GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסף וסרצוג: היום שב"ס בעצם מבצע עבודה, הוא כותב תכנית מה צריך להיות בפועל מול הנהלת בתי משפט.
<אסף וסרצוג: יש להם דרישות ויש להם דרישות.
<אסף וסרצוג: בדיון הבא הם אמורים להציג את זה ולהציג את החלופות ואז לרדת לדבר תכלס' מה יש.
<אסף וסרצוג: כולם מסכימים וכמובן יש את העלויות.
<אסף וסרצוג: כולם מסכימים אבל זה לא מצב שיש הצעה ואומרים תביאו 20 מיליון שקל ואנחנו מתחילים.
<יורם עדי: אני מכיר את זה מקרוב כי אני נציג שם.
<יורם עדי: שב"ס פתוח להצעה הזאת.
<יורם עדי: מבחינתנו אנחנו מוכנים וזה כבר לא במגרש שלנו.
<יורם עדי: אנחנו שם.
<יורם עדי: יש דבר נוסף שדיברתם עליו ואני רוצה שתדעי אותו.
<יורם עדי: כל הנושא של התוועדות חזותית וועידת וידאו, הנושא הזה היה בתל אביב, יחידה מרכזית תל אביב.
<יורם עדי: באותו יום היינו עם עשרות עצורים - - -
עדי קול: אני לא יודעת אם אני רוצה להיכנס לדיון הזה בגלל הפגיעה בזכויות - - -
<יורם עדי: אבל כדאי שתדעו שבסוף זה חסך את כל הצרות של השינוע.
<יורם עדי: הרי מה התלונה כלפי "נחשון"?
<יורם עדי: השינוע הקשה, שמעירים אותם מוקדם בבוקר, ולכן אם היינו הולכים גם לכיוון הזה וכן היינו שמים אותו ברמה, על זה אנחנו פה.
<יורם עדי: כשאנחנו מדברים אצלנו למטה זה לא עוזר, אבל דווקא כאן על השולחן הזה יש סיכוי, אם זה היה עולה במקום שכן צריך למצוא את הנוסחה ולהכריח את העצירים.
עדי קול: כנראה שהנוסחה לא מספיק מאוזנת.
<יורם עדי: כשזה היה זה עבד יפה, זה היה מצוין, אלא מה?
<יורם עדי: – היה צריך להכריח את העצור, היה צריך לשאול, אחד כן אחד לא, מי כן רוצה.
<יורם עדי: אלה שהיה נוח לצאת מהתא שנייה וחצי, יש כאלה שרוצים לראות את המשפחה, יש כאן בעיות.
<יורם עדי: לכן אני חושב שזה חלק מהפתרון ואי אפשר לשים אותו בצד.
<יורם עדי: מסמסו את זה, אבל זה חלק מהפתרון ואם אתם רוצים לבוא ל"נחשון" בבקשה.
<יורם עדי: זה הפתרון הגדול אם רוצים לקצר את תנאי בתאי הכליאה שלנו, או בתקנים שלנו.
<יורם עדי: אגב, אנחנו עשינו התייעלות פנימית השנה, אבל בסוף הוסיפו לנו - - -
עדי קול: אמרת כל מה שצריך.
עדי קול: אמר דוד אזולאי כבר שיש את הרצוי ואת המצוי, רצוי זה מה שאנחנו רוצים.
עדי קול: עכשיו המצוי זה מה שיש לך, אתה צריך להסיע 1,600 אנשים ביום, אתה צריך להגן כמה שאפשר, האחד להגן מפני בריחה ואת זה הבנתי שזאת המטרה הראשונה שלך, אובדנות.
עדי קול: אני גם חושבת שצריך לשמור על זכות האדם הבסיסית, למים, לאוכל, להגנה, לחום ואתה יודע מה?
עדי קול: –לכבוד שזה דבר בסיסי שאתם לא חושבים עליו הרבה.
עדי קול: נכון שהזכות לכבוד היא אחרונה אצלכם?
עדי קול: פגיעה בזכות לכבוד, זה שאנשים נמצאים בכלוב פוגעת בכבודם, בהגדרה.
עדי קול: אני רוצה לדעת מה אתם עושים עכשיו בלי מה צריך.
עדי קול: מה עכשיו עושים?
<יורם עדי: צריך לזכור, אני אומר את זה, שנה אחורה ולא יותר מדי אחורה.
<יורם עדי: אנחנו כל הזמן במגמת עלייה בשיפור.
<יורם עדי: אני אדבר על שיפור, הייתי מפקד בראש ועדה שקבעה איפה לשים להם שירותים בכל האזורים שהם יורדים, איפה לשים מתקני מים קרים, מה שלא עשינו ללוחמים.
<יורם עדי: השקענו מיליון שקלים ושמנו שירותים בכל מיני מקומות ושמנו מתקני מים קרים בכל מיני מקומות.
<יורם עדי: אמרתי, לא עשינו את זה לסוהרים ולא ללוחמים.
עדי קול: הם יכולים להשתמש באותם שירותים.
<יורם עדי: ממש לא.
<יורם עדי: הם באים יורדים, זו מלחמה וזה לא פשוט.
<יורם עדי: לפעמים אנחנו מתאפקים ונותנים להם.
<יורם עדי: זה הדבר הראשון.
