GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: האוצר פחות מכיר את הבעיה, אתם פחות מכירים את הבעיה, ואנחנו כבר נחשפנו כאן לבעיית התשתיות שהיא הרבה מעבר לבעיית המים שאני מניחה שאתם מכירים אותה, אבל בעיית המים היא סימפטום של כל התופעה הזאת.
עדי קול: אני רוצה לצאת מכאן עם איזושהי התחייבות שלכם שאתם יושבים לפגישה כולם ביחד ומנסים להבין איך מתקדמים.
<יחזקאל ליפשיץ: ראשית, תמיד נשמח – אני גם מכיר את קולין באופן אישי – לשבת לפתור את הבעיה.
<יחזקאל ליפשיץ: כפי שאמרתי, יש מושג שנקרא מושג האמבטיה ואני משתמש במושג הזה.
<יחזקאל ליפשיץ: זה מושג שאנחנו גם אומרים אותו בדיונים בבג"ץ וזה מושג שמוכר גם על ידי שופטי בית המשפט העליון.
<יחזקאל ליפשיץ: זה אומר שבעצם תעריף המים כמו שאלון אמר לפני כן, תעריף המים אמור לספק את עלויות הקמת התשתית ואת כל מה שנלווה לזה.
<יחזקאל ליפשיץ: את מאה מיליון השקלים צריך להביא ממקום כלשהו וזה אומר כמה אפשרויות, או מתקציב משרד התשתיות שאין לו את התקציב לדבר הזה כאשר לצערי התקציב שלנו קטן מאוד, או מתקציב חיצוני של משרד האוצר וגם זה ככל הנראה לא יקרה.
עדי קול: אני רוצה להגיד לך מה אני רוצה.
עדי קול: המסמך שיש לי וקיבלתי אותו, אתו אני יכולה ללכת לשר האוצר ולומר לו שיחליט.
עדי קול: ברור שיש כאן החלטת ממשלה מ-2005 שלא מגובה תקציבית כפי שצריך.
<אלון מסר: נוכל לקבל את המסמך של קולין?
עדי קול: אני אשמח מאוד להעביר אותו כי אני חושבת שזה מאוד חשוב.
עדי קול: גם לאגודה ולכל מי שמעוניין.
עדי קול: אתה יכול לשלוח לוועדה ואנחנו נעביר אליכם.
עדי קול: יש כאן החלטה מ-2005 שהיא לא מגובה תקציבית, בטח שלא לעומת מה שקרה מ-2005 עם השכונות האלה.
עדי קול: זאת בסוף צריכה להיות החלטת ממשלה.
עדי קול: אני חושבת שמשרד התשתיות צריך להביא את זה לפתחה של הממשלה ולומר שיש כאן שכונות, זאת בעיית התשתיות במקום ולשאול מה עושים עם זה.
עדי קול: לשם כך אני מבינה שצריך את ההליך כדי להבין את נושא התשתיות.
עדי קול: את הבוקר שלי התחלתי עם יועצת שרת המשפטים ובסוף אני אומרת שאני צריכה למצוא כתובת ובמובן הזה יש כאן תושבים שבגלל אוזלת ידה של המדינה לא קיבלו הגנה וסיוע וגדלו במספר התושבים.
עדי קול: יש כאן שכונות שלא מקבלות זכויות בסיסיות, לא ביוב, לא מספיק חשמל, לא דואר, לא תשתיות.
עדי קול: אני יושבת כאן דיון אחרי דיון ואני יכולה לעשות דיון בעוד שבוע על חינוך ואחרי כן נקיים דיון על תחבורה, וישב כאן כל אחד מהנציגים.
עדי קול: היה כאן כיבוי אש ואמר לי שהוא מת להקים תחנה אבל הוא לא יכול.
עדי קול: הוא אמר שהוא מוכן לשים עכשיו שם תחנה במחסום אבל הוא לא יכול.
עדי קול: אז בא דוקטור מיקי דור ממשרד הבריאות ואמר להכניס מד"א.
עדי קול: בסוף אני מחפשת כתובת ואני שואלת איפה משרד המשפטים אומר איך אנחנו בונים את האחריות שלנו לתושבי השכונות.
<זמר בלונדהיים: אי אפשר להגיד שהמשפטים זה הכול.
עדי קול: אבל אם יהיה לכם בג"ץ שיגיד לכם את זה, תעשו את זה, נכון?
עדי קול: למה לחכות לבג"ץ?
<זמר בלונדהיים: גם אז משרד המשפטים לא יעשה את זה.
<זמר בלונדהיים: עמדת משרד המשפטים כבר היום היא שזכויות יסוד – אגב, לא כל מה שהזכרת אלה זכויות יסוד אבל יש מספיק דברים שהם כן זכויות יסוד.
<זמר בלונדהיים: אנחנו יכולים לחוות את עמדתנו בנושא הזה אבל בסוף יש כאן שאלות תקציביות, ביטחוניות, מדיניות ובואו לא ננתק את זה מההשלכות של זה.
<זמר בלונדהיים: זה הרבה יותר מורכב.
<זמר בלונדהיים: משרד המשפטים בוודאי לא יכול לרכז מהלך כזה.
<זמר בלונדהיים: הוא יכול להיות חלק ממנו, הוא יכול לחוות דעה כמו שהוא התבקש והוא יעשה זאת בשמחה.
