GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איזיס אליאס שחאדה: אין לי בעיה.
<אריה שחם: גם לה אין בעיה.
<אריה שחם: אני מוכן שתהייה בדיקה כזאת.
<אריה שחם: לא הפשיטו אותה.
<עבד אגבאריה: אתה היית שם?
<אריה שחם: ואיך אתם יודעים אם לא הייתם שם?
עדי קול: תקשיבו, בצרחות האלה לא קורה דבר.
עדי קול: אני חושבת ואני באמת אומרת, אתה מייצג כאן רשות ממשלתית, נמצאים כאן חברי כנסת ואתה צורח עליהם - - -
<אריה שחם: אני לא צורח עליהם, אני פשוט משתדל להגיע לגובה שהם צועקים.
עדי קול: יושבת כאן מולך אישה שאומרת לך שהיא עברה תהליך כזה , עכשיו אתה לא בית משפט, אתה בוחן לא כליות ולב, ואתה בטח לא חוקר משטרתי.
עדי קול: היא אומרת לך שהיא עברה את זה ואתה אומר לה שהיא משקרת.
<אריה שחם: לא אמרתי שהיא משקרת.
<אריה שחם: הצעתי שהיא והבודקת יעברו מכונת אמת.
עדי קול: היא אמרה את זה באותו רגע, אתה יודע מה?
עדי קול: – אני מצפה ממך, קודם כל אמרת שהיא משקרת, אמרת שזה שקר וכזב - - -
<אריה שחם: על שמפשיטים, שקר וכזב.
עדי קול: עובדה שיש כאן אישה שאומרת ואתה אומר לה שקר וכזב על סמך זה שהבודקת אמרה שהיא לא עשתה את זה.
עדי קול: יש פה אישה אחת שאומרת, ואין לה שום אינטרס להגיד את זה, מול הבודקת שתסכן את עבודתה.
עדי קול: אני מבקשת שלא תענה לי על השאלה, באמת, לבוא לכאן ולומר שאנשים משקרים, לא מחפשים כשכולם אומרים לך שהם עברו את זה.
עדי קול: מה זה משנה, זה ביזיון - - -
<אריה שחם: לא אמרתי ...
<אריה שחם: אמרתי מה זה כולם.
<אריה שחם: אני יכול להבין שהגברת הנכבדה הזאת אמרה מה שאמרה, כל השורה של שורת חברי הכנסת הנכבדים שטוענים בלהט כזה, שיסלחו לי, הם יודעים בדיוק כמוני, לא יותר ולא פחות, ולכן העדות שלהם שווה - - -
עיסאווי פריג': אני חושב שהיועץ המשפטי כבר חורג - - -
עדי קול: די, תקשיבו טוב.
עדי קול: סליחה אתה לא יודע יותר טוב מאף אחד שפה את החוויות שאנשים עברו, אתה בא ואומר לא עברתם, זו חוצפה ותסלח לי באמת, אתה יכול לבוא ולהגיד זה לא הנהלים, אנחנו לא יכולים לדעת שום דבר כי אתה אומר שהשב"כ לא נותן לי להגיד.
עדי קול: אתה יכול לומר שזו לא המדיניות, אבל להגיד לאנשים שהם לא עברו השפלה, הם יושבים ואומרים את זה.
עדי קול: אתה לא יכול לעשות את זה כאן, לא כעורך דין ולא כנציג רשות שדות התעופה ולא כבנאדם.
עדי קול: אומרים פה אנשים שהם עברו את זה ואתה לא תבוא ותגיד שזה לא קרה.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע שהוועדה תשלח תלונה.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להציע משהו ואת אולי תקבלי את דעתי.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע להגיש תלונה על התנהגותו של מר אריה שחם שמזלזלת בחברי הכנסת, שלא נותן תשובות.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לומר, אני דווקא מהרושם שלי מאמין לה ולא מאמין לך.
ג'מאל זחאלקה: גם הצעקות שלך מראות שאתה לא דובר אמת.
עיסאווי פריג': אתה לא מציג עמדה של יועץ משפטי.
עיסאווי פריג': עם כל הכבוד ואני אגיד לך יותר מזה.
עיסאווי פריג': אני אישית עברתי את ההשפלה עוד לפני שהייתי חבר כנסת וגם לי הורידו את המכנסיים בנתב"ג.
עדי קול: אני מבקשת שתנסה לא להגיד דברים שאתה לא יודע.
עדי קול: אני יודעת שזה חדש לעורכי דין אבל תנסה לא הגיד דברים.
עדי קול: אתה יכול לדבר על מדיניות, אתה יכול לדבר על כללים, אתה יכול לדבר על בג"צ, אתה לא יכול לדבר על דברים שאתה לא יודע.
עדי קול: לכן אני רוצה שתדבק לשאלות שאני ביקשתי.
עדי קול: אתה אומר שקריטריונים לא מחולקים לפי אוכלוסיות.
עדי קול: אני רוצה לדעת כמה תלונות התקבלו על חיפוש בין השנים 2010 ל- 2013.
עדי קול: יש לך את הנתונים האלה?
<אריה שחם: אני מבקש - - -
עדי קול: שאלתי מספר, אני לא רוצה שום תשובה אחרת.
<אריה שחם: אמרתי, באילת 50 תלונות שזה 50% פחות משנת 2012 - -
עדי קול: זאת אומרת שאני אניח שהיה 100, כי אני טובה בחשבון, אבל ביקשתי בין השנים 2010 ל- 2013.
