GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: יש לנו דיון אחד על תופעה של המאכרים, שאנחנו צריכים להבין גם איך הם מקבלים את הפרטים של הניצולים שמקבלים את הקצבאות; וגם איך אנחנו מתמודדים איתם ועוצרים עכשיו את התופעה הזאת.
עדי קול: מצד שני, איך אנחנו מתמודדים עם התיקים שכבר נפתחו.
עדי קול: אני מבינה שיש קושי להעביר את השמות, בשל פגיעה בפרטיות.
עדי קול: איך אפשר להתמודד עם זה?
<שירן ברזילי גלוטר: שוב, שאלו אותנו מה אנחנו יכולים לעשות כמדינה, ואנחנו עושים שימוש בכלים שיש לנו, שזה חוק הסיוע המשפטי - - -
עדי קול: אבל זה לא מספיק לנו מבחינת זמן.
<שירן ברזילי גלוטר: אני לא יודעת, אני לא בטוחה.
<שירן ברזילי גלוטר: אם מדיוני פה אומר שתוך מספר ימים הוא יכול לסייע, אז יכול להיות שזה ייתן לנו את הפיתרון.
עדי קול: לא, אני מבינה שאתם לא יכולים לתת לנו מספרים.
עדי קול: אתם אומרים שאתם עושים את הטלפונים.
עדי קול: השאלה אם אנחנו יכולים להעביר לכם את רשימת הארגונים או את רשימת עורכי הדין, את מספרי הטלפון, כי כשאתם נותנים את - - -
<שירן ברזילי גלוטר: יש פה בעיה של פרטיות, ואני באמת - - -
עדי קול: בגלל זה אנחנו לא מבקשים.
עדי קול: אנחנו מבקשים משהו אחר.
עדי קול: שנייה רגע, בואו ננסה לשמור על האנשים ולא נשתמש בטיעון של הפרטיות כדי לפגוע בהם.
עדי קול: אנחנו שומעים את זה פה בהרבה סיטואציות, אומרים לנו הגנת הפרטיות ובסוף האנשים האלה נפגעים.
עדי קול: אנחנו צריכים למצוא דרך שבה ניצולי השואה ידעו מי יכול - - -
<ניר נעים: אני יכול להעביר.
עדי קול: אתה וודאי שאתה לא יכול.
<ניר נעים: אני אשמח לקבל הסכמה, או טלפונית או לשבת עם כל אחד.
<ניר נעים: אנחנו הרבה יותר פתוחים.
<ניר נעים: אתם עשיתם אותנו, באמת.
<ניר נעים: הכל יותר פשוט.
עדי קול: בגלל שיש 200 תיקים שאתם הגשתם בהוצאה לפועל נגד ניצולי שואה - - -
<ניר נעים: אין לנו דרך אחרת לאכוף חוזה, כבודה.
עדי קול: לא מחפשים אתכם.
עדי קול: אתם עשיתם את זה לעצמכם.
עדי קול: אריה, בבקשה.
<קריאה: היית יכול לשבת איתם לפני.
<ניר נעים: אנחנו מנסים.
<ניר נעים: מה אתה חושב, שלא עשינו?
עדי קול: אנחנו לא רוצים שתחזרי אלינו עוד שבוע.
עדי קול: אני שאלתי אותך שאלה מאד ספציפית – האם יש אפשרות שאתם פונים אל ניצולים, והוא פונה אליהם ממילא.
עדי קול: הוא אומר שהוא מרים אליהם טלפון.
עדי קול: האם אפשר לקבל את ההסכמה שלהם, להפנות אליהם עורכי דין?
<שירן ברזילי גלוטר: אני צריכה לבדוק את זה.
עדי קול: אז תצאי החוצה רגע, תבדקי ותחזרי אלינו עם תשובה.
<שירן ברזילי גלוטר: זה מה שכתבו לי.
<שירן ברזילי גלוטר: אני מתכתבת על זה עם אנשים מהמשרד, זה בסדר.
<שירן ברזילי גלוטר: אמרו לי שאפשר לבדוק את האפשרות הזאת.
עדי קול: מה זה אומר אפשר לבדוק?
<שירן ברזילי גלוטר: אני לא יכולה לתת תשובה עכשיו – שכן או שלא.
עדי קול: אז אני צריכה - - -
<שירן ברזילי גלוטר: אני לא יכולה.
עדי קול: שנייה, לא מקובלות עלי התשובות האלה.
עדי קול: את לא יכולה להגיד לי מתי?
עדי קול: אולי כן?
עדי קול: אבל מתי את יכולה להגיד?
<שירן ברזילי גלוטר: אני אמרתי, זו שאלה שהיא מאד רגישה ונוגעת בפרטיות.
<שירן ברזילי גלוטר: אני מבינה לגמרי - - -
עדי קול: אז תגידי לי מתי תתני לי תשובה?
עדי קול: אל תעני לי עכשיו, תגידי לי מתי תהיה לי תשובה.
<שירן ברזילי גלוטר: אני מבינה לגמרי את הרגישות - - -
עדי קול: אבל את לא נותנת לי תשובה.
<שירן ברזילי גלוטר: שנייה, זו סיטואציה - - -
עדי קול: שנייה, הבנתי אותך.
עדי קול: את לא הבן אדם הראשון שאנחנו מתנהלים מולו בכנסת, מול התשובות של המשרד.
