דויד היימן: מי שנכנס משלם שמונה שקלים.
<רמי לוי: אתה יודע כמה שילמתי?
<רמי לוי: אני יכול להראות לך כמה שילמתי.
עדי קול: רמי, תענה לי על השאלה.
עדי קול: אני שואלת אותך את השאלה, תענה לי.
עדי קול: אילן, תענה לי אתה, מי גוזר את הקופון?
עדי קול: אני רוצה לשמוע את התשובה לשאלה הזאת.
<אילן שבע: יש פה מחירים שהבאנו של החודשיים האחרונים, של ביכורי השקמה מה קנינו פלפלים מהחקלאים.
<אילן שבע: אני אציין פה מספר מגדלים.
<אילן שבע: החקלאים, שיווק ירקות טריים, קנינו 13 טון, מחיר ממוצע 8.34 שקלים.
<אילן שבע: דוד חי - - -
<יפרח שבלזי: מי זה החקלאי שקיבל את זה?
<יפרח שבלזי: תגיד מי החקלאי שקיבל 8.50?
<יפרח שבלזי: תגיד את האמת.
<יפרח שבלזי: מי זה החקלאי?
<יפרח שבלזי: אל תמרח את הציבור.
<אילן שבע: תקשיב רגע.
<אילן שבע: אני לא מורח את הציבור.
<יפרח שבלזי: אתם אומרים דברים שהם לא אמת.
<יפרח שבלזי: אתם מסתמכים על התקליט שהוא שקר וכזב, כי הוא בא משרת אותם וזה לא אמת.
<יפרח שבלזי: אף חקלאי לא קיבל את זה בחיים.
<כרמית משיח: נכון.
<כרמית משיח: אין מספרים כאלה.
<כרמית משיח: אין מספרים כאלה בארץ.
<כרמית משיח: לא מגבע הכרמל ולא משום מקום.
<רמי לוי: תגיד לי, אתה חושב שזה שאתה צועק - אתה צודק?
<יפרח שבלזי: אף חקלאי לא קיבל.
<רמי לוי: אל תצעק.
<רמי לוי: זה שאתה צועק, כנראה שאתה רגיל לצעוק וכנראה שאתה מהלובי - - -
<כרמית משיח: לא, הוא צועק כי זו בעיה אמיתית.
<רמי לוי: זה שאתה צועק זה רק הצגות.
<כרמית משיח: הוא צועק כי זו בעיה אמיתית שכואבת להרבה אנשים.
<רמי לוי: מה, אנחנו קנינו פלפלים בשקל?
<רמי לוי: בחיים זה לא היה.
<רמי לוי: הכל שקר.
<רמי לוי: תראה לי חשבונית שמכרת בשקל.
<רמי לוי: אתם משקרים.
<יפרח שבלזי: איפה החקלאי שקיבל שמונה שקלים?
<קריאה: משה לוי, שש דורות אחורה, תבדוק, אנחנו כנראה גם קרובים.
<רמי לוי: יכול להיות.
<רמי לוי: אני אמרתי לך שאני מעריך ומכבד אתכם, אבל אתה לא יכול לבוא ולהגיד שמכרת לי פלפל ב-1 שקל ואנחנו מוכרים ב-10.90.
עדי קול: אני רוצה לתת למשרד החקלאות הזדמנות להשיב.
עדי קול: אתה יכול להסביר לנו?
עדי קול: יש כאן בעיה.
<קריאה: הם אחת הבעיות.
עדי קול: סליחה, אני מבקשת שלא תדבר ללא רשות דיבור.
עדי קול: מי שידבר ללא רשות דיבור מעכשיו, אבקש להוציא אותו.
עדי קול: באמת, אתם צועקים.
עדי קול: אני מבינה את הרגשות, אני מבינה את הקושי.
עדי קול: אנחנו מנסים להגיע לפתרון קודם כל השאלה הבסיסית.
עדי קול: כל אחד מאשים את השני.
עדי קול: משרד החקלאות, קודם כל פיקוח על מחירי הירקות ומחירי התיווך – האם יש דבר כזה?
<אורי צוק בר: אני אסביר קצת.
עדי קול: לא, זה נראה לי שאלה של כן ולא.
עדי קול: אוקיי, אז אין.
עדי קול: והשאלה למה?
<אורי צוק בר: את רוצה שאני אסביר קצת יותר מכן ולא?
עדי קול: לא, לא, התשובה עכשיו ארוכה יותר.
<אורי צוק בר: בסדר, אז אני אתן קצת יותר רקע, אני אשתדל אחרי כל ההתלהמות לנסות לעשות קצת סדר.
<אורי צוק בר: קודם כל ענפי הירקות והפירות – בוא נגיד אחרת, חוץ מחלב וביצים – כל יתר הענפים בחקלאות לא מפוקחים ולא תחת תכנון ממשלתי והשוק בהם הוא שוק חופשי.
<אורי צוק בר: לא ניתן לעשות פיקוח מחירים, כמו שאנחנו עושים במוצרי חלב, שזה מוצר תעשייתי, או בביצים, על מוצרים שכל יום ההיצע והביקוש בהם משתנה והמחירים הם בתנודות יום יומיות.
עדי קול: אבל אפשר לעשות פיקוח על מחירי התיווך.
עדי קול: אם תגדירו מספר שהוא מחיר תיווך - - -
<אורי צוק בר: תיכף אני אגיע לזה.