<אריה שחם: אין לי את הנתונים האלה.
<אריה שחם: כי לא הספקתי לקבל אותם.
<אריה שחם: ביום חמישי בצהריים הודיעו לנו, עד עכשיו לא הספקתי לקבל אותם.
עדי קול: ומה עם התלונות בנתב"ג?
עדי קול: גם אותם לא קיבלת?
עדי קול: נתת לי רק על אילת.
<אריה שחם: לא חשבתי שהתבקשתי לגבי נתב"ג.
עדי קול: כמה תלונות התקבלו בנושא בשנים האחרונות וכמה בכל שדה תעופה?
עדי קול: זה כתוב בשאלה.
עדי קול: אני מקריאה אותה.
<אריה שחם: אני אעביר לכם גם לגבי אילת.
עדי קול: אז אמרנו מי בודק את התלונות, כיצד מתבצעת הבדיקה?
<אריה שחם: אנחנו.
<אריה שחם: רשות שדות תעופה.
עדי קול: האם אתם הגוף המבקר את עצמו?
עדי קול: יש איזו בקרה חיצונית על הבדיקות האלה?
<אריה שחם: הבדיקות לא נעשות על ידי האנשים של אותו מתקן, כלומר, אם באילת היה אירוע מי שבודק באילת אלו הם קציני הביטחון שלנו.
<אריה שחם: <קריאה:> שנבין.
עדי קול: עכשיו די.
עדי קול: שאלתי אותו והוא אמר שהנוהל הוא בכל שדות התעופה.
עדי קול: זה מה שאמרת.
<אריה שחם: אמרתי שהבדיקות בכל שדות התעופה הן אותו דבר למעט - - -
עדי קול: והנוהל הוא שונה?
<אריה שחם: לא אמרתי שהנוהל שונה.
<אריה שחם: אמרתי שאני לא אדבר על נהלים.
עדי קול: אני רק שאלתי אם הנוהל שונה, לא שאלתי מה הנוהל.
עדי קול: שאלתי אם הוא שונה.
<אריה שחם: אמרתי שההבדל היחיד הוא שהיום בנתב"ג את הבדיקה הגופנית אפשר לעשות בצורה אחרת, עדיין באילה אי אפשר ולכן עושים אותה - - - -
<אריה שחם: זה לא שהנוהל שונה, זאת המציאות שונה.
<אריה שחם: המציאות באילת שונה.
עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע אותה, אני רוצה להבין.
עדי קול: אתה תבין לאט לאט בקצב שלי.
עדי קול: אתה אומר שמישהו מבחוץ מגיע ובודק.
עדי קול: מוזמן המתלונן לדיון על הפניות?
עדי קול: זאת אומרת שהבדיקה נעשית, יש מישהו שמתלונן והאדם אומר לא עשיתי וזהו הסתיימה הבדיקה.
<אריה שחם: אנחנו הרי מסתמכים, הרי המתלונן כתב את התלונה שלו, אנחנו רואים את התלונה, מתייחסים לתלונה במקרים שיש צורך אנחנו מזמינים ובמקרים שאין צורך - - -
עדי קול: אבל איך נדע אם יש צורך?
עדי קול: למשל במשטרה שיש מקרה של שני צדדים, נכון שהוגשה תלונה והקורבן כבר לא נשאר חלק, עדיין מזמינים אותו.
עדי קול: – מזמינים אפילו לעימות ואני בטוחה שגם שמעת על זה גם לאחרונה.
<אריה שחם: אנחנו לא עושים עימותים.
<אריה שחם: נצטרך להבין דבר שאמרת בראשיתו.
<אריה שחם: ההשפלה היא מאוד סובייקטיבית, אנחנו לא יכולים להתווכח עם אדם - - -
עדי קול: עימות זה לשים שני אנשים, למשל היא אומרת דבר אחד והיא אומרת דבר שני, איך תחליט אם התלונה נכונה או לא.
עדי קול: אני שואלת באמת.
עדי קול: אתה לוקח לבדיקת פוליגרף?
עדי קול: עשית פעם בדיקת פוליגרף?
<אריה שחם: לא היה צורך לעשות בדיקת פוליגרף.
עדי קול: אם היא לא הייתה מגיעה לתקשורת מה היה נעשה?
עדי קול: הייתה מתקשר לבודקת והיא הייתה אומרת לא חיפשתי וזה היה נגמר.
<אריה שחם: זה לא כך.
עדי קול: אז איך זה נבדק?
<אריה שחם: תבינו דבר אחד, כשמדברים והעירו כאן על צעקות משני הצדדים.
<אריה שחם: אני מרגיש כאן, אני מייצג את מדינת ישראל כרגע ולא רק את רשות שדות התעופה - - -
עדי קול: גם אנחנו, אנחנו נבחרי הציבור.
<אריה שחם: נכון, שישה שמתקיפים שלא נותנים להשיב לאט לאט וגם את חוקרת אותי כמו חקירה נגדית כשאני רוצה לומר עוד מילה - - -
עדי קול: כך צריך לעשות - - -
<אריה שחם: סליחה, אני מוכן לקבל את כל מה שאת אומרת, את יושבת ראש הישיבה, אבל כשאת סותמת לי את הפה במובן הזה שאת אומרת לי "אתה תשיב רק למה שאני שואלת" אז אני מוגבל ואני יכול להשיב רק למה שאת שואלת.