<יורם עדי: הדבר השני, יצרנו מנגנון פיקוח ובקרה שאנחנו שמים קצינים בכירים בנקודות הקצה בכל המקומות שאת מדברת עליהם ושיפרנו.
<יורם עדי: האוכל – הם מקבלים שקית בבוקר, בכל בית סוהר יוצאים עם ארגז, מקבלים שקית.
<יורם עדי: הם לא רוצים לאכול את המלפפון והעגבנייה והפרוסה כמו שאנחנו מקבלים הלוחמים.
<יורם עדי: אוכלים לא אוכלים, אותו דבר, גם אני לא אוכל בבוקר, לוחמים - - -
עדי קול: אתה יכול לאוכל בבית.
עדי קול: אתה אומר שאתה מעדיף לאוכל בבית מאשר לאכול - - -
<יורם עדי: שוב, אני מקבל ללוחמים שלנו את מה שהעצורים מקבלים.
<יורם עדי: לפעמים זה עניין של פינוק.
<יורם עדי: יש לפעמים אסירים שלא רוצים את השקית ואומרים 'עזוב אותי' ואחר כך אומרים 'לא אכלנו כל היום'.
<יורם עדי: בשעה 12:00 הם מקבלים מנה - - -
עדי קול: עזוב, אני שואלת תמיד את מי שמגיע לפה, אתם תמיד כאן בעמדת התגוננות וזה בגללנו.
עדי קול: אתה חושב שהכול בסדר.
עדי קול: מה חסר?
עדי קול: תגיד לי מה חסר בעיינך כדי ארגיש, שאתה תרגיש שהאסירים מכובדים וזכויותיהם הבסיסיות מכובדות מלבד העובדה שלקחו להם החופש.
<יורם עדי: אני אגיד לך מה חסר.
<יורם עדי: בבתי משפט הם תחת אחריותנו, אנחנו לא אחראים על השיפוט ועל מקומות כמו מגרש הרוסים, ראית מה יש שם.
<יורם עדי: אין לי יכולת לבנות שם עוד תאים, אין לי את היכולת לבנות שם שירותים, אין לנו יכולת.
עדי קול: אבל יש לך יכולת לבנות את זה בתוך התאים הקיימים.
עדי קול: על זה סיכמנו.
<יורם עדי: אני מדבר על בית המעצר.
<יורם עדי: תראי מה קורה בבית המשפט.
<יורם עדי: אתה מביא לשם 40 עצורים.
<יורם עדי: הסנגוריה אומרת לי, אתה מחזיק עצור ברכב.
<יורם עדי: אני אומר לכם שעדיף לשים אותו ברכב מאשר לשים אותו כל כך צפוף - - -
עדי קול: תלוי, כי אם זה יום של 40 מעלות באוגוסט, אז לא.
<יורם עדי: אגב כל הרכבים שלנו הם חדשים עם מזגנים, גם על זה הייתה טענה וזו טענה שאפשר להפריך.
<יורם עדי: הרכבים שלנו הם שלוש-ארבע שנים על הכביש, כולם חדשים וכולם עם מזגנים.
<יורם עדי: הייתי במשטרה - - -
עדי קול: כמה שעות מבלה מטייל כזה באוטו?
<יורם עדי: יש יעדים קצרים שאתה יכול להגיע מתל אביב לבית המשפט, זה קצר.
עדי קול: לכן שאלתי בממוצע.
עדי קול: יש נסיעות שבאים היום מהצפון לירושלים.
עדי קול: אני מבינה ואני מכירה את המורכבות.
עדי קול: האם יש לך את הנתון הממוצע של זמן מעבר אסיר?
<יורם עדי: בכל יום, 24 שעות.
<יורם עדי: אנחנו מביאים אותם יום לפני, בשישי שבת אנחנו מביאים אותם ביום חמישי בערב.
עדי קול: אבל במעברים, כמה זמן הם בתוך האוטו?
<יורם עדי: אני אוכל לומר שאם מישהו יוצא מ"צלמון" מגיע ל"קישון", בערך חמש שעות זה לוקח.
<יורם עדי: אגב, גם הלוחמים אותו דבר.
<יורם עדי: אותו ליווי, לא כל כך סבלנו.
<יורם עדי: אנחנו סבלנו?
עדי קול: די באמת.
עדי קול: עשה לי טובה גם אם תיקח אותי ותאמר לי חד-פעמי שעתיים, אני לא אסבול.
עדי קול: ואתה גם חוזר אחר כך הביתה וזה שעתיים וזה לא כל כך לא נורא, זו לא דוגמה.
<יורם עדי: הבעיה באמת היא כשמשכימים אותם מקודם מאוד, באמת הם קמים מוקדם והם מפסידים את שעות השינה של הלילה.
<יורם עדי: הדבר השני, למשל כשהם נשארים במעבר הם כאילו בתת-תנאים.
<יורם עדי: הוא כאילו לא בבית ואין לו את מה שיש לו בתא, אז הוא סובל כי אין לו.
<יורם עדי: הוא בתת-תנאים, הוא הולך עם שקית - - -
עדי קול: איך זה עובד בעולם?
עדי קול: זו שאלה שבדרך כלל קשה לענות עליה.
<יורם עדי: הייתי בשנה שעברה בארה"ב, בארה"ב אתה עוצר, אתה מגיע לתחנת משטרה באותו קומפלקס, חוקר, מאשים, מביא אותו לבית המשפט, השופט שופט אותו, כולא אותו, יורד במדרגות ומגיע לבית הכלא.