עדי קול: אני רוצה לדעת האם אני יכולה לקבל תשובה עד מחר בבוקר, לגבי השאלה איך אנחנו מגיעים אליהם?
<שירן ברזילי גלוטר: לגבי זה את רוצה שאני אצא לבדוק – איך נעמוד בלוחות הזמנים?
עדי קול: כן, תודה, אני אשמח.
<ניר נעים: אני יכול לתת לך פיתרון פרקטי.
<ניר נעים: אני עורך דין ניר נעים.
<ניר נעים: על ידי המשרד שלי נפתחו תיקי הוצאה לפועל.
קארין אלהרר: או, אתה האיש.
<ניר נעים: אנחנו לא בורחים.
עדי קול: אתם לא בורחים?
עדי קול: אני לא רואה שרחל דואני עדיין נמצאת פה.
עדי קול: אני גם לא רואה שהיא הייתה מוכנה לבוא ולדבר כאן.
עדי קול: יש פה אנשים שרוצים לדבר קודם.
<ניר נעים: אני רוצה להציע פתרון פרקטי.
עדי קול: סליחה, אני לא רוצה את הפתרון שלך.
עדי קול: אני רק אומרת שיהודה תשובה, שעומד פה וחוטף – נשאר עד הסוף.
עדי קול: אז אני נותנת לו את הזכות לדבר, לפני שאני אתן לעורך הדין שלה, ששלח את תיקי ההוצאה לפועל.
קארין אלהרר: תגיד לי, המצב של עורכי הדין כל כך גרוע שאלה התיקים שבחרת לייצג?
עדי קול: ואתם פה סוללה של ארבעה אנשים שמייצגים את האישה, שלא יכולה לדבר, אבל כן היא יכלה לדבר בחוץ.
<יהודה תשובה: את רוצה שאני אדבר?
עדי קול: לא, אתה אמרת שאתה אחרון, אז קודם היא ואחר כך אתה.
<יהודה תשובה: אני רוצה אחרון.
עדי קול: אז מיד אתן לך.
<יפעת סולל: שמי יפעת סולל מכן לזקן.
<יהודה תשובה: אני צריך את הזמן שלי, כי אני צריך להסביר את הכל.
<יהודה תשובה: ברשותכם.
קארין אלהרר: להסביר את השיטות.
עדי קול: כן, בבקשה, תגידי לפרוטוקול שם ותפקיד.
<יפעת סולל: עורכת דין יפעת סולל, יועצת משפטית של כן לזקן.
<יפעת סולל: אני מוכרחה לומר שיש פה הרבה מתקפה על המאכרים, ובצדק רב.
<יפעת סולל: אנחנו נתקלים בתופעה הזאת הרבה מאד שנים, אבל אסור להיתמם ולא רק מאכרים מנצלים ניצולי שואה, גם עורכי דין, וצריך להגיד את הדברים באופן הכי ברור.
<יפעת סולל: נאמר כאן כבר שם של עורך דין – ידיד.
<יפעת סולל: אני מוכרחה לומר שבמשך הרבה מאד שנים אנחנו מקבלים כל מיני תלונות, ולא היה לנו בדיוק את התיק הנכון לטפל בו, כדי להראות את כל העניין.
<מאיר כחלון: אני אתן לך כמה שאת רוצה.
<יפעת סולל: אז בסדר, אז קיבלתי לפני שלושה שבועות תיק, שפשוט אני חייבת במשפט אחד להסביר לכם, שמדובר בניצולת שואה מאושוויץ, שקיבלה כבר, הוכרה כזכאית לקבל את הקצבה החד פעמית על עבודה במחנות, ואחרי ששונו הכללים של ממשלת גרמניה, והיא עכשיו זכאית לקצבה חודשית, שהייתה ניתנת לה באופן אוטומטי, מאחר שהם בודקים באופן אוטומטי את כל התיקים – היא קיבלה מכתב יזום על ידי עורך דין ידיד.
<יפעת סולל: סליחה, לא על ידי עורך דין ידיד.
<יפעת סולל: על ידי איגוד זכאי גמלאות מגרמניה.
<יפעת סולל: כשאדם מקבל מכתב מאיגוד זכאי גמלאות מגרמניה, הוא חושב שזה מישהו שמייצג אותה.
<יפעת סולל: לא.
<יפעת סולל: אבל זאת חברה בע"מ, בבעלות עורך דין ידיד ועוד כמה מקרובי משפחתו, ושם היה כתוב ש - - -
<יפעת סולל: שהיא תגיש את הבקשה דרכם בחינם, ימלאו לה טופס בחינם, ואז למטה כתוב – ואם תקבל - והם יודעים מראש שתקבל - - -
קארין אלהרר: תגישו נגדו תלונה.
יצחק כהן: רגע, איך הוא ידע שהם קיבלו?
<יפעת סולל: סליחה, אני רק אשלים חצי משפט.
קארין אלהרר: איך לשכת עורכי הדין מגבה את הדבר הזה?
עדי קול: היא אומרת שהגישו נגדו תלונות, ולשכת עורכי הדין - - -
<יפעת סולל: שנייה, שנייה, אני חייבת לסיים, כי זה פשוט לא ייאמן הסיפור הזה.
<יפעת סולל: כי מעבר לזה שכל ההליך הזה לא היה צריך להתקיים, אז גם על ההליך שכאילו נעשה ושלא היה צריך אותו מראש, הוא דרש ממנה כפל שכר טרחה – גם על הקצבאות קדימה וגם על הרטרואקטיבי, כשיש חוק מפורש שכתוב שאסור, וגם בהסכם שכר הטרחה, לא שלו אלא של האיגוד – כתוב שזה יהיה או זה או זה.