עדי קול: נכון, זה הכלל, באת לענות לשאלות שלי.
עדי קול: תפקיד הכנסת כרשות מחוקקת ורשות מפקחת על רשויות הממשלה, וזה לפקח על עבודתכם ולכן כשאני שואלת אותך איך מתבצעת החקירה, האם יש לה שני צדדים, האם כאשר יש לך עמדה של היא אומרת והיא אומרת, מה אתה עושה ואתה לא עונה לי.
<אריה שחם: אני סבור שכמו, ואני צריך להתנהג אליכם בכבוד רב כי אתם באמת המחוקקים, אני חושב שגם אני זכאי קצת ליחס כמיצג - - -
עדי קול: אבל אתה לא עונה לי לשאלות.
<אריה שחם: כי אתם מתקיפים אותי כל הזמן.
<אריה שחם: אני חושב שאני משיב לכל השאלות.
עדי קול: הנה שאלתי עכשיו איך מתבצעת חקירה כשיש את ההיא אומרת וההיא שאומרת.
עדי קול: יש לך תלונה ויש בודק שאומר לא היה.
עדי קול: יש דרך לצלם את הבדיקות האלה?
עדי קול: בודקים אנשים אחרים ושואלים את קרובי המשפחה?
עדי קול: עושים איזה תחקיר?
<אריה שחם: זו לא שאלה של קרובי משפחה.
<אריה שחם: אצלנו יש את הבודק עצמו, יש ראש צוות, יש ראש משמרת, אף אחד לא מנסה להגן על אף אחד.
<אריה שחם: אנשים עוברים קורסים, אנשים עוברים תשאולים, אנשים עוברים סדנאות בנושא של התייחסות לקהל - - -
עדי קול: יש לכם מחלקה כמו מח"ש (מחלקת חקירת שוטרים)?
עדי קול: ברור לי שכולם זו אותה קבוצה.
עדי קול: אני רוצה לדעת מתוך התלונות שנתת לי מספרים חלקיים, כאמור ביקשתי נתונים על שנים 2010-2013 כמה תלונות הוכחו כמוצדקות?
<אריה שחם: שתיים.
עדי קול: שתיים מתוך?
<אריה שחם: אמרתי לך, מתוך ה- 50.
עדי קול: זה רק באילת.
<אריה שחם: אני מדבר על אילת.
עדי קול: נכון, אבל ביקשתי גם לגבי נתב"ג.
עדי קול: באילת מתוך ה- 50 היו 2 מוצדקות.
<אריה שחם: אני אעביר לך נתונים לגבי נתב"ג גם כן.
<אריה שחם: אני אוכל לומר לך שיש לא מעט תביעות קטנות של בני מיעוטים שמגישים לבתי המשפט, ובתי המשפט עד היום, למעט מקרה אחד בחיפה שבו הייתה באמת התנהגות לא ראויה ושילמנו פיצויים במקרה הזה, זה היה לפני שמונה שנים בערך, כל המקרים בבתי המשפט נדחים על ידי עדויות ושם גם שומעים את הצד המתלונן וגם את הצד המשיב.
<אריה שחם: כל התביעות בבתי משפט כולל על ידי שופטים ממוצא ערבי דוחים את התביעות נגד אנשי הביטחון שלנו.
<אריה שחם: אני אומר לך את זה באחריות, תרצי אביא לך את פסקי הדין.
עדי קול: אני אשמח, אני רוצה את המספרים.
עדי קול: כמה תביעות הוגשו, כמה נדחו, כמה התקבלו כדי שאנחנו נוכל לפקח.
עדי קול: אני אומרת גם לבתי משפט.
עדי קול: אני שואלת אותך האם כדי לקבל חקירה אמיתית אתה אומר תגישו לבתי משפט?
<אריה שחם: צריך להבין דבר אחד, אין לנו עניין לפגוע לא באזרח ולא בתייר ולא באף אחד אחר.
<אריה שחם: אנחנו עושים את הכול ברגישות, יכול להיות שלפעמים אנחנו לא מצליחים במידה הראויה.
<אריה שחם: אבל אנחנו משתדלים לעשות כל דבר ברגישות.
<אריה שחם: כשנראה לנו שהעובד הוא לא בסדר, במקרים מסוימים - - -
עדי קול: אמרת ששתי תלונות היו מוצדקות.
עדי קול: מה עשו לאותו בודק באותם מקרים?
<אריה שחם: עובד אחד פוטר, ועובדת אחת הושעתה.
<אריה שחם: אני רוצה לומר שאנחנו לא נוהגים בכפפות משי עם עובדים משום שאנחנו חושבים שאדם צריך לעשות את העבודה באופן מקצועי תוך מתן כבוד לצד השני.
<אריה שחם: כך אנחנו נוהגים כל הזמן.
עדי קול: עכשיו אני רוצה לדעת באמת, אתם אומרים שהייתה תלונה, נבדקה והוחלט שזה לא מוצדק.
עדי קול: עושים אחר כך רענון הנהלים, עושים בידוק בצורה לא משפילה, קורסי הכשרה, קורסי רגישות?
עדי קול: מה אתם עושים כדי למנוע מצב כזה?