<אורי צוק בר: מה שאנחנו עושים לאורך זמן כבר, בשנה האחרונה, אנחנו מנסים לתת את מירב המידע לכל הצדדים, על מנת שתהיה תחרות בריאה, וצריך קודם כל מידע.
<אורי צוק בר: לשמחתנו, חוץ מהמידע שאנחנו אוספים בשוק הסיטונאי, יש גם חברה פרטית נוספת שאוספת מידע, ומידע על מחירים סיטונאים בשוק הסיטונאי אנחנו אוספים גם בירושלים וגם בצריפין.
<אורי צוק בר: יש את מועצת הצמחים, והחברה הפרטית אוספת רק בצריפין, אבל זה נותן אינדיקציה - - -
<נילי אבן חן: תספר על הפערים.
<אורי צוק בר: אני מבקש בלי הפרעות.
<נילי אבן חן: לא, אבל אם מדברים על - - -
עדי קול: נילי.
<אורי צוק בר: לא, אני אפסיק.
<נילי אבן חן: אבל צריך לדבר על פערים.
עדי קול: תני לו לדבר בבקשה.
<אורי צוק בר: אני רק מבקש ברצף.
עדי קול: כן, אנחנו נשתדל.
<אורי צוק בר: עכשיו, המחירים בשוק סיטונאי משקפים, פלוס מינוס לכאן או לכאן, ויש שאמרו שמקבלים קצת יותר, קצת פחות - אותו מחיר שמפרסמת החברה הפרטית הוא בדרך כלל נמוך קצת יותר מהמחירים של הסקרים האחרים.
<אורי צוק בר: כולם עובדים על שיטה דומה, ששולחים סוקר בלילה, בבוקר, הוא עובר, שואל את הסיטונאי מה המחיר - - -
עדי קול: אבל אני מבינה שרוב הקנייה כבר נכנסת בשוק הסיטונאי.
<אורי צוק בר: שנייה, שנייה.
<אורי צוק בר: זה לא משנה.
עדי קול: רגע, אם זה לא משנה, אז המספרים שלכם לא רלבנטיים.
<אורי צוק בר: אני אסביר.
<אורי צוק בר: הם רלבנטיים לגמרי.
עדי קול: אם זה 30% אז המספר לא רלבנטי ולכן המספר לא עוזר לי.
<אורי צוק בר: את רוצה שאני אסביר?
עדי קול: סליחה, אני אמרתי לכם, סליחה.
<אורי צוק בר: אני אסביר ותראי את הרלבנטיות, אני מבטיח לך.
עדי קול: אני באמת אומרת, אני קיבלתי פה כמה טבלאות לקראת הדיון הזה, ואני אעצור אותך ברשותי כיושב ראש הוועדה, אני יכולה לעשות את זה.
עדי קול: אני קיבלתי כמה טבלאות, הטבלאות מתארות את הפער.
עדי קול: למה אתם לא מפרסמים טבלאות שמראות – זה המחיר שקיבל החקלאי, זה המחיר שנמכר בכל הרשתות.
עדי קול: למה אנחנו לא יכולים לראות דבר כזה?
<אורי צוק בר: אנחנו מפרסמים, אני אגיע לזה.
<אורי צוק בר: אני מבטיח לך שאני אגיע.
<אורי צוק בר: אני חושב שבסוף ההסבר שלי לא יהיו שאלות רבות מדי, בסדר?
עדי קול: כל אחד מכם, אתם מביאים את החקלאי לבית שלכם, זה נראה לי, תשים לב שיש פה קבוצה שלמה של חקלאים שאומרת שהם קיבלו סכום מסוים, וחקלאי אחד שבא איתך ואומר מחיר אחר.
<אורי צוק בר: כבוד יושבת הראש, אפשר לתת הסבר רציף?
עדי קול: אפשר לנסות.
<אורי צוק בר: אפשר לנסות רגע?
<אורי צוק בר: תנו לי חמש דקות ברצף.
עדי קול: לא, לא, אין לך חמש דקות, יש לך שתי דקות.
<אורי צוק בר: שתי דקות?
<אורי צוק בר: חבל, כי יש פה הרבה התלהמות ואני רוצה להסביר ולהביא נתונים מסודרים.
עדי קול: אני אסביר לך את העניין, יש פה התלהמות כי זה מציק.
<אורי צוק בר: בסדר, אבל תנו לי להסביר קצת בצורה מסודרת יותר.
<אורי צוק בר: לא בצורה אינטרסנטית ומסודרת.
עדי קול: אוקיי, אז אני מסבירה לך, יש פה 30 דוברים שרוצים לדבר, אני נותנת זמן מינימאלי לכל אחד.
עדי קול: שתי דקות, אז תנסה להסביר את זה בקצרה.
<אורי צוק בר: בסדר, אני באתי להסביר מטעם הממשלה, אבל איך שאתם רוצים.
<אורי צוק בר: אנחנו עוקבים לאורך זמן, גם אחרי המחירים לצרכן וגם אחרי המחירים לסיטונאים.
<אורי צוק בר: עכשיו, למה המחירים לסיטונאים, בשוק סיטוני, כן יש להם משמעות, גם אם הם לא משקפים את כלל המכר בשוק?