<זמר בלונדהיים: עשינו את זה כאן ועשינו את זה לפני הדיון כאן כאשר ביקשנו להבין היכן זה עומד ומה הטיפול.
<זמר בלונדהיים: נשמח להיות שותפים לזה אבל אין לנו תקציבים.
<זמר בלונדהיים: אנחנו לא משרד ביצועי.
<זמר בלונדהיים: כלומר, זה לא יכול להיות אצלנו.
עדי קול: המשרד הביצועי, כנראה זה אתם.
<אביב ברנט: אני מנצל את זה שיושבים כאן כל הגורמים הרלוונטיים.
<אביב ברנט: הגיחון קונה את כל המים ולא מפיק את המים.
<אביב ברנט: הוא קונה אותם בכסף ממקורות והוא קונה אותם בתעריף גבוה מסיבה מאוד פשוטה.
עדי קול: איבדת את זכותך להמשיך את המשפט כי זה לא הנושא שלנו.
עדי קול: המצוקה הכלכלית שלכם נשמעת לי כמו אוי, אוי, אוי, אוי.
<אביב ברנט: לא, רק לנושא הזה.
<אביב ברנט: למרות שהגברת שור אומרת שאלה שטויות, גברת שור לא מכירה בתושבים האלה.
עדי קול: נמצא כאן משמר הכנסת ואני יכולה להוציא אותך.
<אביב ברנט: אם גברתי תבקש, אני גם אצא בעצמי.
<אביב ברנט: לא צריך את משמר הכנסת.
<קולין היימס: שאלת מי צריך להיות אחראי לרכז את הכול.
<קולין היימס: אני חושב שהנושא הוא כל כך רב תחומי שלדעתי משרד ראש הממשלה צריך להיות הגורם.
עדי קול: אני יודעת אבל הוא לא נמצא כאן.
עדי קול: קודם כל, לבעיה הנקודתית האקוטית אני רוצה לקבל תשובה עד יום ראשון.
עדי קול: אני רוצה לדעת מרשות המים שהתושבים מקבלים את הנגישות הבסיסית שלהם למים.
עדי קול: אני רוצה שתבדקו ותתנו לי תשובה.
עדי קול: לגבי בעיית התשתית.
עדי קול: אנחנו יוצאים לפגרה אבל אני אקיים דיון נוסף בתחילת המושב הבא.
עדי קול: אני מבקשת, אם לא דורשת, שתשבו בישיבה מסודרת, האנשים שנמצאים כאן, בעקבות המסמך של קולין, כדי לתת לי תשובה שאומרת איך מתקדמים.
עדי קול: תגידו לי בסוף שאין לכם פתרונות אלא רק משרד ראש הממשלה יכול לתת לזה פתרון, אנחנו נמשיך משם.
עדי קול: אני רוצה שפעם אחת כולכם תהיו מודעים לכל בעיית התשתיות – משרד התשתיות, משרד האוצר, משרד המשפטים, כל מי שרלוונטי – כי הבעיה של המים היא בעיה נקודתית, היא בעיה אחת, היא בעיה הרבה יותר גדולה אבל יש כאן תושבים שלא מקבלים את הזכויות הבסיסיות שלהם ממדינת ישראל.
עדי קול: אני רוצה לקבל תשובה לקראת הדיון הבא איך אתם מתמודדים עם זה, כל אחד והזווית שלו.
<קריאה: יחד עם התושבים.
עדי קול: כמובן, יחד עם התושבים.
עדי קול: שיתוף פעולה של התושבים במאה אחוזים ואם אתם צריכים את עזרת האגודה, היא תעזור לכם.
<יחזקאל ליפשיץ: גם מבחינת אבטחה.
עדי קול: אתם מבינים שזה יהיה בתשלום.
עדי קול: אני חושבת שמדינת ישראל צריכה באיזשהו אופן לשלם עבור המחדל לאורך השנים.
עדי קול: התשובות של האוצר לא מקובלות עלי.
עדי קול: רמת השרון ושועפט זה לא אותו דבר.
עדי קול: אנחנו יצרנו שם חיץ והחיץ הזה, יש לו מחיר.
עדי קול: אני מסיימת בתחושה קשה וזה לא הוגן כי היום יום ההולדת שלי, אבל אני רוצה לקבל תשובה בהקדם האפשרי לגבי המים.
עדי קול: כאמור, בתחילת המושב הבא, אם אפשר אפילו בשבוע הראשון, נקיים דיון המשך בנושא התשתיות.
עדי קול: זה יוצא בתחילת מאי ואני חושבת שעד אז תצליחו לקבוע פגישה.
עדי קול: אם אתם צריכים מקום להיפגש, אתם מוזמנים לעשות את זה כאן חסותנו.
עדי קול: אני בטוחה שגם קולין ישמח להזמין אתכם למינהל הקהילתי.
עדי קול: אנחנו נפיץ את המכתב ומשם נתחיל דיאלוג.
עדי קול: אם אתם צריכים את עזרתי, אני כאן.
עדי קול: שמחה, במקרה הספציפי זה לא מדויק, זו אמירה בלשון סגי נאור.
עדי קול: זאת הישיבה מספר 3 או 4 בנושא המאגר ואני מאד מאד מאד מאד מוטרדת מהתשובות שקיבלתי ומהעובדה שאנחנו מתקדמים והולכים על צעדים ומסכימים על נסחים ואז אני מקבלת תשובות שבאמת בעיני הן זלזול בכנסת.