עדי קול: יש קבוצת אוכלוסייה ותגיד לי שזה לא נכון ושזה סובייקטיבי, תגיד אנחנו לא יכולים לבדוק את זה, אבל יש פה קבוצת אוכלוסייה שהיא לקוחה שלך, היא משתמשת בשירותים שלך והיא מרגישה מושפלת.
עדי קול: מה אתה עושה כדי למנוע את ההרגשה הזאת?
<אריה שחם: אני עושה הרבה דברים.
<אריה שחם: ראשית אמרתי שהשקענו רק בנתב"ג את ה- 400 מיליון שקל במערכות חדשות ועוד הוספנו עוד כמה מיליונים כדי להימנע מהחיפוש הגופני.
<אריה שחם: באילת עשינו שינויים שעלו לנו כמה מיליונים כדי שהבדיקה של תכולת בטן המטוס לא תהייה בנוכחות נוסעים, אלא תהייה בצורה נפרדת שלא תפגע בנוסע.
<אריה שחם: אנחנו כל הזמן משקיעים.
<אריה שחם: כשיש לנו הערות לגבי שירות הביטחון הכללי, כשאנחנו חושבים שבמקרים מסוימים יש לעשות כדי להקל, יש לנו ויכוחים מתמידים עם השירות הביטחון הכללי.
<אריה שחם: אמרתי ואומר עוד הפעם, אני מצטער שהם לא נמצאים כאן ואני סופג את כל האש.
<אריה שחם: בסדר, אני עושה את זה, זה תפקידי - - -
עדי קול: גם אני מצטערת שהם לא מגיעים, באמת מזמינים אותם והם לא באים.
<אריה שחם: אני בעניין הזה לא אומר דבר.
<אריה שחם: אנחנו עושים סדנאות, אנחנו עושים לגבי יחס לנוסעים וכל הזמן משקיעים כספים כדי להקל.
<אריה שחם: שוב אני אומר, אין לי כאן את השמות, היה ראש מועצה ערבי בדרום הארץ, אנחנו מביאים אנשים, יש לנו פורום - - -
עדי קול: ומה עם חברי הכנסת הערבים.
עדי קול: האם הם מגיעים?
עדי קול: עיסוואי פריג'?
<אריה שחם: אני מוכן להזמין את הועדה, נכבד אותה, תופיע אצלנו, תקבל הרצאה, תקבל בדיקה ושיראו את הדברים במבט ראשון.
עדי קול: בגלל זה עיסוואי פריג' פרגן בהתחלה כי הוא חלק מהקורס.
עדי קול: אני פרגנתי.
עדי קול: אני אומר - - -
עדי קול: אני אתן לך מיד.
עדי קול: יש כאן אנשים שלא דיברו ואתם דיברתם הרבה מאוד.
עדי קול: שוב, אני מבקשת את האפשרות שחברי הכנסת יוכלו לבוא ולהיות חלק מהדוברים בקורס.
<אריה שחם: בשמחה.
<אריה שחם: <קריאה:> אני עשיתי סיורים כבר.
עדי קול: לא סיורים.
עדי קול: אני רוצה שבמהלך הקורס בו אתם מכשירים את הבודקים האלה שעוברים קורס וסדנאות, למה שלא תהייה סדנא בה חברי הכנסת ערביים יבואו ויספרו על החוויה שלהם?
<מאיר דוד דור: ובהזדמנות זו גם נפגעי טרור יספרו על החוויות ההפוכות כתוצאה - - -
עדי קול: כתוצאה מנסיעה של חברי הכנסת הערבים אני מניחה.
מסעוד גנאים: טרור בגלל איזיס?
<מאיר דוד דור: יש גם צד נפגע.
<אריה שחם: אני רוצה לומר שני דברים.
<אריה שחם: ראשית יש פורום להסכמה אזרחית.
<אריה שחם: אנחנו בקשר עם קבוצה של אזרחים בני מיעוטים, אנחנו יושבים איתם ואנחנו שומעים תלונות אם ישנן, אנחנו שומעים הצעות ואנחנו משתדלים ללכת לקראת כדי שהדברים יהיו ברורים ובכדי להקל.
<אריה שחם: בין השאר חלק מהדברים שאנחנו עושים כדי להקל, כל עובדי המדינה: רופאים, עורכי דין, מורים, כל עובדי הציבור ואחרים ובין השאר רופאים וכמו שהתייחס ואמר הרופא הנכבד שלא רצה להציג בכלל תעודת רופא, רשות שדות התעופה הגיעה איתם להסדר שאנחנו נקבל רשימות גם מיהודים וגם מערבים ועובדי מיעוטים אחרים, נקבל רשימות מסודרות.
<אריה שחם: גם עורכי דין עוברים כל הזמן וגם בני מיעוטים ואחרים עוברים, עוברים את כל הטיפול מראש.
<אריה שחם: כשאנחנו מקבלים את המידע הזה מראש הם עוברים בלי שום בדיקה ביטחונית מיוחדת אלא בדיקה שגרתית.
עדי קול: התחלתי ופתחתי עם הסיפור של העורך דין שלי - - -
<אריה שחם: אני אומר לך מה שנעשה כדי להקל על האנשים.
עדי קול: אני פניתי אליך בבקשה האם יש אפשרות שחברי הכנסת יוכלו לבוא פעם אחת לדבר בקורס הבודקים.
<אריה שחם: אני מוכן להעביר, ראשית אני היועץ המשפטי, אני לא מנכ"ל הרשות.
<אריה שחם: אני מוכן להפנות את הפנייה שלך.