<יפעת סולל: זאת אומרת שלוש פעמים שכר טרחה – על הליך שלא היה צריך בכלל לעשות.
יצחק כהן: מאיפה הוא ידע שהיא קיבלה?
<יפעת סולל: הוא יודע שהיא קיבלה - - -
יצחק כהן: מאיפה?
<יפעת סולל: אני אגיד לך.
<יפעת סולל: את התהליך הראשון הוא עשה בשמה.
<יפעת סולל: כך הוא ידע שהיא תהיה זכאית עוד פעם, ואז הוא שידל אותה למעשה, לעשות הליך נוסף למרות שהוא - - -
יצחק כהן: ומאיפה הוא ידע שהיא - - -
<מאיר כחלון: יש לו ייפוי כוח.
יצחק כהן: את ההליך המנהלי.
<יפעת סולל: ההליך הראשון נעשה דרכו.
<יפעת סולל: ההליך הראשון, שהיה צריך להגיש - - -
יצחק כהן: אוקיי, בסדר, אבל הוא - - -
<יפעת סולל: ואז הוא פנה - - -
יצחק כהן: הוא עט עליה כשהוא ידע שהיא קיבלה כבר את ההסדר החדש.
<יפעת סולל: הוא ידע שהיא הייתה זכאית, כי הוא עשה את ההליך הראשון, ואז הוא שידל אותה לפנות שוב, למרות שהוא ידע שהיא תקבל - - -
יצחק כהן: יש להם מידעים – לשאול מי קיבל החלטה מנהלית.
יצחק כהן: מאיפה המידע הזה?
יצחק כהן: לא, אני רוצה לפנות למפכ"ל המשטרה שיבדוק את זה.
עדי קול: אנחנו כבר אמרנו, אנחנו נפנה מטעם הוועדה עם חברי הכנסת שנמצאים פה, למפכ"ל להבין איך הדבר הזה עובד, אפרופו הדיון שהיה אתמול לגבי הדלפה של פרטים מהמשטרה בחקירות, ואמרו שזה לא קורה.
<יפעת סולל: אז יש פה גם את העניין באמת של השימוש לרעה של עורכי דין, וצריך להגיד את זה, באמת, פשוט צריך להגיד את זה.
<יפעת סולל: ודבר נוסף, שימוש בשמות של חברות שיוצרות מצג שווא, כאילו הן גופים ציבוריים שמייצגים ניצולים.
<יפעת סולל: אנחנו מגישים עכשיו פנייה לרשם החברות.
<יפעת סולל: אני אשמח אם הוועדה תצטרף לפנייה הזו.
עדי קול: אנחנו נשמח מאד מאד להצטרף.
עדי קול: חברת הכנסת יפעת קריב, בבקשה.
יפעת קריב: מילה אחת.
יפעת קריב: אני קודם כל רוצה לברך על הדיון הזה את חברת הכנסת עדי קול ואת חברי הכנסת שנמצאים פה ולהגיד כמה דברים.
יפעת קריב: קודם כל אני רוצה להגיד שהתופעה בזויה ומכוערת ומגעילה, וכל מילת גנאי שאני אוכל להשתמש בה, אני כמובן אשתמש בה ואני מאד שמחה שאנחנו שמים את זה על השולחן.
יפעת קריב: כל תופעת המאכרים בעצמה מגעילה, ובטח כשמדובר בניצולי שואה.
קארין אלהרר: ועורכי הדין.
עדי קול: תשמעו, זה עורכי דין שעונים להגדרת מאכר.
קארין אלהרר: כמישהי שהייתה חברה עד לא מזמן בלשכת עורכי הדין – אני מתביישת והייתי מצפה שלשכת עורכי הדין, שכל כך דואגת לחברים שלה, לפחות תגן על האנשים שמקבלים את השירותים מהם.
קארין אלהרר: זה ממש, זה משהו שאני לא הייתי מעלה על דעתי שלשכת עורכי הדין תיתן גיבוי לדבר הזה.
קארין אלהרר: מעבר לעובדה שאתם לא פעלתם עד היום - - -
<קריאה: לא, אבל זה לא נכון.
<קריאה: יש פסקי דין.
עדי קול: שנייה, שנייה - - -
קארין אלהרר: יש ועדת אתיקה ללשכת עורכי הדין, שפועלת נורא יפה כשמדובר ב - - -
עדי קול: קארין, שנייה.
עדי קול: בסדר, צעקנו את זה, אמרנו את זה כמה פעמים, בואו ננסה לעשות את זה פרודוקטיבי.
עדי קול: אחד הדברים הטובים בוועדה לפניות הציבור, מאשר ועדות אחרות – אנחנו רוצים תשובות.
עדי קול: זאת אומרת שאני מבקשת לקבל מכם תשובה מה עשיתם.
עדי קול: מה עשיתם עם רחל דואני – שמענו.
עדי קול: אני רוצה לדעת ואני יודעת שפנו אליכם גם לגבי עורך הדין ידיד, ואני רוצה לדעת מה עשיתם לגבי זה.
<קריאה: אנחנו פנינו.
עדי קול: אני יודעת, אני ראיתי את המכתב שלכם, זאת אומרת בשנת 2012.