<אורי צוק בר: אנחנו לאורך זמן עשינו בדיקות סטטיסטיות של מתאמים שונים בכל ערוצי השיווק הסיטוני ואני לא אפרט בדיוק, אבל מתוך כל הבדיקות ראינו מתאמים ברמות מאד גבוהות, בין כל המכר של כל סוגי המכר הסיטוני, שבאחוז מאד גבוה של מתאם, המחיר של שוק סיטוני צריפין – משקף, פלוס מינוס – חצי שקל לכאן או לשם – את המחיר הסיטוני בשוק.
עדי קול: אבל אתה - - -
<אורי צוק בר: תני לי רגע, אני לא יכול ככה.
עדי קול: קודם כל תתמודד.
עדי קול: דבר שני, אני רוצה לדעת את ההסבר - - -
<אורי צוק בר: לא, אבל אתם לא תשמעו בסוף את הנתונים, אז חבל.
עדי קול: אתה לא ענית לשאלה הספציפית.
עדי קול: אמרת שבאת להסביר.
עדי קול: יש פה הרבה אמוציות, אבל אתה באת להסביר.
<אורי צוק בר: אבל אני לא סיימתי.
עדי קול: נכון, אבל נתת לנו רקע.
עדי קול: אני מבינה את הרקע לאיפה מתפרסמים המספרים והנתונים.
עדי קול: אני שאלתי את השאלה הראשונה שאני עדיין לא מצליחה להבין – רמי לוי אומר אני עם רווח גולמי של 18%.
<אורי צוק בר: תראי, אם אתם רוצים רק תשובות פופוליסטיות, אני יכול לוותר.
<אורי צוק בר: אין בעיה.
<רמי לוי: יכול להיות שהרשתות הגדולות מרוויחות הרבה יותר, אין להן פה נציג.
<רמי לוי: אני מדבר בשמי.
<רמי לוי: אני לא מדבר בשם אחרים.
<אורי צוק בר: יושבת הראש, עדי, אפשר?
עדי קול: אפשר לקרוא לי עדי, וזה בסדר, ואפשר לקבל תשובה?
עדי קול: אני רוצה לקבל תשובה.
עדי קול: אתה אומר שזה פופוליסטי - - -
<אורי צוק בר: את תקבלי.
עדי קול: תסלח לי, אני בתור בן אדם שאוכל ירקות, זה לא פופוליסטי מבחינתי לדעת למה אני משלמת 12 שקלים כשהחקלאים לא מקבלים את זה.
<אורי צוק בר: אז תחכי עוד שנייה, תביני גם שאת לא משלמת 12 שקלים, אלא אם כן קנית במקרה במקום שעלה 12 שקלים.
<אורי צוק בר: זה לא מקום מייצר, בסדר?
עדי קול: קניתי ב-11.90 שקלים אתמול, ואם תיכנס לפייסבוק שלי תראה עוד 11.90, ועוד 11.90 ועוד 11.90.
<אורי צוק בר: בסדר, מאה אחוז.
עדי קול: אני יכולה להגיד לך בדיוק איפה קניתי - שופרסל אקספרס בתל אביב.
<אורי צוק בר: בסדר.
<אורי צוק בר: זה בדיוק המקום היקר, אוקיי.
עדי קול: שם אני קונה, מה אני אעשה?
<אורי צוק בר: עכשיו אני באמת אתן קצת אינפורמציה כדי לסבר את האוזן.
<אורי צוק בר: המכר ברשתות השיווק הוא בערך 33% מסך הכל המכר בשוק המקומי.
<אורי צוק בר: הוא יותר מסך הקימעונאות המבורקדת, אבל סך הכל הוא 30 אחוז מהמכר.
עדי קול: במילים שאנחנו מבינים, בבקשה.
<אורי צוק בר: אוקיי.
<אורי צוק בר: סך הכל המכר ברשתות השיווק, שיש בהן ברקודים, הוא בערך 30% מסך כל הייצור, ברוב הפירות והירקות.
<אורי צוק בר: עכשיו, הוא משקף רמת מחירים ממוצעת בשוק, פחות או יותר.
<אורי צוק בר: אנחנו בודקים את המחירים הממוצעים של כלל אותו מכר.
עדי קול: אדוני, אתה יכול לענות לי בבקשה על השאלה?
<אורי צוק בר: כן.
עדי קול: אני מצטערת, אתה נותן לי הסבר על הרקע, אני נורא שמחה ללמוד, אבל - - -
<קריאה: את לא תקבלי תשובה ברורה.
עדי קול: אני רוצה לדעת מי מרוויח?
<קריאה: אין לו תשובה.
<קריאה: הוא מורח.
<אורי צוק בר: כולם מרוויחים, בסדר?
עדי קול: כולם מרוויחים?
<אורי צוק בר: כולם מרוויחים.
<קריאה: החקלאים לא מרוויחים.
<אורי צוק בר: אתה יודע מה, כשמישהו עושה עסקים, בדרך כלל הוא מרוויח.
<אורי צוק בר: מי שלאורך זמן לא מרוויח, מפסיק לעשות את זה.
<קריאה: אז מה שיקרה שחבל ארץ כמו הערבה, מחר לא יהיו שם אנשים.
<קריאה: חוץ מחקלאים.
עדי קול: סליחה, אתה דיברת.
<אורי צוק בר: יש חקלאים שמרוויחים ויש חקלאים שלא מרוויחים וזה תלוי גם בעונה ובתקופה.