<אריה שחם: אני משוכנע שהיא תענה בחיוב.
עדי קול: אני חושבת שאם אנחנו מנסים לעשות משהו, עדיף לעשות בדיאלוג ולא בצעקות.
עדי קול: עפו אגבאריה אתה מחליף אותי כעת לכמה דקות.
עדי קול: חבר הכנסת עפו אגבאריה, תחליף אותי בבקשה למספר דקות.
עדי קול: (היו"ר עפו אגבאריה)
<עבד אגבאריה: האם יש הבדל בבידוק כאשר הנוסע טס באל-על או בחברה זרה?
<עבד אגבאריה: האם ידוע לכם על דבר כזה בנתב"ג?
<אריה שחם: אין הבדל בבידוק.
<עבד אגבאריה: לי ידוע שיש.
<עבד אגבאריה: אנחנו נמשיך.
<סאמח עיראקי: אני יועץ משפטי מרכז מוסאוא.
<סאמח עיראקי: ראשית אני רוצה להתייחס לתביעות בבית המשפט, אני הצלחתי רק בקליק לתפוס עוד שני מקרים משנת 2011 ומ-2010, מקרים אחרים שבית המשפט חייב את הרשות.
<אריה שחם: אשמח לשמוע.
<סאמח עיראקי: אתה רוצה את השמות?
<סאמח עיראקי: אני חושב שהבעיה של הכחשת התופעה מדברת בפני עצמה.
<סאמח עיראקי: זה התנאי שממנו אם אין הודעה שיש כזה דבר וצריך להתמודד.
<סאמח עיראקי: ההכחשה הזאת טמונה גם בקונספציה הכללית של הקונספציה הביטחונית ששולטת בנושא.
<סאמח עיראקי: גם זה כפוף לתפיסה הביטחונית ואז הדבר הראשון הוא שצריך להכחיש את הכול ולכן זה מה שאנחנו רואים.
<סאמח עיראקי: אני חושב שאם לא נצליח להודות שהרשות, השב"כ יודה שישנה בעיה.
<סאמח עיראקי: כאשר מכחישים את הדברים ולומר שהמקרה שמדברים, אני לא יודע שלאנשים יש תחביב, שלמורה הנכבדת הזאת יש תחביב לטעון טענה כזאת ולהגיע למקום כזה ולהתחיל לתאר מסע השפלה.
<סאמח עיראקי: שוב זה מראה על חשיבה לא נכונה.
<סאמח עיראקי: אני לא חושב שיש אדם באשר הוא שיש לו תחביב להציג את הסבל שלו פה, להציג את ההשפלה שלו כי בא לו, כי הוא רוצה להתנפל על המדינה ועל הרשות.
<סאמח עיראקי: איך מתייחסים?
<סאמח עיראקי: אני חושב שהיחס הזה הוא לא עניין שאתה שולט בעניין, זה כי אתה כפוף לתפיסה הכוללת - - -
<אריה שחם: אין לי מחלוקת שהיא הרגישה מושפלת.
<אריה שחם: אין לי מחלוקת.
<סאמח עיראקי: לא זה.
<סאמח עיראקי: אני אומר שאם מישהו כבר מגיע לוועדה בכנסת והוא מתאר איך הוא הושפל, אני חושב שאין מקום בחשיבה נורמאלית להטיל אפילו ספק.
<סאמח עיראקי: יכול להיות שבכל זאת צריך להטיל ספק של 2% וצריך לבדוק את זה בחקירה כוללת.
<סאמח עיראקי: אני כיועץ משפטי, כמשפטן, מבחינתי הייתי מציג קודם כל את העובדות שעולות כאן כבסיס לחקירה, לא שאני מכחיש, זה הבסיס של החקירה.
<סאמח עיראקי: בצניעות וכקולגה הייתי מציג אומר שאני ארצה ללמוד את העובדות האלה, מבחינתי הייתי אומר שאלו עובדות חמורות ביותר, זה מקרה קשה ביותר ואני אתן כאן הרגשה שיכול להיות שאפילו 1% שקרה המקרה אנחנו נערוך בדיקה שלמה ושאני אתחייב מול הוועדה לעשות בדיקה שלמה, לבדוק את שתי הגרסאות, גרסה מול גרסה, אני אתחייב לחזור לוועדה עם תוצאות החקירה.
<סאמח עיראקי: כך הייתי אני הייתי אומר בתור יועץ משפטי.
עיסאווי פריג': ללא קשר למוצא.
<סאמח עיראקי: אבל להתכחש ולהגיד.
<סאמח עיראקי: זה שאתה נוקט עמדה לצד הבודקת, בזה אתה כבר איבדת את האובייקטיביות שלך כיועץ משפטי.
<סאמח עיראקי: כשאתה לצד הבודקת כנגד המתלוננת, בזה כבר איבדת את כל הלגיטימציה שלך לכל טיעון שלך.
<סאמח עיראקי: אני חושב שזה לא סתם, הרי אתם אומרים שהדברים משתפרים, משפט זה טומן בתוכו שיש תופעה, שיש דברים שמשתפרים.
<סאמח עיראקי: אני אומר לא כל האנשים כמו סייד קשוע, הוא סובייקטיבי והוא מרגיש שהדברים משתפרים, הוא לא יושב בשדה התעופה.
<סאמח עיראקי: לכן אני חושב שגם זה קשור לתופעת האפליה והגזענות.