עדי קול: מלכתחילה נאמתי ואמרתי לכם שהעובדה שהחוק הזה לא מיושם זה זלזול ופגיעה בכוחו של המחוקק.
עדי קול: וזה שאתם אומרים שישבתם וניהלתם דיונים - אני מבינה, ישבנו וניהלנו דיונים, אנחנו גם מסכימים על דברים, הולכים איתם, אך אחד – אני לא מקבלת תשובה בזמן על מה קורה עם המאגר.
עדי קול: יצא שהתקשרתי במשרד התחבורה לכל מיני גורמים כדי להבין מה קורה.
עדי קול: דבר שני - עכשיו קיבלתי תשובה שמשרד המשפטים חזר בו מהנוסח.
עדי קול: זה מה שאמר לנו ברק - - -
<יפעת רווה: אנחנו לא חזרנו - - -
עדי קול: תיכף אנחנו נראה את כל האינפורמציה שאנחנו קיבלנו.
עדי קול: אני אראה לכם.
עדי קול: ברק לא נמצא פה, למרות שהוא כתב את המסמך.
עדי קול: ושוב, משרד התחבורה עונה איזה מן משפט כזה שיטפלו בזה מתי שהוא, כשייעשה איזה שהוא שינוי, שעוד לא אושר תקציבית וכל המערכת הממוחשבת שלכם.
עדי קול: התשובה הזאת באמת בעיני מזלזלת, כי אנחנו לא נחכה לשינוי במערכת הממוחשבת של משרד התחבורה, שיהיה מתי שהוא או לא יהיה מתי שהוא ולא יקרה אף פעם.
עדי קול: אני אתחיל ואני מזכירה לכם שהחוק הזה מטיל את האחריות על המשרד לביטחון פנים.
עדי קול: יואל הדר ניסה כהרגלו להתחמק מהאחריות הזאת, ולכן אנחנו הגענו לאפשרות שמשרד התחבורה יעשה אותה, ואם אנחנו לא נציע פתרון, המשרד לביטחון פנים יצטרך למצוא את הפתרון בשביל לעשות את זה, בלי שום טריק.
<יואל הדר: כמובן שיואל הדר מוחה על האמירה הזאת, שהוא כהרגלו - - -
עדי קול: אוקיי, יואל הדר לא יכול למחות.
עדי קול: אני רק אצטט, קיבלנו מכתב ממשרד התחבורה ב-11 במאי 2014, שזה ממש לאחרונה.
עדי קול: המכתב חתום על ידי עוזר המנכ"ל מר ברק טייכמן: "עולה כי ההצעה שסוכם עליה בישיבת הוועדה האחרונה שונתה".
עדי קול: לדבריו ההצעה שונתה כי משרד המשפטים, לאחר קיום הישיבות בכנסת ולאחר הסכמתו להצעה, שינה את דעתו וציין כי הפתרון שהוצע בוועדה לא מקובל על משרד המשפטים, שכן המידע עלול לכלול פרטים רבים מדי על העבר התעבורתי של הנהג.
<יפעת רווה: אני חושבת שמדברים כאן על - - -
<חוה ראובני: אני רוצה העתק מהדבר הזה.
<חוה ראובני: אני לא יודעת על מה מדובר.
<חוה ראובני: אין פה שום חידוש לעומת מה שהיה בישיבה הקודמת.
<חוה ראובני: אני אשמח שאנחנו נביע את עמדתנו ולא שמישהו אחר - - -
עדי קול: לא, לא, אני גם מאד מאד אשמח.
עדי קול: אני אתחיל עם משרד התחבורה.
עדי קול: אני רק אזכיר למי שלא היה כאן בדיון הקודם, אנחנו מצאנו איזו שהיא פשרה, פשרה שלא הייתה מקובלת, לא מוחלטת, לא מאפשרת, ומכיוון שאני חזרתי עכשיו מדיונים בוועדת חוקה, שם יצרנו מאגר לחייבים של ההוצאה לפועל, אז כל מיני טענות שלכם על חשיפת מידע ומאגרים שנבהלתם כאן, מפתיע אותי איך הבאתם אותם בחוק ההצעה לפועל.
<יפעת רווה: לא מדובר שם על מרשם פלילי אני מניחה, אבל בסדר.
עדי קול: על חובות למיניהם.
עדי קול: שוב, אני מזכירה לכולם, סיימנו את הישיבה האחרונה, שהיא הייתה לדעתי השלישית במספר בנושא הזה, שבה הייתה לנו איזו שהיא הסכמה על נוסח.
עדי קול: יפעת התחייבה לנסח, היא ניסחה את הנוסח הזה, וחיכינו לתשובה מכם, חווה.
עדי קול: מאז, אנחנו במשך כמה חודשים פשוט רודפים אחרי משרד התחבורה כדי לקבל תשובה, והתשובה שקיבלנו אתמול היא – ההצעה החדשה כוללת הקמת מערכת מחשוב שעלותה למעלה ממיליון שקלים.
עדי קול: ההצעה החדשה מאפשרת לקציני הבטיחות לרכוש כרטיסים חכמים מאחת משתי חברות שמנפיקות כרטיסים.
עדי קול: זו איזו שהיא הצעה תיאורטית שלא קיימת, שעוד לא אושרה, שאתם חושבים עליה.