עדי קול: כולנו ראינו את הסרטים, נוסעים בזינזנה והם כבר - - -
<יורם עדי: אנחנו לא במקום הכי טוב.
עדי קול: הבעיה ברורה, שינוע של מספר כזה של אנשים והמתנה שלהם לדיונים, הם מגיעים והדיון מתעכב, הם היו שם עד שעה שתיים בצהריים ובעצם הדיון לא התקיים.
עדי קול: זה טירוף ואני מבינה.
עדי קול: איך אנחנו מקלים על המצב הזה?
עדי קול: האם אתה תוכל לומר שלא תהיינה יותר סיטואציות שאנשים יהיו בכלובים?
<יורם עדי: ראשית אני אוכל לומר מה קורה עכשיו.
<יורם עדי: הייתה טענה - - -
<רונית זר: המונח הזה יוצר קונוטציה שלילית, מראש יוצר שלילי.
<רונית זר: זה המתנה.
עדי קול: הוא שלילי והיא כזאת.
<יורם עדי: הייתה טענה, ואני אומר לכם פה, כל מה שמפריע לכם מפריע גם לנו, הרי בסוף הכול מתנקז אצלנו, אנחנו מתעסקים איתם, אנחנו רבים איתם, אנחנו מקשקשים איתם.
<יורם עדי: ככל שיהיה להם נוח יהיה גם לנו נוח.
<יורם עדי: זה ברור לכם.
<יורם עדי: אתם מבינים שכל אירוע כזה משאיר את הלוחמים לתחקיר בשש וגם בתשע בערב אחרי שעות העבודה, אחרי כל אירוע הזה.
<יורם עדי: אנחנו רוצים למנוע את האירועים האלה ואת כל התלונות.
<יורם עדי: על כל התלונות האלה אני מגיב כל הזמן שלי.
<יורם עדי: אני אומר לכם שזה אינטרס שלנו ואנחנו מנסים לעשות את הכול.
<יורם עדי: כרגע הייתה בעיה ב"איילון", אגב לפני שלא היה המעבר, אז באמת לא היו בכלובים.
<יורם עדי: אחר כך סגרו את הכלובים, אחר כך הייתה בעיה ב"איילון" שאותה פתרנו בשבוע אחד, 130 אלף שקל שזה לא פשוט.
<יורם עדי: בסוף - - -
עדי קול: ישבנו גם עם השר, שאלנו אותו שאלות מה קורה עם זה.
<יורם עדי: תקצבו את "קישון".
<יורם עדי: את התאים של ירושלים תקצבו וראיתי את זה לפני שבועיים.
<יורם עדי: אני מניח שכל מה שעשית זה בסדר.
<יורם עדי: בסוף יש לנו מיליון דברים שאנחנו צריכים לעשות, אבל אנחנו מתעסקים בכל.
<יורם עדי: גם אצלך בבית יש לך סדר עדיפויות.
עדי קול: אני שואלת מתי לא יהיו כלובים?
<יורם עדי: מתי לא יהיו כלובים בכל שב"ס אני לא יודע להגיד.
<יורם עדי: אני כן יודע של"קישון" הוקצה, זאת אומרת ששמו כסף השנה ויעשו את זה.
עדי קול: עד סוף 2014?
עדי קול: אנחנו בפברואר.
<יורם עדי: אני מניח שכן.
<יורם עדי: מה את אומרת?
<רונית זר: צריך לומר שאנחנו לא משנים במהות.
<רונית זר: התפיסה היא שצריך להחזיק אותם עד להעברה שלהם לרכבים שיוצאים.
<רונית זר: אנחנו כן חושבים וסבורים שאולי צריך לשפר ולעשות תיקון למען יותר הומאניות.
<רונית זר: זה נכון וזה בסדר.
<רונית זר: כולנו אומרים שצריך לעשות.
<רונית זר: מרוב כל כך הרבה פרויקטים שצריך לעשות כל הזמ - - -
עדי קול: הוא אומר שתקצבתם וזה בסדר העדיפויות.
עדי קול: אני רוצה לדעת גם לגבי האחרים.
עדי קול: במסגרת השאלות שלי, תוך כמה זמן יחוסלו הכלובים?
<יורם עדי: אתם מדברים וגם הנציב מדבר בדיוק כמוכם, גם הוא לא רוצה.
עדי קול: אתה מסכים איתי לגבי חמש דקות ישיבה בכלוב בירושלים?
<יורם עדי: בירושלים לא פשוט.
<יורם עדי: יותר גרוע לנו שבבית משפט יושבים עשרה בתא שצריך להכיל ארבעה איש ולא יותר.
<יורם עדי: אני אומר לפעמים גם לסנגוריה כשהם לוחצים 'לא לשים יותר בכלי רכב, אתם גורמים לעצירים יותר נזק'.
<יורם עדי: אני בסוף קיבלתי החלטה.
<יורם עדי: אני חושב - - -
עדי קול: אני חושבת שזו אמירה חשובה בעיניי.
עדי קול: בסוף הנהלת בתי משפט לא הגיעו.
עדי קול: אנחנו נבקש גם מהם תשובה מתי הם מתכוונים לשפץ.
<יורם עדי: אני אומר כאן עוד אמרה לגבי "נחשון", אתם תבואו לתאים שלנו.