<סאמח עיראקי: אני חושב שהיום אנחנו צריכים לצאת עם משהו ענייני, אני מציע שהוועדה תעמוד על הצורך לבחון את המקרה הספציפי ולחזור עם תוצאות הבדיקה.
<עבד אגבאריה: אני אבקש לשאול אותך עוד שאלה.
<עבד אגבאריה: האם כל עובד מדינה צריך להציג תעודה מיהו ומה הוא ואז כאילו נופל ממנו החשד?
<אריה שחם: במסגרת הרצון שלנו להקל, הרי צריך להבין שאנחנו לא מכירים את האנשים שעוברים, שמדינת ישראל ושדות התעופה הם אובייקט ראשון במעלה לפעולות טרור ואלו דברים ידועים מראש והדברים ברורים.
<אריה שחם: אנחנו לא יודעים מיהו כל מי שעובר ומה הוא.
<אריה שחם: האנשים - - -
<עבד אגבאריה: אתה אמרת על התרעות, איך זה משתלב?
<אריה שחם: אותם בודקים מכיוון שלא יודעים מי הם.
<אריה שחם: אבל כשיש התרעה אנחנו בודקים כל אחד ואחד.
<אריה שחם: כשאנחנו מקבלים ממשרדים ממשלתיים, מבתי חולים, ממשרד החינוך, ממשרד המשפטים ומכל מי שאנחנו מקבלים מראש, אנחנו יודעים מי האיש.
<אריה שחם: כשאתה מגיע לשדה התעופה אנחנו יודעים בדיוק מי אתה ולכן כשאנחנו יודעים מראש מי בא, אבל כשאדם בא בלי שמודיעים מראש ולא חשוב מי בא, אריה שחם כשמגיע לשדה התעופה לא יודעים מיהו אריה שחם.
<אריה שחם: כשבא משה חיים או תקראו לו באיזה שם, לא יודעים מיהו ולכן ברגע שיש התרעה חייבים לבדוק עד הסוף.
<עבד אגבאריה: כשיש התרעה, אבל כנראה שלא רק זה.
<עבד אגבאריה: אתה אומר שאתה מנוע מלפרט.
<אריה שחם: אני לא יכול.
<אהוד עוזיאל: אני רוצה להתייחס בקצרה להגיד שאנחנו מברכים על השינויים שקורים בשדה התעופה ועל השיפורים הטכנולוגיים.
<אהוד עוזיאל: מאז שהגשנו את העתירה בשנת 2007 לבג"צ מתקדמים לאט, אבל רואים.
<אהוד עוזיאל: רק לפני שבועיים קיבלנו עדכון שביום שישי מתחילה מערכת בידוק חדשה.
<אהוד עוזיאל: הדברים האלה לא משנים עדיין את הסוגיה המהותית של התיוג, של הנחת העבודה הביטחונית שגם עמיתי ממסאוא ציין שאוכלוסייה שהיא לא תחת איומים קונקרטיים ולא בנאדם ספציפי בגלל חשדות, אלא אוכלוסייה שלמה בגלל הלאום או הדת ולפעמים זה השם, מופלת בתוך הבידוק הביטחוני.
<אהוד עוזיאל: זה לא משנה את התפיסה, זה כן משנה את החוויה ולשינוי החוויה יש גם את החשיבות.
<אהוד עוזיאל: עדיין כל השינויים האלה מתייחסים, הלחץ שבג"צ הפעיל ולחץ הביקורת הציבורית מתייחסים לנתב"ג ולא מתייחסים לשדות התעופה הפנימיים.
<אהוד עוזיאל: לא סתם מגיעות הרבה תלונות משם.
<אהוד עוזיאל: אני רוצה לומר שאנחנו מקבלים הרבה מאוד תלונות על הנושא הזה.
<אהוד עוזיאל: בגלל שהנושא בבג"צ ומחכים בעצם להתקדמות הטכנולוגית אין מה לעשות עם התלונות האלה - - -
עיסאווי פריג': מה זה הרבה תלונות?
<אהוד עוזיאל: מגיעות אלינו למעלה מעשר תלונות בשנה וכמו שאמר היועץ המשפטי של רשות שדות התעופה, רוב התלונות הן של יהודים ישראלים כמו למשל אירנה שנמצאת כאן שנשואה ושם משפחתה השתנה ואם זה מישהו עם חזות מזרחית יוצא עיראק או יוצא מרוקו.
<אהוד עוזיאל: יש מקרה של אחד שאמר שהבן שלו אמר לו 'אבא אני לא רוצה לטוס איתך יותר כי אני לא רוצה לעבור את החוויה הזאת שדה התעופה' והוא יוצא מערכת הביטחון ומתנדב וכדומה, הוא לא יודע למה דווקא אותו בודקים.
<אהוד עוזיאל: יש לי כאן עוד דוגמאות אבל הזמן קצר ולכן אני לא אקריא.
<אהוד עוזיאל: הדבר החשוב ביותר שמה שקורה בנתב"ג יקרה גם בשדות התעופה הפנימיים.
<אהוד עוזיאל: לדעתי על זה צריך לתת את הדעת כדי שהדברים יקרו בצורה נאותה ולפחות לצמצם את האפליה.
<עבד אגבאריה: תודה.
<עבד אגבאריה: לשכת עורכי הדין עורך הדין מוחמד דחלה.
<עבד אגבאריה: בבקשה.