עדי קול: אני מבקשת מכם לחזור אלי ולהסביר לי מה עשיתם עם עורך הדין ידיד ואיך טיפלתם בזה.
<קריאה: נפנה לוועדת האתיקה.
עדי קול: אני רוצה שתחזרו אלי עם תשובה.
<קריאה: שלא יתפרש כאילו לשכת עורכי הדין - - -
עדי קול: בסדר, אנחנו מבינים.
עדי קול: אנחנו מבקשים.
עדי קול: הפרענו לחברת הכנסת קריב, בבקשה.
יפעת קריב: תראו, אחרי שאמרנו את הדברים המאד חמורים, ואני חושבת שהדברים שנאמרו הם מאד חמורים והם מאד ברורים, אני רק רוצה לתת משהו אחד קטן בצד השני של המטבע.
יפעת קריב: מאד קל לי להגיד את זה, אחרי שאתמול העברנו קריאה ראשונה בממשלה, של הצעת החוק של שר האוצר, שגם מקטינה את הבירוקרטיה; ואני רוצה להגיד שלאורך השנים, הרבה מאד ניצולי שואה לא הצליחו למצות את הזכויות שלהם ועד היום אני לא בטוחה שכל ניצולי השואה ממצים את הזכויות שלהם, בגלל הבירוקרטיה, בגלל שזה מסובך.
יפעת קריב: בגלל שכשאני ניסיתי ללמוד ולהבין מה כל ניצול שואה זכאי, אני יכולה להגיד לכם שעד היום, מכמה חוברות וכמה עורכי דין, אני לא מצליחה להבין למה ניצול שואה זכאי.
יפעת קריב: ואני פונה מכאן, שוב, כמו שכבר עשיתי הרבה מאד פעמים, לעופרה רוס שיושבת פה, וכמובן לתמי מרוז ולשרה, לנציגות משרדי הממשלה ולנציגי משרד המשפטים ולהגיד – תקלו על ניצולי שואה לקבל את כל מה שמגיע להם.
יפעת קריב: לא יכול להיות שיש עוד ניצול שואה שצריך עזרה מעורך דין או ממישהו מבחוץ, כדי להבין מה מגיע לו.
עדי קול: במיוחד שפה הייתה החלטה מנהלית שאומרת שמגיע להם בלי - - -
יפעת קריב: בדיוק, די, זהו, אמרנו.
יפעת קריב: אני חושבת שזה מאחורינו.
יפעת קריב: מעכשיו שלא יהיה עוד ניצול אחד במדינת ישראל, ועופרה, אני חושבת שבראש זה מופנה אליך – שלא מקבל ב-100 אחוז את מה שמגיע לו, גם אם הוא לא יודע שמגיע לו.
יפעת קריב: תרימו אליו אתם טלפון ותגידו לו – מגיע לך.
יפעת קריב: שהוא לא יצטרך לפנות או שהילדים שלו יצטרכו לפנות לעורכי דין, כי אנחנו באיזה שהוא מקום - - -
עדי קול: סליחה, סליחה.
יפעת קריב: לשים לזה קץ, ואני ממש מבקשת שזו תהיה הקריאה מכאן – שכל ניצול שואה יקבל את מה שמגיע לו, גם אם הוא לא יודע שהוא זכאי.
יפעת קריב: להגיע לכל אחד ואחד ולתת לו את זה.
יצחק כהן: אבל אחרי שהוא יקבל – יעוטו עליו עורכי דין.
יפעת קריב: לא, לא, לא.
יפעת קריב: אם עופרה רוס תטפל מראש, הוא לא יצטרך את עורכי הדין.
יפעת קריב: יש פה שלוש נשים חזקות שמובילות במשרדי הממשלה את התחום הזה.
עדי קול: איציק, אתה רוצה לדבר?
עדי קול: לא נתתי לך עדיין רשות דיבור.
יצחק כהן: כן, אני חושב שכשאני שומע את אריה כהן מההוצאה לפועל ואני שומע פה את המשפטנים - אני מבין שיש פה איזו שהיא בעיה חוקית שצריך להתגבר עליה.
עדי קול: ואנחנו נתגבר עליה.
יצחק כהן: אז הדבר הוא פשוט מאד.
יצחק כהן: אני כבר דיברתי עם גליה, היועצת המשפטית של עופרה.
יצחק כהן: אני חושב שאנחנו נגיש הצעת חוק, נעביר את זה בחקיקה, לפתור את הבעיה הזו בחקיקה וזה יעבור בבליץ.
יצחק כהן: זה יעבור את ועדת שרים לחקיקה, זה יעבור את הכנסת.
יצחק כהן: בחקיקה אנחנו נפתור את כל הבעיות שאתם מתלבטים בהן וקשה לכם איתן, אוקיי?
יצחק כהן: כל ניצול שואה שקיבל כסף כתוצאה מהחלטה מנהלית – לא ישלם שקל לאף מאכר ולאף עורך דין ולאף אחד שיבוא לעוט - - -
<קריאה: גם מי ששילם.
יצחק כהן: גם מי ששילם, ותהיה בחקיקה גם השבה.
יצחק כהן: זה החקיקה שאנחנו מתכוונים להריץ, ולהריץ אותה במהירות.
יצחק כהן: אם זה יפתור לכם את הבעיה, יש את הפתרון.
עדי קול: שלחנו את שירן לקבל תשובה והיא חזרה אלינו עם תשובה.