עדי קול: זרקתם פה איזה שהוא רעיון שלא מקובל עלי.
<חוה ראובני: צר לי על האופן שבו מוצגים הדברים, כי אני רואה את הדברים בצורה שונה לחלוטין.
<חוה ראובני: לגמרי לא השתמטות מהחלטות הכנסת, אלא להיפך.
<חוה ראובני: אנחנו מנסים להגיע להצעה שהיא יותר טובה מההצעות שדובר עליהן עד עכשיו.
<חוה ראובני: אני מבקשת להזכיר שבדיון האחרון הצגנו שקיימים כיום שני מקורות מידע לניקוד: אחד זה התדפיסים שניתן לקבל מעמדות השירות שלנו, שפרושות וכוללות המון מידע שמשרד המשפטים בשום פנים ואופן לא היה מוכן להסכים שקציני הבטיחות יראו אותם, בגלל שזה חשיפת מידע, כי זה כולל מידע מפורט על הרשעות, בניגוד לחוק המרשם הפלילי, ושזה לא מידע ש - - -
עדי קול: זה פלט שכל אחד יכול להוציא בעצמו.
<חוה ראובני: כל נהג יכול להוציא על עצמו ולמעשה אסור לאף אחד לבקש ממנו לראות אותו, בגלל הוראות ומגבלות שקבועות בחוק המרשם הפלילי לגבי חיסיון מוגבר שיש למידע מן המרשם הפלילי, לעומת מידע שחוק הגנת הפרטיות חל עליו.
<חוה ראובני: האפשרות השנייה הייתה להציג תדפיס ממסך הנהגים, שבו רשום סך כל הנקודות.
<חוה ראובני: לזה משרד המשפטים הסכים, רק שלהצעה הזאת היו כמה חסרונות: אחד, זה חייב לפנות למשרדי הרישוי, להביא קהל למשרדי הרישוי, שאנחנו רק מנסים להוציא משם קהל.
<חוה ראובני: זה מכביד על הנהגים, מכביד על קציני הבטיחות.
<חוה ראובני: שתיים, זה מסך לא ידידותי למשתמש, כי זאת לא המטרה שלו.
<חוה ראובני: שלוש - - -
עדי קול: ולכן ביקשנו לבדוק את השירות, איזו אדפטציה צריך לעשות למהלך הזה.
<חוה ראובני: רגע, נכון, נכון.
<חוה ראובני: במסמך הזה למעשה אנחנו מציגים את האדפטציה שעשינו, כי עברנו שלב הלאה.
<חוה ראובני: דבר נוסף, חשבנו שסך כל הנקודות זה לא בדיוק המידע הרלבנטי.
<חוה ראובני: נכון להיום סך כל הנקודות הולך להיסטוריה של הנהג החל מתחילת 2003.
<חוה ראובני: ככל שיעבור הזמן, סך כל המידע הזה יכלול מידע משנת 2003.
<חוה ראובני: מידע יותר ישן פחות רלבנטי.
<חוה ראובני: אדם שיש לו נניח 40 נקודות, זה מאד משנה אם 40 הנקודות האלה נצברו לפני 10 שנים ובשנתיים האחרונות יש לו 6; או שה-40 נקודות האלה נצברו בשלוש השנים האחרונות.
<חוה ראובני: זה מאד משנה את התמונה לגבי איזה מין נהג הוא.
<חוה ראובני: לתת את כל סך הנקודות בסך 2020 שכוללות את הנקודות שנרשמו בשנת 2003 ו-2004, זה בסופו של דבר מטעה ויכול להשחיר לשווא את פניו של הנהג.
<חוה ראובני: ולכן עשינו עבודה ובמפורש לא רצינו את הקהל הזה במשרדי הרישוי.
<חוה ראובני: ונעשתה עבודה ונעשתה מחשבה על לאפשר לקציני הבטיחות לעשות שאילתה ממוקדת, ייעודית, מהמשרדים שלהם ולקבל את המידע הרלבנטי, המדויק להם.
<חוה ראובני: כאשר לעניין ניקוד אמרנו להרחיב את זה מעבר לסך כל הנקודות, אבל להישאר מתחת לסף שמשרד המשפטים לא יכול לקבל אותו.
<חוה ראובני: ההצעה שלנו הייתה – תאריך ומספר נקודות.
<חוה ראובני: 1.1.2012 – 6 נקודות.
<חוה ראובני: 1.6.2013 – 8 נקודות, בלי לכתוב איזו עבירה.
<חוה ראובני: כיוון שיש בערך 15 עבירות שיש להן 8 נקודות, לא חשפתי שום דבר מהמרשם הפלילי כאשר אמרתי שבתאריך מסוים נהג קיבל 8 עבירות.
<חוה ראובני: רק אמרתי שהוא ביצע עבירה מין הסוג שחל עליה 8 נקודות, שזה עבירות שמן הסתם המחוקק נתן להן חומרה.
<חוה ראובני: הוא גם יודע את התאריך - האם את העבירות האלה הוא עשה כשהוא היה נהג חדש וצעיר ואולי קצת פרוע, או שככה זו הנורמה שהוא מתנהג היום.
<חוה ראובני: הצענו את זה למשרד המשפטים, משרד המשפטים - - -
אורי מקלב: ועל תקופות שלילה יהיה את המידע הזה?
אורי מקלב: אם היו לו תקופות שלילה ב-10 השנים האחרונות?