<יורם עדי: אנחנו משפצים בעצמנו, הלוחמים משפצים את התאים ומסדרים את התאים במו ידנו ואנחנו משקיעים.
<יורם עדי: כששקט שם זה נוח לכולם.
<יורם עדי: דיברם על היחס, אמרתי לך מים הם מקבלים, יש מי שמביא להם מים.
<יורם עדי: יש כאלה שרוצים תה רותח ואני לא נותן לאף אחד תה רותח.
<יורם עדי: אוכל הם מקבלים.
<יורם עדי: יכול להיות שמדי פעם יש בעיות, אגב אני מגיב עליהם וכשזה מקומי אנחנו גם יודעים לקחת את הלוחמים - - -
עדי קול: המלווים של "נחשון" עוברים הכשרה של סוהר?
עדי קול: זה אותו דבר?
<יורם עדי: הם עושים גם "נחשון" וגם זה.
<יורם עדי: אני אומר לכם שבתנאי מחייה, אם תראו כמה חומר יש לנו על תנאי מחייה, הנחיות וביקורות תאמרו לנו שאנחנו מטורפים.
עדי קול: אני אגיד לכם משהו שישמע לכם טיפשי וקנטרני, אבל אני מניחה שזה שחיקה של סוהרים ואנחנו נדבר על זה.
עדי קול: הייתי בתא של קטינים, היו שלושה קטינים פלשתיניים ושניים קטינים יהודיים.
עדי קול: נכנסנו ויצאנו, פותחים את הדלת, ומה שקורה שטורקים את הדלת.
עדי קול: אני אומרת לכם ששמעתי טריקת הדלת בלילה, השינה שלי לא קלה, אתה מתעורר עם טריקה כזאת.
עדי קול: תחשבו על הילדים האלה, קטינים ששומעים כמה פעמים ביום את הטריקה הזאת.
עדי קול: ברור לי שזה קשה, ברור לי כשאתה נכנס ביום כמה פעמים, אבל יש הבדל.
עדי קול: לי זה נראה עניין לזכור שמדובר בילדים, שמדובר באנשים, שמדובר באנשים חפים מפשע הרבה פעמים ומדובר באנשים שזו להם הפעם הראשונה.
עדי קול: הדלת הזאת כשהיא נסגרת היא קשה, אבל כשהיא נטרקת זה פי שתיים יותר קשה.
עדי קול: אני לא יודעת איך עושים את זה, אני לא יודעת איך עושים.
עדי קול: אנחנו עושים את זה מאה פעם וזה קשה לנו.
עדי קול: איך סוגרים את הדלת בצורה לא מצלצלת כזאת.
עדי קול: אני לא יודעת אם יש תשובה לזה.
<קתרין בן צבי: יש דלתות אוטומטיות שבלחיצת כפתור הן נפתחות הצידה.
<יורם עדי: לא בתאים כאלה.
עדי קול: זו תשובה שלא חשבתי עליה.
עדי קול: דלת שעולה 5 מיליון שקלים.
עדי קול: צריך להמשיך לדבר כל הזמן עם הסוהרים על המשמעות של טריקת דלת.
<קתרין בן צבי: בטריקה היא ננעלת.
עדי קול: אבל טריקה פוגעת בשפיות של האסירים.
עדי קול: אני אומרת לך בתור אחת שהייתה מעט שעות וחלמה על זה בלילה.
עדי קול: השאלה מתי מדברים על זה.
<קתרין בן צבי: זו חלק מחוויית המעצר.
<קתרין בן צבי: חשוב שגם חווית המעצר תהייה חוויה מרתיעה ולא תהייה חוויה נעימה, כי אם היא תהייה חוויה נעימה נעלם כוח ההרתעה.
עדי קול: זאת התשובה הרשמית שלך לפרוטוקול?
<קתרין בן צבי: אני רק אומרת - - -
עדי קול: האם התשובה שלך לפרוטוקול היא 'אנחנו נטרוק את הדלת כי חשובה החוויה - - -
<קתרין בן צבי: חלילה, את מעוות את דבריי.
<קתרין בן צבי: ממש לא.
עדי קול: התשובה הזאת לא מקובלת עלי בכל מקרה.
<יורם עדי: זה מנעול מיוחד שרק בטריקה ננעל, זה לא ידית, זה מנעול שננעל בטריקה.
<רונית זר: זה פועל יוצא של תנאים שקיימים.
<רונית זר: אם הדלת נסגרת כך, אני לא מומחית בדלתות.
<רונית זר: אני אוכל לומר לך שיש לי דלת בבית שנסגרת, יכול להיות שזו הדלת וצריך לחשוב על פתרונות יותר יצירתיים איך לסגור אותה יותר בעדינות.
<רונית זר: בסדר, אלה דברים שאפשר לפתור.
<רונית זר: אורח לרגע רואה כל פגע.
<רונית זר: הרעש הזה צורם.
עדי קול: צורם?
עדי קול: קצת?
עדי קול: זה אחד הדברים שאני אבקש מכם במכתב שלנו לבדוק - - -
<רונית זר: אפשר לבקש לסגור את הדלת ביותר עדינות.
עדי קול: לפעמים זה חלק מההכשרה.
עדי קול: אמרתי להם את זה כשהייתי, אמרתי תקשיבו להבדל וזה לא בגלל שהדלת נטרקת כך, פשוט יוצאים ולפעמים ממהרים ואני לא אומרת שום דבר רע, אני אומרת שזה צריך להיות חינוך לשינוי חלק מהעניין.