<אורי צוק בר: המחיר הממוצע לאורך כל השנה לצרכן, הוא בערך 8 שקלים, אוקיי?
אורי מקלב: גברתי יושבת הראש, סליחה שנייה, אני רוצה לכוון אותך, אני אמנם יושב בין החקלאים.
אורי מקלב: המחיר שמתפרסם זה מחיר הממוצע של השוק הסיטונאי.
אורי מקלב: שואלת יושבת הראש מה הפער בין התקליט, המחיר של התקליט, לבין אדם שקונה בסופר מרקט או לבין מי שקונה ברשתות השיווק.
אורי מקלב: מה הפער בין התקליט לבין המחיר שהצרכן קונה.
<אורי צוק בר: הפער הוא כ-50%.
<ברק אומגה: התקליט לא מדבר לצרכנים.
עדי קול: סליחה, ברק, באמת.
<דרור גדיש: קיבלת את התשובה.
<דרור גדיש: אם הפער הוא 50% - - -
<אורי צוק בר: אבל אם תיתן לי הזדמנות, אני חושב שיהיה יותר ברור.
אורי מקלב: מה זה 50%?
<יפרח שבלזי: התקליט זה שקר.
<יפרח שבלזי: זו פיקציה שלכם, כדי להוכיח שלא מרוויחים.
אבשלום וילן: אני לא יודע מי זה שלכם.
אבשלום וילן: במקרה הזה אני עם רמי לוי.
אורי מקלב: מה זה נקרא 50%?
אורי מקלב: מה זה נקרא כפול 1?
<אורי צוק בר: אני נורא מבקש - - -
עדי קול: אדוני, חבר הכנסת מקלב יכול לדבר מתי שהוא רוצה.
<אורי צוק בר: אין בעיה, אבל אני רוצה לענות.
עדי קול: אתה לא עונה לנו, סליחה.
עדי קול: אתה נותן תשובות שאנחנו לא מבינים.
אורי מקלב: אני רוצה לכוון אותך, אבל אתה צריך לענות לנו.
אורי מקלב: אנחנו רוצים שתענה.
אורי מקלב: אנחנו, בעידוד הוועדה לפניות הציבור בזמנו, עודדנו חוק, אנחנו רוצים לחוקק חוק שיחייב את הקמעונאים לפרסם את המחיר של התקליט על יד.
אורי מקלב: אתה מוכר פלפל ב-11 שקלים?
אורי מקלב: תפרסם בכמה קניתם את זה.
אורי מקלב: למה אתם מתנגדים להצעה הזו?
<אורי צוק בר: בוא אני אסביר לך למה.
<אורי צוק בר: אני אסביר בפשטות.
אורי מקלב: זה ייתן לאנשים, לצרכנים, את התמונה אם מרוויחים 100%, אם מרוויחים 70% ולפי זה גם הוא יכוון אותו.
עדי קול: למה אתה מתנגד לזה?
אורי מקלב: זה ייתן אווירה בשוק.
אורי מקלב: למה אתם מתנגדים לזה?
<אורי צוק בר: לא מתנגדים, אני אסביר לך רק מה הבעייתיות בפרסום מהסוג הזה.
<אורי צוק בר: אפשר לפרסם אותו, דרך אגב אנחנו מפרסמים אותו באינטרנט ומפרסמים אותו לציבור - - -
אורי מקלב: מי מסתכל, לפני שהוא קונה ירקות, באינטרנט?
עדי קול: למה אנחנו לא יכולים לראות את זה?
<אורי צוק בר: אפשר לראות את זה באייפון.
אורי מקלב: אתה מכיר כזה שוק?
אורי מקלב: אתה מכיר קנייה כזאת?
אורי מקלב: אנחנו לא מכירים.
<אורי צוק בר: אנחנו לא מתנגדים.
<אורי צוק בר: הייתה הצעת חוק כזאת, אנחנו לא מתנגדים.
עדי קול: רגע, אם הייתה הצעת חוק כזאת, למה היא לא עברה?
<אורי צוק בר: אני לא מחליט בשם הקואליציה מה להעביר ומה לא.
אורי מקלב: אנחנו עכשיו - - -
<אורי צוק בר: אני אומר שום, גם אם היה מתפרסם, היה מתפרסם בחנות.
<אורי צוק בר: מה שהצעת החוק רצתה שזה יפורסם בחנות.
<אורי צוק בר: עכשיו, בחנות, מה שהוסבר בדיון על הצעת החוק, שיש מגבלות בפרסום הזה, כי המחיר, כמו שפה שמעתי הרבה אנשים – כן מייצג, לא מייצג – אני רוצה לתת דוגמא.
עדי קול: אפשר לתת טווח.
<אורי צוק בר: לדוגמא ניתן – מחיר סיטונאי של כל הסוקרים האלה, שנותנים מחיר סיטונאי בשוק, נע בין האיכויות השונות של פלפל אדום בלבד.
<אורי צוק בר: יש שש איכויות של פלפל אדום שמפורסמות בתקליטים השונים, הם נעו בין שני שקלים לבין שישה.
<אורי צוק בר: עכשיו, מה נפרסם?
<אורי צוק בר: את הארבע?
<אורי צוק בר: את השש או את השלוש?