<חוה ראובני: רגע, אני תיכף אענה, אני תיכף אסביר.
<חוה ראובני: בנוסף, ביקשנו לקבל - - -
אורי מקלב: האם הייתה לו שלילה, הוא היה בר שלילה.
<חוה ראובני: כמובן.
<חוה ראובני: אז זה לגבי מרשם פלילי, שזה כבר שיפור לעומת התדפיס, מה שכינינו בישיבה הקודמת - התדפיס הרזה.
<חוה ראובני: נותן יותר מידע, יותר רלבנטי.
<חוה ראובני: העובדה שזה יינתן מהמשרד של קצין הבטיחות – זה נוח לו, זה נוח לנו, מבחינת אפשרויות הגישה.
<חוה ראובני: הוא יוכל לעשות את זה בתדירות גבוהה.
<חוה ראובני: ברור שהוא צריך לקבל מידע על דרגת הרישיון ותוקף הרישיון נכון להיום, האם הרישיון בתוקף ולאיזה דרגות, כי אם הוא רוצה שהוא ינהג אצלו, הוא צריך לדעת אם יש לו רישיון מתאים לרכב שבו הוא רוצה לנהוג.
<חוה ראובני: ביקשנו מאיגוד קציני הבטיחות גם להעביר לנו פירוט נוסף עם איזה עוד נתונים הם חושבים שרלבנטיים להם, על מנת שנבחן אותם, על מנת להגדיר במדויק את השאילתה הזאת, כדי שהם יגידו מה הם רוצים.
<חוה ראובני: אנחנו נסנן את זה.
<חוה ראובני: אני לגמרי לא מתחייבת שכל דבר שהם מבקשים הם יקבלו - מסננת מקצועית, מסננת משפטית.
<חוה ראובני: ובסופו של דבר תיתפר חבילה ייעודית, שבה הם יקבלו את המידע המתאים והנכון והדרוש והרלבנטי והחוקי, כדי שהם יוכלו לסנן את הנהגים – גם המועמדים וגם העובדים.
<חוה ראובני: בחודשים האחרונים זאת העבודה שנעשתה, לאפיין ולהגדיר את המערכת הזאת.
<חוה ראובני: על מנת לאבטח את זה, על מנת שהשאילתה הזאת לא תהיה פרוצה לכל דורש אלא רק לקציני הבטיחות, ולא לכל האקרים עם גישה מרחוק, אנחנו רוצים להקים מערכת שיש לנו דומה כזאת עם לקוחות נוספים.
<חוה ראובני: אנחנו כבר פועלים עם מערכות כאלה, שמחוברות דרך ממשל זמין, שיש להן מערך אבטחת מידע ו - - -
עדי קול: רק שנייה, שנייה.
<חוה ראובני: ועם כרטיסים חכמים שמאפשרים - - -
עדי קול: לא, לא, שנייה.
עדי קול: שוב, אמרתי קודם כל תספרו.
עדי קול: כבר אמרתי את זה, אנחנו מדברים על המאגר ועד עכשיו הכל היה בסדר.
עדי קול: ברגע שאת מתחילה לחבר את זה לאיזו מערכת גדולה, לממשל זמין ועכשיו צריך לעבוד עם המערכת, אתם אומרים עכשיו אנחנו נעשה את זה בתנאי ש-, ומיד תגיעי לזה שזה עולה מיליון שקלים, נכון?
<חוה ראובני: במכתב כתוב לי חצי מיליון שקלים, ופלוס התחזוקה השנתית, כאשר המשרד לביטחון פנים אמר שהוא יעמיד לרשותנו תקציב שקיים אצלו, לצורך מאגר פסולים, שכמובן צריך להיות דיון כספי בין אנשי התקציבים של שני המשרדים, כדי להגיע ל - - -
עדי קול: את הדיון הכספי אני ביקשתי כבר לעשות לפני חצי שנה, סליחה - - -
<חוה ראובני: אי אפשר היה - - -
עדי קול: ואני דיברתי עם המנכ"ל, שיבדוק קודם כל האם יש כספים שהולכים להעביר אותם, כי זו הייתה אמירה של יואל הדר שלא בהכרח היא מגובה בשום צורה.
עדי קול: אני לא יודעת איך מגבים את האמירות שלו.
עדי קול: שוב, אני - - -
<חוה ראובני: אני בטוחה שחזקה על מר הדר שהוא לא מבטיח מה שהוא לא יכול לקיים.
<יואל הדר: האמון שלי פה בוועדה הוא ... ...
<יואל הדר: מתחת לשולחן.
<חוה ראובני: אני לא יכולתי, עד שלא בניתי את המערכת לא יכולתי לתת להם דרישה כספית.
<חוה ראובני: כמה עולה דירה במדינת ישראל?
<חוה ראובני: מיליון או ארבע מיליון?
<חוה ראובני: תלוי איזו.
עדי קול: שנייה, סליחה, אתם זוכרים שאני לא מרשה לדבר ככה.
עדי קול: אחד, קודם כל ארבעה מיליון ולא ארבע מיליון, זה בעברית.
<חוה ראובני: צודקת.
עדי קול: דבר שני, אנחנו מדברים על חוק.
עדי קול: את רוצה שאני אזכיר לך מתי החוק הזה חוקק?
<חוה ראובני: בסדר, ידוע לי.