עדי קול: הכליאה תהייה קשה, החוויה תהייה קשה גם אם לא ישמעו חמש פעמים ביום את הבום הזה, זה בום, זה בום כזה.
עדי קול: אולי כבר מתרגלים.
עדי קול: – גם למנוחה של הסוהרים זה לא טוב הסגירה הזאת.
עדי קול: אני מסיימת את הדיון.
עדי קול: הוא היה ארוך.
עדי קול: ציינתי לאורך הדיון כמה פניות שאצא איתם.
עדי קול: אני מבינה את האילוצים התקציביים, אני מבינה שלא תמיד כסף יפתור את הבעיה, אני מבינה שזה תהליך ארוך שצריך לבדוק מערכתית איך באמת גורמים לפחות עצורים, ליותר כתבי אישום שזה עניין שגם הפרקליטות תצטרך לטפל בו.
עדי קול: בכל זאת אני קוראת לכם.
עדי קול: אני מרגישה שאנחנו במחיר של המאבק נגד בריחה ונגד התאבדות, שהם שני הדברים העקרוניים, מרכזיים שאני שומעת מהשב"ס.
עדי קול: הרבה פעמים אנחנו מזכירים את בריאות הנפש של האסירים ומקרה הזה גם של השיקום.
עדי קול: אני אצא בקריאה גם לנציב שב"ס וגם לשר לביטחון פנים לראות איך מתעדפים אחרת את מספר התקנים של העובדים הסוציאליים.
עדי קול: אני חושבת שזה אינטרס ציבורי.
עדי קול: אני חושבת שאנחנו רואים עוד ועוד מקרים.
עדי קול: המקרה האחרון רק מראה שיש בעיה של בריאות נפש של השב"ס - - -
<רונית זר: המקרה האחרון לא נבדק עדיין.
עדי קול: נכון ולי מותר להגיד.
עדי קול: לי עם הכרות לא קצרה עם השב"ס, יש בעיה בעניין בריאות נפש בשב"ס שאיתה אנחנו צריכים להתמודד ויש בעיה של שיקום שאנחנו לא נותנים לה את המענה.
עדי קול: "נחשון" – אני מבקשת לדעת, אמרתי לכם אני מבקשת לדעת תוך שבוע מתי מתכוונים להתחיל את תהליכי השיפוץ של הכלובים ומתי צפוי להסתיים?
<רונית זר: תאי המתנה.
עדי קול: אני אקרא לזה כלובים.
עדי קול: בסדר אנחנו לא מתווכחים על הטרמינולוגיה.
עדי קול: מכיוון שגם הסוהרים קוראים לזה כלובים, אז אנחנו חושבים שאני יכולה להשתמש בזה.
עדי קול: משטרה, נתונים, רשמתם לעצמכם את הנתונים שאני רוצה.
עדי קול: אנחנו נקבל את הנתונים, נקבע דיון נוסף בנושא של תנאי הסוהרים, דיון למושב הבא.
עדי קול: לאחר שנקבל את הנתונים נראה איך אנחנו ממשיכים לעקוב.
עדי קול: הנושא של הדיון הוא נושא ההטרדות הטלפוניות מעמותות ולא מגורמים מסחריים.
עדי קול: יש גם תלונות על פניות שהתחילו להתקיף את אזרחי ישראל.
עדי קול: כמו שתוקפים את אזרחי ישראל, אזרחי ישראל תוקפים את הועדה לפניות הציבור.
עדי קול: קיבלנו עשרות פניות מאזרחים שבשבועות האחרונים מתעוררים בלילה, מתעוררים בבוקר, קופצים אחר הצהריים לשיחות ממספרים, חלקם מישראל וחלקם לא מישראל, חלקם מ- 0722 ומהמון המון ספרות אחר כך.
עדי קול: פניות שמתחילות בדרך כלל בקריאה "צדיק יהודי שלום".
עדי קול: קראתי כותרת ב"MAKO" שדיברה על רב שקר כלשהוא.
עדי קול: אנחנו מקבלים מרבנים, מישיבות, מקבר רחל, מחסדי ברסלב, כולם שיחות שמטרתן למכור לנו דברים שאינם מסחריים, כמו סגולה לאריכות ימים.
עדי קול: דיברתי כבר בעבר שיש לי בעיית פוריות, אני מקבלת שיחות כאלה אחת לשבוע עם הצעה לתרומה סמלית במחיר של 84 שקלים.
עדי קול: 84 שקלים מייצג 84 מצוות או משהו כזה ואם אני אתרום את ה- 84 שקלים האלה מבטיחים לי בן זכר, זה באמת שאיפה של כל אם יהודיה.
עדי קול: אני באמת חושבת שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים עם התופעה הזאת.
עדי קול: יש לנו היום כמה פונים, בתור התחלה רצינו להשמיע לכם את החוויה, למי שלא זכה לשמוע את זה עד עכשיו.
עדי קול: (השמעת הקלטה) "יהודים יקרים, הישיבה של עטרת ראשנו הרב עובדיה יוסף זצ"ל, ישיבת המקובלים שעל קברו של מר"ן.
עדי קול: הולך ונכתב ספר תורה קדוש של מר"ן שיוכנס ברוב פאר והדר בישיבת המקובלים שעל ציונו הקדוש.