<שירן ברזילי גלוטר: תשובה לגבי השאלה אם אנחנו יכולים להעביר את הפרטים של אותם חייבים.
<שירן ברזילי גלוטר: בהנחה שבאמת יעשו טלפונים במערכת ההוצאה לפועל לאותם חייבים, ישאלו אותם באותה שיחה בנוסף לזה שהם מיידעים אותם על בדיקת הזהות שלהם לקבל סיוע מאגף הסיוע המשפטי, ישאלו אותם אם הם מסכימים שהפרטים שלהם יועברו גם - - -
<מאיר כחלון: לארגון שלהם.
<שירן ברזילי גלוטר: בהנחה שהם יסכימו, אז אנחנו - - -
<מאיר כחלון: הם יסכימו.
עדי קול: לפני שאנחנו ממשיכים, קודם כל תודה רבה, אנחנו מעריכים את זה.
עדי קול: אני מבקשת שכל ארגון שיכול לעזור ולסייע, יעביר אלינו את הפרטים, אנחנו נרכז את הרשימה ואנחנו נעביר את זה להוצאה לפועל.
עדי קול: רן והקליניקות וכל הארגונים.
<מאיר כחלון: כולם אצלי – לוב, תוניס, כולם אצלי.
<מאיר כחלון: רק שתגיע אלי הרשימה, תאמיני לי - - -
עדי קול: לא, הרשימה לא תגיע אליך.
עדי קול: אנחנו נקבל את הרשימות ונעביר.
עדי קול: כל ארגון שיכול לעזור לנו בסיוע משפטי, תעבירו לנו ואנחנו נרכז את הרשימה ונעביר אליכם.
<לילך שלום: אם אפשר חצי משפט.
עדי קול: חצי משפט.
<לילך שלום: תודה.
<לילך שלום: בהתייחס למה שאומרת שירן, בעניין הסיוע המשפטי, אם הסיוע המשפטי לא יעשה החלטה כמו שעשתה שרת המשפטים לגבי ייצוג ספציפי של ניצולי שואה, שהיום הסיוע המשפטי מייצג את ניצולי השואה בחלק מהנושאים ולא באופן גורף, אם לא תעשה החלטה - - -
<צורי בן תורה: סליחה רגע, זה בדיוק הנקודה.
<צורי בן תורה: תיקנו לאחרונה את חוק הסיוע המשפטי, קח שיתנו לניצולי שואה סיוע משפטי בלי מבחנים.
<צורי בן תורה: אלא שהגבילו את זה רק לזכאות.
עדי קול: אז צריך לפתוח את זה.
עדי קול: חקיקה שאנחנו יכולים להגיש.
<לילך שלום: בדיוק.
<לילך שלום: אפילו החלטה יכולה להיות – אם זה לא ייפתח, ניצולי שואה לא עומדים בבדיקת זכאות כלכלית.
<לילך שלום: הם לא עומדים במבחני היכולת הכלכלית של הסיוע המשפטי והם לא זכאים לו, ולכן הסיוע המשפטי מפנה אלינו את כל התיקים האלה.
עדי קול: אז קודם כל אנחנו נמצא מפה בפנייה לשרת המשפטית ציפי לבני, כדי להגדיל את הסיוע המשפטי, לא רק לעניין של זכאות, אלא גם לעניינים האלה.
<שירן ברזילי גלוטר: לפי מה שהבנתי, לעניין ההתנגדות הם לא יצטרכו בדיקת זכאות.
<לילך שלום: אז אין החלטה כזאת.
<לילך שלום: אם תהיה החלטה – אז הם לא יצטרכו.
<שירן ברזילי גלוטר: אז אנחנו נפעל בנושא.
עדי קול: אז אתם תפעלו.
עדי קול: אז לא תהיה בדיקת זכאות לענייני הגשת ההתנגדות.
<צורי בן תורה: ההוצאה לפועל יכולה לעזור על ידי הנחיה, אני מקווה שישנה.
<צורי בן תורה: לרשמים יש סמכות לתת רשות להתגונן בלי דיון.
<צורי בן תורה: ואני חושב שכל פעם, אני מדי פעם פונה ולא תמיד נעתרים.
<צורי בן תורה: ישנם רשמים, הוותיקים בדרך כלל, שרואים את הבעיה ונותנים רשות להתגונן ללא צורך בהופעה מולם.
<צורי בן תורה: אם אפשר היה להנחות את ה - - -
עדי קול: אריה, זה מאד יכול לעזור, כדי לא לטרטר את ניצולי השואה שלוש ארבע פעמים להוצאה לפועל.
<צורי בן תורה: יש בתקנות סדר הדין אפשרות, יש סמכות לרשם לתת רשות להתגונן גם בלי דיון.
<צורי בן תורה: רשמי בית המשפט הכוונה.
עדי קול: אתם יכולים לבדוק את זה?
עדי קול: את אמנם לא בהנהלת בתי המשפט, אבל אנחנו נפנה - - -
<שירן ברזילי גלוטר: אני לא כל כך הבנתי את השאלה.
<צורי בן תורה: הרי ההתנגדות מוגשת בבית המשפט.
<צורי בן תורה: היא מועברת לרשם.
<שירן ברזילי גלוטר: רשם יכול לא לקיים דיון.
<צורי בן תורה: אני מוכרח להגיד לכם, פקידי ההוצאה לפועל די עוזרים.
<צורי בן תורה: הם מכירים את הנושא והם די נרתמים.