<עבד אגבאריה: (היו"ר עדי קול)
<מוחמד דחלה: עורך הדין אריה שחם זה שיש תופעה כזאת, על זה לא יכולה להיות מחלוקת.
<מוחמד דחלה: זה שחל שיפור בשלושים השנים האחרונות.
<מוחמד דחלה: אני זוכר את זה מאז שהאחים שלי למדו רפואה בחו"ל והיו בודקים להם כל דבר בכל פעם, אכן חל שינוי מסוים בזכות האמצעים הטכנולוגיים.
<מוחמד דחלה: זה שהשיפור לא מספיק לדעתי על כך לא יכולה להיות מחלוקת.
<מוחמד דחלה: זה התיוג הגזעי, זאת אומרת שעובדת היותך ערבי זה שיקול חשוב בבדיקה, גם על זה לא יכולה להיות מחלוקת.
<מוחמד דחלה: אתה מדבר על עורכי דין, אני עורך דין ואשתי עורכת דין, אנחנו נסענו רק לפני כמה חודשים לטיול בחו"ל עם עוד משפחה עם ארבעה ילדים.
<מוחמד דחלה: אתה יודע איזו בדיקה משפילה עברנו?
<מוחמד דחלה: המשפחה עברה, אשתי, אני וילדיי?
<מוחמד דחלה: לך תסביר לילדים פגיעים שמדברים שלוש שפות כמו שפת אם ומכירים אנשים מכל העולם, לך תסביר להם מה אני עובר.
<מוחמד דחלה: מה אתה רוצה שאני אגיד לילדים שלי?
<מוחמד דחלה: איך אתה רוצה שאני אסביר להם אחרי זה על דו-קיום, על מדינה דמוקרטית, על הרגשה למולדת, על הרגשה של שייכות, מה אני אגיד להם לעזאזל בדיוק?
<מוחמד דחלה: איך?
<מוחמד דחלה: הילד כל הזמן שואל שאלות ושואל שאלות נוקבות וקשות ואני צריך להסביר לו שזה בגלל התרעה?
<מוחמד דחלה: אני הצגתי את תעודת העורך דין, אשתי הציגה את תעודת העורך דין שלה וזה לא עוזר ואין למי לפנות.
<מוחמד דחלה: לכן התופעה קיימת.
<מוחמד דחלה: אתה מדבר על תלונות, אני אומר לך שהערבים לא מתלוננים ככלל, אלו ערבים ולא יהודים, לצערי הערבים לא יודעים, הערבים לא עם 'אופניק', הם לא מתלוננים על כל דבר, על כל דבר הם יגידו ברוך ה' זה מהשמיים.
<מוחמד דחלה: תמצא פה ושם כמו הגברת שפנתה והתלוננה - - -
<אהוד עוזיאל: יהודים מתלוננים כי הם מופתעים, ערבים לא מתלוננים כי הם רגילים.
<מוחמד דחלה: ראשית לא כל כך מתלוננים.
<מוחמד דחלה: שנית, הם לא מאמינים במערכת ושזה יעזור.
<מוחמד דחלה: יותר מזה שלישית, ואני מכיר את זה מעמיתים שלי עורכי הדין, הם חוששים להתלונן.
<מוחמד דחלה: הם אומרים שאם הם יתלוננו יסמנו אותם ובכל פעם שהם ייסעו לחו"ל ויחזרו הם יעברו את ויה דל לרוזה הזאת ולכן הם לא מתלוננים.
<מוחמד דחלה: תבינו את זה.
<מוחמד דחלה: אנחנו בני העולם הגדול, אנחנו מסתובבים בכל העולם ואנחנו לא עוברים את החוויה המשפילה הזאת.
<מוחמד דחלה: לא עוברים אותה.
<מוחמד דחלה: שואלים אותנו שאלות כגון: מה מטרת הנסיעה.
<מוחמד דחלה: אני נוסע לאו"ם לוועדה לזכויות האדם כדי להרצות, מה זה לכל הרוחות קשור?
<מוחמד דחלה: יש עדיין מישהו בעולם ששואל את זה?
<מוחמד דחלה: הרי באמצעים הטכנולוגיים אני יכול להעביר את זה חודשיים לפני.
<מוחמד דחלה: הוא רוצה לעיין בהרצאה ולפי ההרצאה להחליט?
<מוחמד דחלה: אני הייתי צריך להצטייד בתמונות שלי כמתמחה בבית המשפט העליון כדי שאעבור בנתב"ג בלי בדיקה פולשנית ומשפילה?
<מוחמד דחלה: כך זה צריך לעבוד?
<מוחמד דחלה: אין לזה סוף, שתבין שאין לזה סוף.
<מוחמד דחלה: אפשר לעשות ואתם יכולים לעשות.
<מוחמד דחלה: יש את האמצעים הטכנולוגיים, יש את החינוך.
<מוחמד דחלה: אני יודע שהבחורים והבחורות שנמצאים שם, חלקם סטודנטים שלי וחלקם פגשו אותי שם בתור מרצה והם התביישו בעבודה שלהם.
<מוחמד דחלה: אבל האוכלוסייה שנמצאת שם מייצגת את עם ישראל.
<מוחמד דחלה: הבחורים שנמצאים שם הם מטובי בחורינו אולי, אבל הם מכל קצוות האוכלוסייה ואתה לא יודע על מי אתה נופל.