עדי קול: החוק חוקק בשנת 2006.
<חוה ראובני: החוק הזה לא היה באחריותי לבצע אותו בשנת 2006.
עדי קול: אנחנו היום בשנת 2014 כבר, ואנחנו מקיימים דיון שלישי ועכשיו מתי את צופה שאפשר יהיה להפעיל מערכת כזאת?
<חוה ראובני: במחצית השנייה של שנת 2015.
עדי קול: במחצית השנייה?
עדי קול: זאת אומרת עוד כמה?
<חוה ראובני: עוד שנה.
עדי קול: שנה.
עדי קול: שנה מהיום, כשהתחלנו בשנת 2006.
עדי קול: וגם אז, תזכרו - - -
<חוה ראובני: אני מבקשת לא להגיד את 2006 למשרד התחבורה.
<חוה ראובני: לנו לא הייתה שום חובה.
<חוה ראובני: רק לפני חודשים התחלנו לדבר על הדבר הזה.
<ציון מזרחי: ... ...
עדי קול: ציון, אם אתה תדבר בלי רשות דיבור אני אוציא אותך, כי לא נתתי לך רשות דיבור.
עדי קול: היחידה שמדברת עכשיו זו חווה, ואני מבקשת שתעשה את זה באישור.
<ציון מזרחי: אבל אי אפשר כל הזמן להגיד 2006 – משרד התחבורה, זה לא .... אני מצטער.
עדי קול: שנייה רגע, אני מבקשת.
<קריאה: אבל זה מדינת ישראל.
<ציון מזרחי: בסדר, אתה צודק אדוני.
עדי קול: גם אתה אל תדבר בלי רשות דיבור.
עדי קול: ציון, אם אתה תדבר עוד פעם אחת בלי רשות דיבור אני אוציא אותך ואני רצינית לגבי זה.
עדי קול: לא אמרתי 2006 משרד התחבורה.
עדי קול: אמרתי – אני מזכירה לכם שהחוק חוקק בשנת 2006.
עדי קול: יש מחויבות לי כמחוקק ולכם כרשויות ממשלתיות, להעביר את החוק הזה ולגרום לו להיות מיושם.
עדי קול: אני מזכירה לכם שמראש החוק מבקש מאגר של פסולי רישיון שיהיה פתוח לציבור.
עדי קול: זה החוק שעבר בוועדת שרים, זה החוק שכולכם אמורים לקיים אותו.
עדי קול: זה שונה לחלוטין מהדבר הזה שמדברים כאן, שאולי יהיה תקף עוד שנה וגם אז ייתן רק לקציני הבטיחות באיזו שהיא דרך עשויה.
עדי קול: אז זה גם לא יישום של החוק בשום דרך כזאת - - -
<יפעת רווה: אבל הוא נותן מידע שהוא הרבה יותר קריטי לקציני הבטיחות מאשר - - -
עדי קול: לקציני הבטיחות.
עדי קול: שוב, החוק שעבר בוועדת השרים, אני מזכירה, עבר בכנסת והוא החוק הקיים במדינת ישראל.
עדי קול: שוב, אתם לא ביקשתם לבטל את החוק הזה.
עדי קול: אני אומרת - - -
<קריאה: ביקשנו.
<יפעת רווה: אנחנו ביקשנו להגיע לפתרון.
עדי קול: ביקשתם להגיע לפתרון, נכון?
עדי קול: וכרגע החוק במדינת ישראל אומר שאמור להיות מאגר שבו יופיעו כל האנשים שרישיונם נפסל.
עדי קול: זה אומר שאני יכולה להכניס את מספר תעודת הזהות של יואל הדר, ואוכל לדעת אם רישיונו פסול או לא.
עדי קול: זה מה שהחוק אומר וזה לא קיים.
עדי קול: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה ששוב, אנחנו מנסים לפתור את הבעיה הזאת ואנחנו לא מגיעים לפתרון.
עדי קול: אם אתם אומרים לי עוד שנה וחצי אנחנו ניתן אם יהיה כסף מהמשרד לביטחון פנים.
עדי קול: וגם, אני באתי היום לדיון, אתם ידעתם שיש בעיה של כסף, נכון?
עדי קול: שאתם לא תעשו את זה אם לא יהיה תקציב.
<חוה ראובני: אנחנו אומרים את זה כבר - - -
עדי קול: שנייה חווה, אני מדברת עכשיו, לא את.
עדי קול: ידעת שיש בעיה, שאת מביאה לי לפה הצעה כשאין לך גיבוי כלכלי, אלא אם תקבלי את הכסף.
עדי קול: ואתם יודעים, לכן קבעתי דיון, כי אני רודפת אחריכם כבר חצי שנה עם טלפונים לכל משרד התחבורה.
עדי קול: לעוזי יצחק, דיברתי עם כולם.
עדי קול: למה לפני הדיון הזה לא פנית ליואל הדר או למי שזה לא יהיה במשרד לביטחון הפנים שאמר ככה זה עולה?
עדי קול: האם סיימת את זה אתמול בבוקר?
עדי קול: למה אני לא מקבלת היום תשובה שאומרת לי – פנינו, הם מעבירים לנו את הכסף ואנחנו יוצאים לדרך עם המאגר.
עדי קול: למה אני מקבלת עוד פעם תשובה כזו, סליחה?
עדי קול: אני רוצה תשובה למה זה עוד פעם תשובה תיאורטית.