<צורי בן תורה: אני מוכרח לציין את זה לזכותם, והם גם מיידעים את הרשמים על התיקים הספציפיים האלה.
<צורי בן תורה: יש בתקנות סמכות לתת רשות להתגונן גם בלי דיון, למי שמגיש בקשת רשות להתגונן.
עדי קול: שוב, שירן, תדברו איתם, אנחנו נפנה אליכם.
עדי קול: אנחנו מבקשים שתבדקו את האפשרות לבקשת רשות להתגונן ללא דיון, כדי שלא נצטרך לטרטר את ניצולי השואה לדיונים האלה.
עדי קול: אני לא רואה שום סיבה לעשות את זה.
עדי קול: שני אנשים ביקשו לדבר.
עדי קול: תשמע, אני רוצה שאמא שלך תבוא לדבר כאן.
עדי קול: אתה לא נראה לי הבן אדם הראוי לענות על השאלות - - -
<עמרם דואני: למה אני לא ראוי?
עדי קול: כי אני חושבת שאתה לא הבן אדם שמתאים.
עדי קול: אתה החתמת אותם בשנת 2002?
<עמרם דואני: אבל אני - - -
עדי קול: שנייה, אתה בקשת אותם?
עדי קול: אתה פגשת את ג'ינו?
עדי קול: פגשת את האנשים פה?
<עמרם דואני: יכול להיות שכן.
<עמרם דואני: כן, אני עובד במשרד שם.
עדי קול: יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.
עדי קול: הם אומרים שהם לא ראו אותך מעולם.
עדי קול: לא היה משרד הם אומרים.
<עמרם דואני: הם באו אלינו הביתה.
<עמרם דואני: אנחנו אשמים שהם באו אלינו הביתה?
עדי קול: כנראה שכן.
קארין אלהרר: מה, הם התפרצו?
<עמרם דואני: אני אבקש ממנה להיכנס, אם את מתעקשת.
קארין אלהרר: אם מישהו יענה, זו תהיה היא.
<עמרם דואני: רק משפט אחד, לפני שאני יוצא לקרוא לה.
<עמרם דואני: תתנו לנו לבוא להשתתף בפתרון.
<עמרם דואני: אנחנו בנפשנו הטיפול בניצולי השואה.
עדי קול: אנחנו רואים.
<עמרם דואני: אנחנו יכולים לקום ולעזור - - -
<עמרם דואני: אנחנו לא כאלה רעים.
עדי קול: סליחה, את העזרה שלכם כבר ראינו.
עדי קול: יהודה תשובה, בבקשה.
<עמרם דואני: אז למה אני אקרא לה?
<יהודה תשובה: הסיפור שלי קצת ארוך.
<יהודה תשובה: אני בעצמי ניצול שואה.
<יהודה תשובה: הייתי במחנה ריכוז ג'אדו.
<יהודה תשובה: יצאתי משם עם כאבי רגליים.
<יהודה תשובה: אחרי תקופה מסוימת שלא ידעו מה יש לי, נאלצתי לשכב במיטה עד גיל 19, עם גבס מהצוואר עד שתי הרגליים.
<יהודה תשובה: לפני הישיבה אני מסרתי את כל הטענות שלי בכתב, עם מסמכים, ליושבת הראש, והייתי מאד שמח אם הייתם מספיקים לצלם, לתת לכולם, לכל הוועדות לראות.
<יהודה תשובה: עכשיו, כשאני ראיתי שיוצאי לוב קופחו, יוצאי צפון אפריקה קופחו, והבנתי – היינו במחנה ריכוז, היו אישורים.
<יהודה תשובה: ישבתי ללמוד יותר משנה-שנה וחצי את כל הנושא לעומק.
<יהודה תשובה: גם ארגון עולי לוב יודע, יש לי גם תעודת הוקרה, גם מארגון עולי לוב גם מארגון יהודי תוניסיה, גם מיושב ראש כלל הארגונים, זיכרונו לברכה מר פרוג.
<יהודה תשובה: הכל נמצא אצלכם.
<יהודה תשובה: ראיתי שאין, אני מחפש עם מי לדבר.
<יהודה תשובה: דיברתי עם כל עורכי הדין, הסתכלו עלי כמו אדם שנפל מהירח.
<מאיר כחלון: ואתה עבדת עם עורך הדין.
<יהודה תשובה: ברור.
<יהודה תשובה: ברשותך, אני לא הפרעתי לאף אחד.
<יהודה תשובה: קודם כל, אני חייב לציין שאני מעריץ מספר אחת של הגברת עופרה רוס.
<יהודה תשובה: ובאמת, כשהיא לקחה את העניינים לידיים – הכל השתנה.
<יהודה תשובה: אפילו בשם של המוסד הזה, קראו לזה הרשות המוסמכת.
<יהודה תשובה: זה שם מאיים.
עדי קול: טוב, רגע, תשמע, אני מבינה שזה סיפור ארוך ואני מבינה שאתה רוצה להסביר.
<יהודה תשובה: לא, זה לא סיפור ארוך.
עדי קול: יש לי שאלה אחת בלבד: יש פה ניצולי שואה שמגיע להם הרבה כסף.
עדי קול: מכוח החלטה מנהלית מגיע להם לקבל כסף.
עדי קול: השאלה למה אתה חושב שלך מגיע לקבל כסף, במקומות שלהם מגיע לקבל כסף בלי שום שכר טרחה, בלי אף אחד, פשוט מגיע להם כסף.