עדי קול: יש לכם עכשיו ברגע זה הזדמנות נדירה לעשות עבור התורה ועבור מר"ן בשמיים ולקחת חלק בכתיבת ספר התורה לעילוי נשמתו הטהורה - - - "
עדי קול: אני מניחה שהבנתם את ההזדמנות הנדירה הזאת לקחת חלק בכתיבת ספר התורה ולתרום לישיבה.
עדי קול: זה הפך עניין שבשגרה וגם הפך להיות לא רק לטלפונים סלולריים.
עדי קול: אנחנו מקבלים כאלה פניות למשרד.
עדי קול: כשיצאנו לדיון הייתה שיחה כזאת במשרד של הוועדה לפניות הציבור.
עדי קול: זה הפך להיות באמת תופעה בלתי נסבלת.
עדי קול: אנחנו רוצים לראות איך אנחנו מתמודדים איתה.
עדי קול: אחת מהפונות נמצאת איתנו היום ורוצה לספר על חווית הטלפונים שלה.
<זיו קם: שלום לכולם.
<זיו קם: אני סטודנטית בתל אביב.
<זיו קם: בעצם כל העניין הפניות של הטלפונים, הוא כבר המון המון זמן.
<זיו קם: באמת זה מתחזק לאט לאט, זה בשעות לא שעות, שש בבוקר, עשר בבוקר, שתיים עשרה בלילה, אחד בלילה, שלוש בלילה.
<זיו קם: כמו שחברת הכנסת אמרה, לפעמים זה גם שיחות מחו"ל.
<זיו קם: לי יש אחות בארה"ב כך שמבחינתי בכל שיעור שיש לי טלפון משיחה שאני לא מזהה, אני ישר יוצאת ומקבלת צדיק, "יהודיה טובה".
<זיו קם: זה משגע, זה הורס את אורח החיים, אנחנו עובדים, אנחנו לומדים, זה פשוט עובר את כל גבול הטעם הטוב.
עדי קול: אני מניחה שאני לא צריכה להקריא לכם עוד פניות.
עדי קול: בנוסף לפניות האלה קיבלנו גם פניה שבעניי מטרידה יותר, הייתה כאן הכתובת, פנייה על חברות שבאמת מציעות מאגרי מספרי טלפונים.
עדי קול: הטלפונים שלנו לא אמורים להיות חשופים, לא מפורסמים ויש חברות כשמשלמים להן כסף ובטח תמורת כסף לא סמלי אפשר לקבל את רשימת מספרי הטלפון שלנו.
עדי קול: הם כנראה מספקים את מספרי הטלפון לאותם קבר רחל וחבריו.
עדי קול: אשמח לשמוע, אני מניחה שאתה מציג כאן את אחת החברות שקיבלנו עליה פנייה, "דטה רינגס", איך חברת דטה רינגס מקבלת את מספרי הטלפון שלנו?
<נמרוד הגלילי: אני עובד איגוד לשכות המסחר.
<נמרוד הגלילי: באמת נודע לי על הדיון הזה מאחת החברות, בדרך כלל אני עובר על כל הדיונים, קרה ולא שמתי לב.
<נמרוד הגלילי: לוויתי את כל החוק, את כל התיקון, "חוק התקשורת" את כל תיקון מספר 40 שבא ועשה סדר בכל עניין דואר זבל.
<נמרוד הגלילי: בזמנו, בכל התיקון, התיקון אימץ את המודל של ה-on in ולא של on out.
<נמרוד הגלילי: זה אומר - - -
עדי קול: זה אומר שהאחריות היא על הלקוחות ולא על אף אחד.
<נמרוד הגלילי: האחריות היא על החברה לא ליצור קשר עם מי שלא מעוניין.
<נמרוד הגלילי: אנחנו דווקא ניסינו בזמנו להוביל את המודל השני, חשבנו שזה יותר נכון.
<נמרוד הגלילי: הצגנו לקוח שהיה כבר רשום באיזה מאגר, כל פעם בעוד מאגר ועוד מאגר, לכן חשבנו שהרבה יותר נכון להתנהל על פי המודל אמריקאי out ime שיש את אותו מאגרcall me שנכון גם לטלפונים ויכול להיות בטח נכון גם ל- SMS.
<נמרוד הגלילי: לצערנו בזמנו משרד התקשורת וחברי הכנסת אימצו את המודל השני.
<נמרוד הגלילי: אני חושב שהיום בסך הכול "חוק התקשורת" עובד ועובד טוב.
<נמרוד הגלילי: - - -
עדי קול: איך הוא עובד?
<נמרוד הגלילי: גם ב"חוק התקשורת" פטרו את הנושא עמותות ופטרו חברי הכנסת לצורך תעמולות.
עדי קול: כשאתה אומר "פטרו", אני רוצה להסביר למי שלא יודע ולמי שלא מכיר.
עדי קול: "חוק התקשורת" – בזק ושירותים, אני אומרת את זה לפרוטוקול ואמרתי את זה ליועץ המשפטי, העובדה שמשתמשים בשם "בזק" כשהאזרח הפשוט חושב ש"בזק" זה חברה התקשורת ולא שם כולל לכל חברות התקשורות בכלל.
עדי קול: נאמר שם שאסור להעביר מסרים או אסור להתקשר לצורך צרכים מסחריים.
עדי קול: בדברי החוק נאמר שפוטרים עמותות ופוטרים מסרים פוליטיים.