<חוה ראובני: זו לגמרי לא תשובה תיאורטית.
<חוה ראובני: אנחנו נמצאים בשלב הרבה יותר מתקדם של עיצוב - - -
עדי קול: באותו שלב שאין לך מעבר - - -
<חוה ראובני: להגיד באופן כללי שנקנה שמלה, אני עדיין לא יודעת כמה תקציב יש לי בשביל זה.
עדי קול: אני מאד אוהבת את הדוגמאות ואת המטאפורות.
עדי קול: על הנייר, אין לי היום יותר מאשר נוסח כללי, של איזו שהיא שאילתה שגם עוד לא סיימת אותה, כי אמרת שפנית לקציני הבטיחות.
עדי קול: מתי פנית אליהם?
<חוה ראובני: הפנייה אליהם נעשתה השבוע לדעתי.
עדי קול: אז מה קרה בחצי השנה האחרונה?
עדי קול: ותסלחו לי, אם לא הייתי קובעת דיון – זה גם לא היה קורה.
עדי קול: זה באמת לא לעניין.
עדי קול: אם לא הייתי קובעת דיון – לא הייתם עושים כלום.
עדי קול: אני התקשרתי אליך, אני התקשרתי לכל האנשים במשרד התחבורה, לא עשיתם עם זה דבר ועכשיו פנית לקציני התחבורה?
עדי קול: אני מבקשת, כשאתם מגיעים לוועדה בכנסת לבוא עם תשובות ולא להגיד לי – יש לי פה איזה רעיון כללי של שאילתה שאני אעביר לקציני הבטיחות, הם ישיבו לי, אני אנסח ואז אני אבדוק עם המשרד לביטחון פנים, ואז אני אחליט אם יש לי תקציב ואז אני אגיד לך מה התכנית.
עדי קול: את רוצה שאני אגיד מתי היו הדיונים הקודמים?
עדי קול: אני כבר שנה רודפת אחריכם על הדבר הזה.
עדי קול: דיברנו על להגיש בג"ץ ואני חושבת שאין שום סיבה לא להגיש בג"ץ על הדבר הזה.
עדי קול: יש פה חוק שמשנת 2006 לא מקוים.
עדי קול: נכון, זו לא אחריות שלך, אל תעני לי על הדבר הזה.
עדי קול: תעני לי על איך את מגישה לכנסת, כשהתחייבת לחזור אלי עם נוסח תקנות אחרי חודש.
עדי קול: לא משנה, בדיון הקודם, ואת אומרת לי – החלטתי לשנות את הכל.
עדי קול: עדכנת אותי שהחלטת לשנות את הכל בנוסח?
עדי קול: ועדת הכנסת ביקשה ממך משהו, לחזור אלי עם נוסח של תקנות.
עדי קול: בדקתם את זה, החלטתם שזה לא ראוי, למה לא חזרת אלי - אני הוועדה שמולה את עובדת – להגיד לי החלטנו לשנות את זה לגמרי, אנחנו הולכים על שאילתה.
עדי קול: להגיד לי שיש את התהליך הזה.
עדי קול: את יודעת, הייתי שואלת אותך באיזה מצב זה, הייתי אומרת אני אקבע דיון בעוד שבוע, כשתחזרי אלי עם תשובות.
עדי קול: תראי איזה פורום.
עדי קול: פורום של האנשים האלה, כולם הגיעו בשביל כלום.
עדי קול: באמת אני אומרת, ואני התעקשתי שישבו כאן כל האנשים ומה אני אמורה לעשות?
עדי קול: להגיד לך נכון, תלכי עכשיו חוה ותבקשי ממנו את התשובות ותנסחי את השאילתה ותלכי למשרד הפנים.
עדי קול: זה באמת לא הגיוני.
עדי קול: אז שוב, אנחנו יכולים לבחור להגיש בג"ץ, אני יכולה, אין לי בעיה.
עדי קול: אנחנו נגיד בג"ץ נגד הדבר הזה, אבל ניסינו למצוא פתרון כולם ביחד, ואני באמת, כשאני אומרת שאני מרגישה זלזול – כי זה באמת זלזול.
עדי קול: כי היום כל מה שיש לי על השולחן זה שאילתה תיאורטית שאחד – לא סיימת אותה בהגדרות שלה, אז אני לא יודעת איזה אינפורמציה את הולכת לבקש ואני לא יודעת אם זה באמת יעזור לקציני הבטיחות.
עדי קול: ושניים, לא בדקת את זה תקציבית, האם המשרד לביטחון פנים מסוגל לתת.
עדי קול: ואני מוכנה לנחש שהמשרד לביטחון פנים לא הסכים לתקצב מערכת שלמה כזאת.
<יואל הדר: אני לא יודע למה את אומרת ויוצאת מתוך הנחות.
<יואל הדר: קודם כל אמרת לגבי כל מיני הנחות, עכשיו את מקבלת לגבי משרד לביטחון פנים כל מיני הנחות.
<יואל הדר: עוד לא קיבלנו את זה, אנחנו נבחן - - -
עדי קול: נכון, אבל השורה התחתונה היא שלא קיבלנו את זה.
עדי קול: אני שואלת, מה.
עדי קול: חברת כנסת באה ואומרת לך, הוועדה לפניות הציבור, שאתם מחויבים, ואני יכולה לקרוא מתקנון הכנסת מה המחויבות שלכם לוועדה ואתם באמת עושים מאיתנו צחוק.