<יהודה תשובה: תאמיני לי שאני אגיע לזה.
עדי קול: לא, אני רוצה את התשובה.
<יהודה תשובה: אני אענה לך.
עדי קול: אני רוצה שתענה לי, בדיוק.
<יהודה תשובה: אני לא יודע לדבר מהר.
עדי קול: אתה לא צריך לדבר מהר, אתה רק צריך ישר לענות לשאלה שלי.
<יהודה תשובה: אני לפני כמה חודשים החלפתי את הספרות של 18, אז תני לי בבקשה קצת כבוד.
עדי קול: אני מבקשת, תענה לשאלה.
<יהודה תשובה: לשאלה שלך.
עדי קול: בדיוק, תודה.
<יהודה תשובה: ההסדר המנהלי לא היה בא לעולם עד שאני לא הצלחתי במאבק בבית משפט, והם יאשרו, עד שאני לא הצלחתי במשפט של ג'וליה תייר, בבית המשפט העליון הגעתי, ובית המשפט העליון הקים ועדה מיוחדת עם חמישה אנשי ציבור, שישבה על המדוכה 16 חודשים.
<יהודה תשובה: במשך 16 החודשים הקאתי דם בשביל לספק לה את הכל.
<יהודה תשובה: יש לכם כל דבר - - -
עדי קול: יש לי הרגשה שאתה מתפקד כעורך דין, למרות שאמרו לנו עכשיו שאתה לא.
<קריאה: כתוב פה שהוא מייצג.
<יהודה תשובה: זה מה שאני עשיתי באמצעות עורך דין.
<יהודה תשובה: חבל שלא נתתם לכל הארגונים הנכבדים את הניירות, אז הייתם רואים.
עדי קול: אז אני מבינה שאתה היית חלק מהצוות, אני יודעת שהתיק של ג'וליה תייר היה תיק מאד משמעותי בהחלטה הזאת.
<יהודה תשובה: תייר ג'וליה זה אני.
עדי קול: אבל איך זה הופך את האנשים האלה - - -
<רבקה בשמוט: אבל תשובה, לקחת לי 11,000 שקלים, בשביל מה?
<רבקה בשמוט: אתה צריך לתת לדואני.
<רבקה בשמוט: לדואני.
<רבקה בשמוט: 11,000 שקלים הוא לקח לי.
יצחק כהן: כמה את מקבלת?
<רבקה בשמוט: אני מקבלת כל חודש 1,800 שקלים.
קארין אלהרר: רגע, אבל למה היא שילמה 11,000 שקלים, על מה?
עדי קול: איך קיבלת כל כך הרבה כסף על זה שהיא מימשה את הזכות המנהלית שמגיעה לה?
<רבקה בשמוט: ואמרתי לו, אני הייתי רשומה אצל דואני.
<רבקה בשמוט: הוא אמר אל תדאגי, אני כותב לה מכתב.
<רבקה בשמוט: לא יודעת אם כתב או לא כתב.
<רבקה בשמוט: זו בעיה שלו.
<רבקה בשמוט: הוא ודואני.
<רבקה בשמוט: הוא צריך לשלם לדואני, לא אני.
<רבקה בשמוט: זה הכל.
עדי קול: את שילמת לו ועכשיו דואני תובעת אותך?
<רבקה בשמוט: כן.
<רבקה בשמוט: אז מה, אני אשלם לשני אנשים?
<רבקה בשמוט: שילמתי לו, אני לא יכולה לשלם עוד.
עדי קול: את לא צריכה לשלם לאף אחד.
יצחק כהן: את לא צריכה לשלם לדואני.
<יהודה תשובה: אבל אתם לא נותנים לי לדבר.
עדי קול: אתה יודע למה?
עדי קול: כי זה כואב.
עדי קול: זה כואב לה, כי זה מרגיז.
עדי קול: היא שילמה לך 11,000 שקלים על זכות שמגיעה לה.
עדי קול: אני מעריכה מאד את המהלך שעשית מול בג"ץ, אבל עדיין.
<יהודה תשובה: אתם לא נותנים לי לדבר.
<יהודה תשובה: שתקתי כל הזמן, נתתי לכם לדבר.
<יהודה תשובה: ביקשתי רשות לדבר, להסביר לכם.
<יהודה תשובה: כל מה שאני אומר מבוסס על מסמכים שנמצאים בידיכם.
<יהודה תשובה: כל יהודי לוב ותוניסיה שקיבלו כסף, זה בזכות המאבק המשפטי והציבורי שלי, ויש לכם מסמכים על זה.
קארין אלהרר: איזה מאבק, תגיד?
עדי קול: סליחה, אף אחד לא צריך לשלם לך על מאבק ציבורי שעשית, שגם אתה הרווחת ממנו.
עדי קול: שמענו את התשובה.
<רבקה בשמוט: אחיו, אשתו, אחותי ובעלה – כל אחד 10,000 – 11,000 שקלים.
<רבקה בשמוט: תראי כמה כסף הוא לקח מאיתנו.
עדי קול: לא, אני מכירה מישהו ששילם 35,000 שקלים.
עדי קול: סבתא של עידו צריכה לשלם 35,000 שקלים.
עדי קול: היא שילמה כבר 35,000 שקלים לדואני.
<עמרם דואני: זה נורא קל להאשים אנשים מבלי לשים דברים על השולחן.