עדי קול: זאת אומרת שעל פי החוק עדיין מותר, למיטב ידעתי, ארצה לשאול את היועץ המשפטי.
עדי קול: כשקוראים את החוק ומנסים להבין את משמעותו, כתוב מצד אחד בדברי ההסבר לחוק שכל שיחה שהמטרה שלה שאנחנו נוציא כסף אמורה להיכלל, אבל החוק אומר משהו אחר.
<פאדיה זידאן: אני ממשרד התקשורת, הלשכה המשפטית.
<פאדיה זידאן: החוק מגדיר.
<פאדיה זידאן: בהגדרה של פרסומת נאמר שזה מסר המופץ באופן מסחרי שמטרתו רכישת מוצר מסחרי או רכישה בדרך אחרת.
<פאדיה זידאן: המילים "באופן מסחרי" וגם בדברי ההסבר וגם בוועדות הכלכלה שהיו לקראת תיקון מספר 40 ל"חוק התקשורת", ועדת הכלכלה, חברי הועדה לא רצו באופן מופרש להכליל - - -
עדי קול: הפוליטיקאים לא יצאו לא לאפשר לפוליטיקאים להתקשר.
<פאדיה זידאן: זו שאלה אחרת של חופש ביטוי ואיזונים שונים.
<פאדיה זידאן: אני מתייחסת להוראות החוק הקיימות היום.
<פאדיה זידאן: שוב, החוק קבע - - -
עדי קול: על פי החוק בעינייך מותר לעמותות לעשות את השיחות האלה?
<פאדיה זידאן: לעמותה מותר והיא לא חורגת מתכולת החוק, כלומר תלוי במסר שהיא מעבירה.
עדי קול: מסר של תרומות?
<פאדיה זידאן: תרומה בלבד בחוק היום אינה נכנסת בהגדרת פרסומת.
<פאדיה זידאן: אבל אם בפרסומת מציעים ברכה כל שהיא או שירות אחר, זה יכול להיות כשר - - -
עדי קול: אני דיברתי על סגולה לאריכות ימים, פוריות ובן זכר, זה נחשב?
<פאדיה זידאן: יכול להיות שכן.
<פאדיה זידאן: שוב, החוק קבע כאן מסגרת נורמטיבית מסוימת.
<פאדיה זידאן: אני יכולה להתייחס ולהגיד מה אני חושבת מה יכול להיחשב - - -
עדי קול: איך בית המשפט מתייחס לזה?
<פאדיה זידאן: לפי הידוע לי זה לא הוחלט.
עדי קול: אני יודעת על מקרה אחד שתבעו את "ברסלב" וקיבלו פיצוי של 2,000 ומשהו שקלים.
<דורי צ'יקו: אני לא מכיר, אכן בבית המשפט פירשו את זה לכיוון של - - -
<פאדיה זידאן: זה פרשנות של בית משפט, ככל שדבר הפרסומת כולל רק בקשה לתרומה בלי שום שירות.
עדי קול: זה עניין לפרשנות.
עדי קול: אני מבינה שאת צריכה ללכת וגם הודענו לך ברגע האחרון.
עדי קול: אני לא יודעת אם הגיעו אליכם תלונות לגבי הנושא הספציפי הזה של עמותות.
<דפנה גלוק: זה לא משהו שידוע לי לומר היום מבחינת תלונות.
<דפנה גלוק: אני גם חושבת שיש רשות ייחודית שאולי תוכל להסביר, הרשות למשפט וטכנולוגיה.
<דפנה גלוק: אני חושבת שמבחינת העיקר צריך לחדד.
<דפנה גלוק: אני לא מהרשות למשפט וטכנולוגיה.
<דפנה גלוק: הרשות למשפט וטכנולוגיה לא מתעסקת ב"חוק התקשורת".
<דפנה גלוק: ב"חוק הגנת הפרטיות" יש לגבי מידע אישי ואחזקת מאגרי מידע, בזה היא בוודאי מתעסקת.
<דפנה גלוק: ככל שמדובר בפנייה על פי פילוחים, להבדיל מפנייה כוללת.
<דפנה גלוק: למשל אנחנו יודעים להגיד שאם לא רק אנשים ייעודיים מקבלים את הפנייה "צדיק", ככל הנראה לא נעשה כאן פילוח ואז באמת - - -
עדי קול: היום מבחינת המצב החוקי אתם מצפים ממני, ממי שקיבלה את השיחות האלה כדי להתמודד עם זה, ללכת להגיש תלונה במשטרה.
<פאדיה זידאן: החוק שקבענו במתכונתו היום נותן כמה סנקציות בגין הפרת החוק.
<פאדיה זידאן: אם העבירה נחשבת עבירה פלילית שדינה קנס, יש גם אכיפה אזרחית שאנחנו חושבים שזה - - -
עדי קול: בכל מקרה האזרחים.
עדי קול: השאלה שלי ואשמח לדעת מי יוכל לענות לי.
עדי קול: יש כאן אזרחים, אנחנו רגילים להרים את הטלפון ולנתק כי כבר התרגלו, אבל כשזה כבר הופך להיות מטרד קבוע זו בעיה מאוד קשה.
עדי קול: השאלה המשמעותית שלי, למה אנחנו לא מטילים את זה על, סליחה מכל ספקי התקשורת, נכון שהם הצינור אבל הם בסופו של דבר האנשים מהם קנינו את המכשיר הזה, למה הם לא יכולים למנוע מאיתנו מלקבל שיחות כאלה?