עדי קול: סליחה, עושים מאיתנו צחוק.
עדי קול: את יכולה להגיד לא, את יכולה לתת לי דוגמא לשמלה וזה יהיה מצחיק באותה מידה.
עדי קול: אבל עכשיו אני רוצה לדעת מה אנחנו אמורים לעשות?
עדי קול: להגיב לשאילתה התיאורטית שאנחנו לא יודעים מה היא תהיה?
עדי קול: לשבת פה ביחד?
עדי קול: את יודעת מה, תלכו החוצה עכשיו ותבדקו ותגידו אם יש את הכסף הזה לבוא לסגור.
<חוה ראובני: אני חושבת שהאמירה שזו שאילתה תיאורטית, שאולי פעם תהיה, אני חושבת שאפשר לומר הכל, אבל אני לא חושבת שזה תואם לא את המציאות ולא את המסמך.
עדי קול: אז באיזה אופן היא לא תיאורטית?
<חוה ראובני: אנחנו יודעים איך זה הולך להיות, התקשורת בין קציני הבטיחות אלינו.
<חוה ראובני: אנחנו יודעים בהקשר של שיטת הניקוד מה אנחנו רוצים, אנחנו יודעים לגבי חלק מנתוני הנהגים, אנחנו יודעים כמה זה עולה.
<חוה ראובני: כל הדברים האלה כבר כתובים פה על הנייר, שגברתי קיבלה.
<חוה ראובני: נכון ש - - -
עדי קול: מה שהופך את זה לנייר תיאורטי.
עדי קול: אתם יודעים כמה זה הולך לעלות, אתם יודעים מה אתם צריכים.
עדי קול: ודרך אגב, זה לא סופי השאילתה, כי אמרת שאת מקבלת תשובה - - -
<חוה ראובני: אמרתי שדברים מסוימים אנחנו כבר יודעים והם ביקשו עוד מרכיבים.
עדי קול: אז הדבר היחיד, השבוע לפני יומיים העברת להם את זה.
עדי קול: עכשיו תשמעו, אין טעם.
עדי קול: באמת, אין טעם לדיון הזה.
עדי קול: כולם באים.
עדי קול: אנחנו נקבע דיון נוסף ואני רוצה את כל התשובות.
עדי קול: אם אתם מגיעים לכאן בלי התשובות, אני לא יודעת.
עדי קול: אני אומרת לכם, אני אגיש את הבג"ץ.
עדי קול: אני אישית מגישה את הבג"ץ נגד זה.
עדי קול: ואת אומרת זה לא איכפת לי, לא משנה לי, כי זה לא אני.
עדי קול: אני חושבת שזה ביזיון.
<חוה ראובני: אני לא אגיד כזה דבר, כי אני מדינת ישראל ואני ממשלת ישראל לא פחות מהמשרד לביטחון פנים.
עדי קול: נכון - - -
<חוה ראובני: ואני מלווה את הנושא הזה מתחילתו.
עדי קול: נכון, ובגלל זה כשאמרתי 2006 לכולם, לא אמרתי, שוב, לא אמרתי את זה למשרד התחבורה ולא למשרד המשפטים, למרות שבעיני גם משרד המשפטים אחראי על זה שחוקים צריך לקיים, ואני אומרת - - -
אורי מקלב: רגע, משרד האוצר נמצא פה?
עדי קול: כן, אבל זה לא קשור.
אורי מקלב: כן, אבל אם הוא בא ואומר שהכסף הזה של הפרויקט הזה, אם אנחנו מסכימים או לא מסכימים זה עוד דבר.
אורי מקלב: אבל אם נניח אנחנו מסכימים למתווה של משרד המשפטים - - -
עדי קול: אנחנו עוד לא יודעים את כל המתווה, כי אנחנו לא יודעים איזה אינפורמציה הקצינים יקבלו.
אורי מקלב: אז נניח שאנחנו מסכימים.
<חוה ראובני: זה לא משפיע על עלויות אם יש את השורה הזאת או את השורה הזאת.
עדי קול: זה משפיע על השאלה אם אנחנו מקבלים את המאגר הזה, את השיטה הזאת כחלופה למאגר או שלא.
אורי מקלב: סליחה, כהצעה, אולי כהבנה.
אורי מקלב: נניח שהוועדה מקבלת את המתווה של משרד התחבורה ומשרד המשפטים כשלב ראשוני, גם אם הוא לא תואם את כל החוק, רק כשלב ראשון.
אורי מקלב: עכשיו, משרד האוצר בא ואומר שיהיה את הכסף הזה בתוך תקציב משרד התחבורה, אז יש את התשובה לגבי הכסף, ואנחנו יכולים לראות - - -
עדי קול: אז בואו נעשה.
עדי קול: גם אני וגם אתה מכירים את האוצר, אז בוא ניתן לו לדבר.
<חוה ראובני: גברת קול, אני יכולה אולי להמשיך?
<חוה ראובני: אמרתי את מה שכבר סוכם במתווה - - -
אורי מקלב: כן, מתווה, אבל לא אמרת על - - -
<קריאה: אני הגוף שאמור לבצע את זה - - -
עדי קול: אוקיי, שוב, לבצע.
עדי קול: אין פה נציג של משרד האוצר, אבל שוב - - -