עדי קול: סליחה, אתה יכול לפרסם טווח של בין 3 ל-6.
עדי קול: אנחנו משלמים 12 שקלים.
עדי קול: אני חושבת שזה - - -
<אורי צוק בר: רגע, למה את אומרת 12?
<אורי צוק בר: המחיר הממוצע לצרכן באותו זמן היה 8 שקלים.
<אורי צוק בר: עכשיו, למה המחיר 8 שקלים ובכל זאת את ראית 12.90?
<אורי צוק בר: כי 80% מהמכר של פירות וירקות - - -
עדי קול: אבל למה - - -
<אורי צוק בר: שנייה, אבל תני לי לסיים משפט.
עדי קול: אבל למה אתה מדבר על מחיר ממוצע במקרה הזה ועל טווח במקרה הזה, אם לא עשית ממוצע?
<אורי צוק בר: אני יכול לסיים משפט שלם?
<אורי צוק בר: פשוט קשה לי להתנהל ככה בשיחה.
עדי קול: אמרתי, זה חלק מהתהליך פה.
<אורי צוק בר: אין בעיה, בסדר.
<אורי צוק בר: אני יכול גם לשתוק, אין בעיה.
<אורי צוק בר: המחיר לצרכן, שאנחנו לוקחים מחברת סטורנקסט, שמספקת לנו נתוני קופות, הוא על ממוצע כל הרשתות.
<אורי צוק בר: ממוצע כל הרשתות הוא כ-8 שקלים והוא נע לאורך השנה – 7.5-8 שקלים, אלה המחירים.
<אורי צוק בר: אנחנו מפרסמים אותם כל שבוע, כולם מוזמנים לקרוא אותם ולראות כל שבוע.
עדי קול: אוקיי, שנייה - - -
<אורי צוק בר: שנייה רגע, רגע אחד.
עדי קול: אני שאלתי אותך שאלה – למה אתם לא יכולים לפקח על פערי התיווך?
עדי קול: להגיד אנחנו אומרים שפערי התיווך יהיו מקסימום 20%?
<אורי צוק בר: שמה?
<אורי צוק בר: שהפערים יהיו 20%?
עדי קול: סתם, אני זרקתי מספר.
עדי קול: למה אתם לא יכולים לפקח על הפערים?
<אורי צוק בר: אני אסביר לך.
<אורי צוק בר: קודם כל, אנחנו מציגים את הנתונים, אנחנו רואים שהם בסביבות ה-50%.
<אורי צוק בר: עכשיו, אנחנו יכולים להגיד שפער יהיה לא יותר מאחוז מסוים.
<אורי צוק בר: יכולת הפיקוח, האכיפה של דבר כזה, האם זה פער באחוזים, האם הפער בשקלים.
<אורי צוק בר: למשל, כשהמחיר יורד, אז הפער באחוזים יכול להגיע גם ל-120% כשהוא שקל.
<אורי צוק בר: כשגזר נמכר בשקל מחיר סיטונאי ובשני שקלים או ב-1.5 שקלים, אז כבר אי אפשר לעשות באחוזים, צריך לעבור לשקלים, נכון?
עדי קול: רגע, אז אתה מסכים איתי שזו בעיה טכנית?
<אורי צוק בר: זו בעיה מהותית.
<אורי צוק בר: לפקח על פערי תיווך זאת בעיה מהותית.
<אורי צוק בר: מה שצריך זה להרחיב את המידע, לתת יותר אינפורמציה לציבור, לתת יותר מידע מה המחירים, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות.
<אורי צוק בר: בנוסף - - -
<אורי צוק בר: שנייה, אני רוצה להגיד קצת מה המדיניות.
<אורי צוק בר: אתם רק רוצים לשמוע שהפער גבוה?
<אורי צוק בר: זהו?
עדי קול: לא, קודם כל אנחנו יודעים שהפער גבוה, אנחנו רואים את זה.
<אורי צוק בר: בסדר, הפער גבוה.
עדי קול: דבר שני, המדיניות שלך זה לפרסם באינטרנט והסברת לנו איך אנחנו מפרסמים.
עדי קול: המדיניות לא עוזרת.
<אורי צוק בר: אוקיי, למה היא לא עוזרת?
עדי קול: היא לא עוזרת לי כצרכנית, היא לא עוזרת לחקלאים, היא לא עוזרת לאף אחד.
עדי קול: הם לא מרוויחים יותר כסף, הצרכנים קונים במחירים מטורפים, והשאלה היא אם אתם עושים משהו כדי לשפר את האכיפה ואת הפיקוח בנושא.
<אורי צוק בר: תראי, קודם כל בואי נפריד בין נושא של גידול פלפלים בערבה המתבסס בעיקר על ייצור.
<אורי צוק בר: שבוע אחד של ייצוא זה כמעט כמו מה שהם שולחים לשוק המקומי כל השנה.
<כרמית משיח: זו מחאה ארצית.
<אורי צוק בר: לא, המחאה אני לא חושב שהיא ארצית.
<אורי צוק בר: מדברים על פלפל פה כל הזמן.
<קריאה: פלפל הוא סימפטום של מחאה שהתחילה, אבל זה מורכב מהרבה יותר מפלפלים.
<אורי צוק בר: שנייה, פער קמעונאי בעגבניית שרי למשל, הוא מאד גבוה, אבל יש בה גם פחתים גבוהים מצד אחד.