עדי קול: 35,000 שקלים.
עדי קול: תחזירו לה את הכסף.
<יהודה תשובה: אבל אתם לא נותנים להסביר.
עדי קול: אנחנו יכולים להביא קבלה.
עדי קול: כן, רחל, את רוצה להסביר לנו איך אנשים חייבים לך כסף על זכות שמגיעה להם?
עדי קול: בבקשה, גם רחל רוצה לדבר.
<יהודה תשובה: אני רוצה את זכות הדיבור.
<יהודה תשובה: אני חיכיתי ואני מבקש לדבר.
עדי קול: עכשיו ניתן לרחל, ואם יהיה לך מה להוסיף, אני אתן לך אחר כך.
<יהודה תשובה: אז קודם כל לי אין אף אחד בהוצאה לפועל כרגע.
עדי קול: יש לך עשרות.
<יהודה תשובה: אולי בבית משפט.
עדי קול: 85 תיקים.
<יהודה תשובה: תראי לי.
<צורי בן תורה: אני הגשתי התנגדויות אצלך, יהודה, מעל 250.
עדי קול: 80 תיקים כבר נסגרו.
<צורי בן תורה: איך אתה אומר שאין תיקים?
<יהודה תשובה: רגע, בבית משפט כן, לא בהוצאה לפועל.
<צורי בן תורה: אבל הוצאה לפועל עבר לבית משפט.
<צורי בן תורה: מה זה, זה לא הוצאה לפועל?
<יהודה תשובה: אז מה, ללכת לבית המשפט זה אסור?
<יהודה תשובה: אם אני עשיתי - - -
עדי קול: זה ללכת להוצאה לפועל לגבות כסף שלא מגיע לך.
<יהודה תשובה: אני רוצה להסביר.
עדי קול: אנחנו הבנו.
עדי קול: תשמע, אנחנו רואים פה 85 תיקים שאתה - - -
<יהודה תשובה: אני מרגיש כאילו אני - - -
עדי קול: אבל זו הסיטואציה ש - - -
<יהודה תשובה: אז תנו לי להסביר.
<יהודה תשובה: כל האנשים שדיברו בעניין כסף, יש לך נספחים.
<יהודה תשובה: היה משפט ואני נאבקתי - - -
עדי קול: אני הבנתי.
עדי קול: נתתי לך זכות דיבור ועכשיו נגמרה לך זכות הדיבור.
עדי קול: לכל אחד יש שלוש דקות.
<יהודה תשובה: לא, תתני לי את שלוש הדקות.
עדי קול: לא, נגמרו השלוש דקות ואני רוצה להעביר את רשות הדיבור לרחל דואני, בבקשה.
<יהודה תשובה: את רואה תעודת הוקרה של יושב ראש הארגונים בלוב.
עדי קול: אני רואה את זה ושמעתי את זה ואני מבקשת שתשב ותיתן לרחל דואני לדבר, כי רוב התיקים פה הם נגדה.
<יהודה תשובה: מבית המשפט המחוזי לעליון זה אני.
עדי קול: אז אני מקווה שתצליח.
<צורי בן תורה: אבל יהודה, אתה יודע שבתיק שלך, בעניינים שלך, ניתנה החלטת ועדת המשמעת של בית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין, שהעמידה לדין את עציון שעבד איתך, על כך ששיתף איתך פעולה, למרות שאסור לך לייצג ניצולים בתביעה.
<יהודה תשובה: עורך דין עציון לא היה שותף שלי.
<צורי בן תורה: מה זה לא היה שותף שלך?
<יהודה תשובה: הוא לא שותף שלי.
<צורי בן תורה: תראה מה כתוב בפסק הדין.
<יהודה תשובה: מה שכתבו זה, לשכת עורכי הדין זה - - -
עדי קול: סליחה, יהודה, אנחנו - - -
עדי קול: בעיקר בגלל שאתה מספר לנו חצאי אמיתות, ואני מבקשת שהדברים האלה יתבררו בבית משפט.
<יהודה תשובה: אז אני מבקש שנייה אחת, לעיין ביסודיות ב - - -
עדי קול: העובדה שהבאת לנו 500 עמודים, אנחנו נעיין בהם.
<יהודה תשובה: תודה רבה לך.
עדי קול: שוב, אני חושבת שמה שאתה עושה והעובדה שאתה אומר לנו עדיין שאתה היית שמח שאין לך תיקים בהוצאה לפועל, זה רק מעיד שאתה לא מבין את הטעות שאתה עושה - - -
<יהודה תשובה: אין לי.
עדי קול: יש לך.
עדי קול: 85 תיקים פתוחים שאתה ממשיך לתבוע.
עדי קול: 85 ניצולים שבגללך עוקל להם הכסף, למרות שלא היית צריך לגבות מהם שקל.
<יהודה תשובה: אלה התיקים שקיבלו עשרות אלפי שקלים.
יצחק כהן: מאיפה אתה יודע שהם קיבלו?
<יהודה תשובה: תתקשר אליו - - -
יצחק כהן: לא, איך אתה יודע שהם קיבלו?
יצחק כהן: איך פנית אליהם?
<יהודה תשובה: ההסדר המנהלי לא היה נולד אם לא היה - - -
עדי קול: וזה עדיין לא אומר שמגיע לך לקבל כסף.
עדי קול: תסלח לי, יהודה - - -
יצחק כהן: לא, אין שום קשר לפעילות שלך.