<שרון פליישר בן-יהודה: באופן עקרוני חברת תקשורת לא יודעת איזה תוכן מעובר בשיחה.
<שרון פליישר בן-יהודה: אנחנו לא יודעים אם זו שיחה רגילה או שיחת פרסומת, שיחה מוקלטת.
<שרון פליישר בן-יהודה: אנחנו יודעים שנוצרה שיחה ואין לנו מושג לגבי תוכן השיחה.
<שרון פליישר בן-יהודה: לכן האחריות הוטלה על מי שבצע את הפעילות הזאת.
<שרון פליישר בן-יהודה: הפתרון הפשוט הוא לתקן את החקיקה שבזמנו החריגה גופים מסוימים.
<שרון פליישר בן-יהודה: היה מאוד ברור והיה מאוד על השולחן עניין של החרגה לדוגמה פעילות בתקופת בחירות של ראשי רשויות, של הבחירות הכלליות - - -
עדי קול: חבר הכנסת מיקי רוזנטל ואני הגשנו הצעת חוק הבוקר, הצעת חוק שמבקשת להכניס את הנושא של תרומות.
עדי קול: זו הצעת חוק פרטית להכניס את התיקון הזה לחוק.
עדי קול: פנו אלי מיד וגם קיבלתי בפייסובק ששואלים אותי 'כשאנחנו רוצים לגייס כסף לכליה או ללב' המשפחה רוצה לעשות את זה 'איך אנחנו מאפשרים להם לעשות את זה בשימוש זה?
<שרון פליישר בן-יהודה: כרגע ההחרגה בחוק, החוק מדבר על שיחות מוקלטות.
<שרון פליישר בן-יהודה: אני חושבת שאם רוצים לעשות התרמה למשהו ספציפי זה נעשה בדרך כלל לא באמצעות שיחות מוקלטות, אלא מתקשרים ישירות, מתקשר אליך נציג ומבקש ממך תרומה - - -
<נמרוד הגלילי: יש הפרדה בין ההודעות המוקלטות לבין - - - -
עדי קול: לא לדבר ביחד, כך אף אחד לא שומע.
עדי קול: אני רוצה לשמוע עמדה משפטית.
עדי קול: החוק חל רק על שיחות מוקלטות?
<פאדיה זידאן: החוק חל רק על שיחות מוקלטות כי היה הבדל בעניין חופש העיסוק לבין הגנת הפרטיות.
<פאדיה זידאן: יש אנשים שעוסקים בעבודה הזאת, כל זמן שזה על מאויש שהוא ולא בלחיצת כפתור - - -
עדי קול: טלמרקטינג על ידי אדם.
<פאדיה זידאן: המחשבה הייתה חופש העיסוק של - - -
עדי קול: אז שאר הפניות שקיבלתי, אני חייבת להקריא לכם משהו שמישהי כתבה לי:
<פאדיה זידאן: גם העלות של השיחות האלה והקלות בהפצתם.
עדי קול: מישהי כתבה לי: "צפתי אתמול בהופעתך בתכנית של "לונדון וקירשנבאום" והבנתי שאת יושבת ראש השדולה למשוללי חופש" שהם עצירים אסירים וכאלה, "אני גם רואה את עצמי כמשוללת חופש.
עדי קול: החופש ליהנות מהשקט והשלווה בביתי.
עדי קול: השכם והערב מצלצל הטלפון בבתינו ועל הקו מטרידים שונים.
עדי קול: תיאטרון הבימה, חברת השקעות, רבנים שונים ומשונים שכולם מציעים לעלות על קברות צדיקים, תרומות שונות, סקר על דיאטה, טיפול בבעיית קשב וריכוז.
עדי קול: אנחנו זוג קשישים מוגבלי תנועה ולפעמים עלינו למהר ולהגיע לטלפון שמא נחמיץ שיחה חשובה וגם בצהריים מפריעים לנו".
עדי קול: כרגע לכל הסל הזה אין מענה.
<פאדיה זידאן: אציין שכרגע יש ארבעה אמצעים של שיגור פרסומת האסורים על פי החוק ללא הסכמה מפורשת בכתב.
<פאדיה זידאן: או באמצעות פקסימליה, או באמצעות העברת מסר קצר, או באמצעות דואר אלקטרוני, או באמצעות הודעות מוקלטות.
<פאדיה זידאן: שוב זה מהאיזון של חופש העיסוק.
עדי קול: כל שיחה שהיא שיחה כשמישהו מדבר מותרת.
<פאדיה זידאן: החוק הזה לא חל עליה.
עדי קול: כן, אבל היא יכולה להיות 15 פעם.
<פאדיה זידאן: סעיף 30 א'.
<דפנה גלוק: בגלל שכולנו חווים את זה וכולם יודעים לדבר על זה, אבל יש הבדל בין כמות השיחות המוקלטות וגם יותר קל להעביר את השיחות האלה.
עדי קול: זה היה האיזון שדובר עליו כשחוקקו את החוק?
<נמרוד הגלילי: חשוב להבין שהחברות האלה לא ירצו להטריד סתם, צריך למקד אותן.
<נמרוד הגלילי: הן כן מביאות פילוחים מסוימים.
<איתי עצמון: אני ארצה רק להוסיף לדבריה של נציגת "בזק".