<אורי צוק בר: מצד שני, פער קמעונאי על בצל, על עגבנייה ועל מלפפון, הוא כמעט אין פער.
עדי קול: על ענבים, על דובדבנים, על אבוקדו, על אשכוליות.
עדי קול: אני אקח את כל הרשימה, כי יש לי את פערי התיווך.
עדי קול: אני שואלת אותך שאלה אחת ואחרונה לפני שאני נותנת לחבר הכנסת זבולון כלפה.
עדי קול: מה אתה עושה כמשרד החקלאות, אתה אומר זה אני, אני אחראי, באתי לייצג את הממשלה.
עדי קול: מה אתה עושה כממשלה כדי לעזור לנו להתמודד עם המחירים הגבוהים מחד ועם המחירים - - -
<אורי צוק בר: אמרתי שוב, קודם כל אני נותן לציבור מחירים אמיתיים של ממוצע אמיתי בכל רשתות השיווק, כאשר 80% מרשתות השיווק - - -
עדי קול: איפה אתם נותנים את זה, באתר של משרד החקלאות?
<אורי צוק בר: את לא יכולה לתת לי לגמור משפט.
עדי קול: קודם כל אני יכולה, ודבר שני, איפה אתה נותן את זה?
<קריאה: תתמודד, תתמודד.
<אורי צוק בר: חבל, כי אני רוצה שאנשים גם ישמעו.
עדי קול: בינתיים אתה מתמודד יופי.
עדי קול: אני שואלת איפה אתה נותן להם את זה.
עדי קול: אני מעולם לא ראיתי את הטבלה הזאת.
עדי קול: זה באתר של משרד החקלאות?
עדי קול: זו דרך שהציבור יכול להתמודד עם המידע?
עדי קול: זו שקיפות אמיתית?
<אורי צוק בר: קודם כל כן, וחוץ מזה, כל מי שמעוניין - - -
עדי קול: מישהו פה נכנס לאתר של משרד החקלאות אי פעם?
<אורי צוק בר: עכשיו יודעים שיש וכל אחד יכול לקבל את זה בתפוצה אישית למייל שלו, אוקיי?
<קריאה: אין לכולם מחשב בבית.
<אורי צוק בר: אין?
<אורי צוק בר: אוקיי, חוץ מזה אם שאלת, יש אפליקציות מצוינות שאתם יכולים להפיץ ולספר עליהן, שיכול בן אדם ללכת בסופר ולראות בזמן אמת מה המחיר של מוצר בכל הרשתות בסביבה.
<אורי צוק בר: שאנשים, צרכנים, צריכים לדעת יותר להשתמש במידע.
<אורי צוק בר: המידע הוא הכוח של הצרכן.
<אורי צוק בר: חוץ מזה, אם חקלאים יוצאים למסע כזה ומעוררים מודעות ציבור, זה מאד חשוב, ומראים שאפשר למכור גם בפחות שקלים, מצוין.
<אורי צוק בר: אבל עם כל הכבוד, החקלאים, עם כל האהדה והאמפטיה, לא יכולים למכור את כל התוצרת שלהם בלי רשתות שיווק, נכון?
עדי קול: נכון, ומה הצרכן אמור לעשות עם האמפטיה הזאת?
<אורי צוק בר: הצרכן צריך להיות מודע לחשיבות של החקלאות, לחשיבות של החקלאים - - -
עדי קול: הצרכן מודע שהוא משלם יותר מדי ואנשים מרוויחים פחות מדי, ואתם יודעים מה?
עדי קול: עדיין הוא לא יודע בדיוק מי מרוויח, אם זה רמי לוי, אם זה הסיטונאי, אם זה הרשתות שלא נמצאות כאן, ושוב, אני לא אמרתי בהתחלה - - -
אבשלום וילן: כבוד יושבת הראש, תבדקי בארצות הברית.
<קריאה: בסופר מרקטים - - -
עדי קול: סליחה, קיבלת רשות דיבור?
<אורי צוק בר: את רוצה קצת נתונים על השוואה לעולם?
<אלי אהרון: אני מבקש לתת תשובה ברורה.
<אלי אהרון: אלי אהרון, ארגון מגדלי הירקות.
<אלי אהרון: מאד פשוט.
<אלי אהרון: היה כבר דיון על העניין הזה בוועדת הכלכלה, במסגרת הדיון על הפטור מחוק ההגבלים.
<אלי אהרון: לשאלה שלך, אם החקלאי מקבל מחיר הפסד, מחיר שאיננו מכסה את הוצאות הייצור שלו מצד אחד, ומצד שני עקרת הבית משלמת מחיר כזה – מי גוזר קופון?
<אלי אהרון: אני אגיד לך מאד ברור – רשתות השיווק, שהן הסיטונאיות, הן קובעות איזה מחיר לשלם לחקלאי מצד אחד, כסיטונאיות, ומצד שני הן משמשות כקמעונאיות ולכן הן גם קובעות כמה עקרת הבית תשלם.
<אלי אהרון: ועכשיו ברור מי גוזר את הקופון: רשתות השיווק, זאת התשובה החד משמעית.
<אלי אהרון: רמי לוי, אולי, לצורך העניין, הוא לא דוגמא טובה, שיושב כאן לייצג את כלל - - -
<רמי לוי: אני לא מייצג אותן.