<מוחמד דחלה: כל בחור, אני לא יודע על מי אתם מדברים, איזה חינוך אתם נותנים להם, זה תלוי במצב הרוח שלו, הוא יכול לשאול אותך שאלות מכאן ועד להודעה חדשה שאין להן שום קשר, אין להן שום קשר לביטחון.
<מוחמד דחלה: אני אומר לך שזה לא מוביל לשום מקום.
<מוחמד דחלה: זו בושה ואתם צריכים לחנך את האנשים האלה.
<מוחמד דחלה: אני מוכן לבוא להרצות בפניהם.
<מוחמד דחלה: חברי הכנסת מוכנים להרצות בפניהם ולהסביר להם שאין לנו קרניים ואין לנו זנב, שיבדקו כי אני מבין את צרכי הביטחון.
<מוחמד דחלה: אתה יודע מה?
<מוחמד דחלה: – אשתי אומרת שהיא רוצה שיבדקו את כולם כי היא חוששת לילדים בדיוק כמו שאימא יהודיה פולניה חוששת לילדים שלה ואולי יותר.
<מוחמד דחלה: תבדקו, אבל תבדקו באופן שוויוני ולא באופן משפיל.
<מוחמד דחלה: אתם יכולים לעשות את זה, אבל אתם לא רוצים.
<מוחמד דחלה: ההרגשה של ערבי שיוצא מהארץ שרוצים לצרוב לו את התודעה שזו לא המדינה שלך.
<מוחמד דחלה: אתה רוצה לדעת מה אני מרגיש?
<מוחמד דחלה: בכל פעם שאני עובר בנתב"ג אני אומר אין לי מדינה יהודית, אתם רוצים מדינה יהודית, הנה קבלתה.
<מוחמד דחלה: זו ההרגשה שנותנים לי.
<מוחמד דחלה: חבל.
עדי קול: אני רוצה להוסיף משהו.
עדי קול: אני חייבת להגיד לך כסטודנטית למשפטים לתואר ראשון ואחרי זה עשיתי דוקטורט, השיחה הכי משמעותית שהייתה לי בתואר הייתה שיחה עם עורך הדין מוחמד דחלה במרכז לזכויות האדם.
עדי קול: הוא סיפר לי איך זה להיות ערבי ישראלי בישראל.
עדי קול: הוא סיפר על הבגרות בספרות ומה הוא היה צריך לכתוב, אני לא אשכח את זה - - -
<מוחמד דחלה: אני לא זכרתי את זה, אבל התרשמתי ממך היום כיושבת ראש, לא ידעתי שזה קשור לשיעורים שלי.
עדי קול: אני אומרת את זה ולא אשכח את זה אף פעם.
עדי קול: אני אומרת, כנראה אנחנו לא נשנה את הנהלים של השב"כ למרות שאנחנו נורא רוצים.
עדי קול: אבל האפשרות לפגוש בנאדם ולשמוע ממנו את הסיפור, כמה משמעותי זה, באמת החוויה לצאת מהארץ ולעבור את התהליך הזה, כמה רגישות צריך להיות בה.
עדי קול: לתקן אנשים כנראה שלא נצליח כשהם מגיעים אליכם בגיל של אחרי צבא ואחרי שירות כזה או אחר.
עדי קול: אנחנו מבקשים רגישות בסיסית, אני לא מבקשת שינוי נהלים, אני מבקשת רגישות וכדי שתהייה הרגישות הזאת צריך לפגוש יותר אנשים וצריך לשמוע את הסיפורים וצריך להרגיש את זה.
עדי קול: אני רוצה להרגיש שאתם עושים את המקסימום.
עדי קול: אתה יודע שהרבה פעמים כשעוברים את החוויות האלה אנחנו מצפים לשמוע מכם 'אנחנו מתנצלים ואנחנו נבדוק את זה ואנחנו בסך הכול מנסים לשמור על ביטחון המדינה'.
עדי קול: לא לשמוע את התשובה 'זה לא קרה, את משקרת, אמרו משהו אחר'.
עדי קול: הגישה של לבוא ולהגיד 'אתם לא בסדר' היא זו שמעוררת ריבים.
עדי קול: גם אצלי הגישה שלך מעוררת אנטי ולכן היו הצעקות, אבל היית מתחיל ואומר 'אני מבין - - -
<מאיר דוד דור: חכי ותשמעי אותי.
עדי קול: אני יודעת שאתה תעורר אנטי מראש ולכן שמרתי אותך כדובדבן של הקצפת לסוף.
עדי קול: אני אומרת שכל מה שאנחנו מבקשים מכם זה לבוא ולהגיד 'אנחנו מבינים את הקושי'.
עדי קול: אני לא רוצה סיור ואני לא רוצה שתראו לי איך אתם בודקים מזוודה ואיך בודקים אותה.
עדי קול: הייתי, ראיתי וחוויתי.
עדי קול: אני רוצה את ההזדמנות שנציגים מהציבור הערבי יבוא ויגידו אנחנו מרגישים כך כשאתם אומרים לנו לפתוח את המזוודה, כשאתם מחטטים לנו בדברים, כשאתם מבקשים את תעודת הנישואין, לאף מכם אין צמוד תעודת נישואין, אנחנו לא הולכים איתה.
עדי קול: הם צריכים לקחת את תעודת הנישואין שלהם כשהם נוסעים לאילת?
עדי קול: כדי להסביר את הקושי תנו את ההזדמנות לדבר.