<אלי אהרון: אוקיי, אוקיי.
<אלי אהרון: במסגרת הדיון שהיה בוועדת הכלכלה - - -
עדי קול: הבנו, סליחה, תודה.
זבולון כלפה: אלף אני מברך על הדיון הזה, גברתי יושבת הראש.
זבולון כלפה: אני חושב שאנחנו נוגעים פה בדיון בסוגיה מאד מאד משמעותית שנוגעת לחלקים רחבים מאד באוכלוסייה בישראל.
זבולון כלפה: ואני יכול להעיד שבחורף האחרון נזעקתי לעניין הזה מדוגמא אחת, עם הסיפור של מגדלי הבננות בגבע כרמל, בחוף הכרמל.
זבולון כלפה: הם התקשרו אלי בבהלה, הברד פגע בבננות.
זבולון כלפה: פגע בציפוי, אז נהיו כתמים קצת על הבננה.
זבולון כלפה: באו אליהם הסיטונאים, מה אמרו להם?
זבולון כלפה: 1.70 שקלים.
זבולון כלפה: מה ציפיתי לראות בחנויות?
זבולון כלפה: 4 שקלים.
זבולון כלפה: 5 שקלים.
זבולון כלפה: בין 8 ל-14 שקלים, ובדקנו באיזה 12 או 14 חנויות באותם ימים.
<קריאה: והאשימו את החקלאים.
זבולון כלפה: והאשימו את החקלאים.
זבולון כלפה: אז הבנתי שיש פה באמת חבית חומר נפץ, שתתפוצץ לנו בפנים יום בהיר אחד.
זבולון כלפה: לפני למעלה מחודש באו החברה מפארן, כרמית, ברק, ג'קו ואחרים.
זבולון כלפה: ישבנו פה אצלי בחדר והתחלנו לדבר על העניין, ואמרנו בואו נתחיל להתניע מהלך של חקלאות חברתית ישירה, ויש פה את אגודת הסטודנטים, הם נמצאים פה?
זבולון כלפה: אז שאפו לאגודות הסטודנטים ברחבי הארץ, הרימו את הכפפה, חוץ ממקום אחד, שלא נציין את שמו כרגע, שקצת התנהל בצורה לא איכותית לדעתי.
זבולון כלפה: אבל מעבר לזה בכל המקומות הרימו את העניין ואנחנו מקבלים רוח גבית חזקה מאד מציבור גדול ורחב.
זבולון כלפה: אז אי אפשר לבוא ולומר שאין פה בעיה, כי אם מצד אחד החקלאים זועקים ומצד שני הצרכנים צועקים, אז בטוח שקודם כל יש פה בעיה.
זבולון כלפה: עכשיו, זה שיש כל מיני רעיונות של פתרונות ויושב פה מנכ"ל המועצה לצרכנות, ודסקסנו בעניין הזה, ויש אפשרויות לפתור גם את העניין הזה.
זבולון כלפה: גם בנושא של הפיקוח, אורי.
זבולון כלפה: אפשר גם את הדבר הזה לפתור, זה לא כזה מסובך.
זבולון כלפה: לא מעיין, זה לא מסובך, אפילו שאת עושה בראש לא, זה לא מסובך.
זבולון כלפה: אפשר לפתור את העניין.
זבולון כלפה: אנחנו לא ממציאים פה את הגלגל.
זבולון כלפה: יש הרבה מדינות בעולם, אלא מה קרה פה?
זבולון כלפה: התפתח במהלך השנים, אותם גורמים מתווכים למיניהם, הם בעצם יצרו לעצמם, וזה טוב להם הערפיליות הזו, חוסר המידע שקיים בשווקים, גם כלפי הצרכנים וגם כלפי המגדלים.
זבולון כלפה: ברגע שיש חוסר מידע, מי שמחזיק מידע נהנה מהדבר הזה הכי הרבה.
זבולון כלפה: אז הצרכנים אין להם מספיק מידע, כי הם לא נגישים לכל אתרי האינטרנט.
זבולון כלפה: הגברת בדימונה או בבית שאן או בקריית שמונה, לא כל רגע תתחיל לחפש באתר האינטרנט - - -
<קריאה: גם אין לה אינטרנט.
<קריאה: אין לה מחשב, מה?
זבולון כלפה: לא יודע, אמרו שיש מחשב לכל, לא?
זבולון כלפה: אז לכן אני אומר, שקודם כל מידע זה אלף לכל.
זבולון כלפה: זה ראשית לכל, קודם כל מידע.
זבולון כלפה: כמה שיהיה יותר מידע בחוץ – אז ממילא קודם כל זה יקטין את המציאות הזאת, של באמת פערי התיווך הבעייתיים מאד.
זבולון כלפה: אני לא רוצה להשתמש בביטוי, אבל לדעתי, בחלק מהמקרים זה אפילו חזירי, הייתי אומר.
זבולון כלפה: אני לא מתבייש על המילה, אני אומר עוד פעם – זה ממש חזירות לשמה.
זבולון כלפה: יש מקרים שבאמת, כמו המקרה של הבננות שראיתי, שבעיני לא יעלה על הדעת שאדם יקבל 1.70 שקלים ואתה בסוף מוכר את זה בין 8 ל-14 שקלים?
זבולון כלפה: שומו שמיים.
זבולון כלפה: מה קרה?
עדי קול: חשוב להגיד שרשתות השיווק הוזמנו לדיון הזה.
זבולון כלפה: נו, לא סתם הן לא פה.
עדי קול: והן לא נמצאות כאן, ורמי לוי הוא היחיד שהסכים להגיע והוא לא מייצג אותן בשום צורה, גם בדיונים הקודמים.
עדי קול: אני מתכוונת לפנות ליושב ראש הכנסת - - -
<רמי לוי: לא מייצג אותן בשום פנים ואופן.
<ברק אומגה: זו הזדמנות לבוא להגיד לרמי לוי תשב איתנו ונפתור את זה.
עדי קול: ברק, ברק, אני מבקשת ממך לא לדבר.
<רמי לוי: אני יחד איתכם לאורך כל הדרך.
<אלי אהרון: רמי לוי הבעיה משלם מחיר אפס לחקלאי, אבל גם מוכר בזול.
זבולון כלפה: משפט אחרון ואני רץ לדיון אחר.
זבולון כלפה: אני רוצה לומר כזה דבר, לפני מספר חודשים קיימנו דיון בוועדת הכלכלה בסוגיה של ההגבלים העסקיים בחקלאות, גם לבקשת משרדי הממשלה השונים וגורמים שונים, כדי להגיע להסכמות.
זבולון כלפה: מי שהסתכל בקהל, רשתות השיווק פתחו את הדלת לרגע, לא נכנסו פנימה ולא היו בדיון, כי הן הבינו שזה בעצם לא נוגע בהן בגדול ודי פחות או יותר מוציא אותן החוצה מהדבר הזה.
זבולון כלפה: זה שהן לא נמצאות פה היום, יש בזה גם אמירה - - -
עדי קול: אני רוצה לפרסם שתראו.
עדי קול: ועדת פניות הציבור יצא לה להזמין כמה פעמים ובכמה מקרים את הרשתות, ואנחנו לא מצליחים לקבל את נוכחותן.
עדי קול: אני חושבת שאת זה צריך לפרסם לציבור – מי האנשים שלא מוכנים לבוא ולתת תשובות, מי האנשים שלא מוכנים לבוא ולהתמודד עם החקלאים ועם הצרכנים.
זבולון כלפה: שקיפות צריכה להיות רק בכנסת ולא ברשתות.
<רמי לוי: כשאת אומרת רשתות, אני רוצה שתגידי את השמות, כי אני גם נכלל ברשתות.
זבולון כלפה: חוץ מרמי לוי.
עדי קול: הרשתות, חוץ מרמי לוי.
עדי קול: הקואופ והשופרסל, אנחנו מכירים את הרשתות.
זבולון כלפה: אז אני רוצה לומר משפט, מבחינתי משפט אחרון לסיום.
זבולון כלפה: כאשר מבחינתנו אנחנו כמערכת, כמדינה, כמחוקקים, יהיו מול עינינו בעצם שני הקטבים – מחד החקלאים ומאידך הצרכנים – מתוך הבנה ואמונה שהגורם באמצע צריך להתפרנס ולהתפרנס בכבוד, אבל לא בצורה של OVER, אז אני בטוח שאפשר למצוא לדבר הזה את הפתרון.
זבולון כלפה: ואני רוצה לומר לכם, הפעילות הזאת של החקלאות החברתית הישירה ממשיכה ותמשיך, כי אני חושב שהדבר הזה נותן אמירה ואנחנו רואים את זה בכל מקום שמגיעים יחד עם חבירה לסטודנטים ומוכרים את התוצרת, אז יש השפעה באזור, בסביבה ובעיר.
זבולון כלפה: הדבר הזה מקרין ואנשים מבינים שיש פה מגמה.
זבולון כלפה: ואני רוצה לומר לכם עוד פעם – ככל שזה ימשיך מחד, עם הפעולות של החקיקה מאידך, שחייבות להיות כרגל משלימה, והרגל השלישית זה הנושא של הגברת המידע פה, וצריך לשבור את הראש פה איך עושים מידע שהוא נגיש לכולם – גם לצרכנים מחד וגם לחקלאים מאידך, כי דרך אגב, גם לגבי החקלאים הנושא של הקטיף למשל, של התוצרת, באיזה כמויות ומתי משווקים.
זבולון כלפה: הדבר הזה הוא כן רלבנטי, כי הרבה פעמים מציפים את התוצרת בשוק ואז יוצרים אוטומטית נפילה של המחירים ומצד שני שבוע לאחר מכן המחירים צונחים, נוסקים.
זבולון כלפה: צריך ליצור פה איזו שהיא מציאות של איזון מסוים.
עדי קול: אני פונה אליכם, המועצה לצרכנות.
עדי קול: כחברי כנסת אנחנו יכולים להגיש הצעת חוק, אנחנו יכולים לעשות את זה מיד בסוף הדיון הזה, זה יכול להיות מאד מאד פשוט, אבל אומרים לנו שיש כאן בעיה, אין מחירים.
עדי קול: אצלכם ראיתי, אתם הגשתם לי טבלה מאד מסודרת.
עדי קול: איך פתרתם את הבעיה?
<אהוד פלג: כן, כבוד יושבת הראש, יש פה תעלומה: מה קורה לפלפל בדרך מהחקלאי אל המדף.
<אהוד פלג: כנראה שמשהו קורה לו.