GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה קושניר: הפצנו פקודה מאוד מסודרת לכל יחידות הצבא שמיפינו כיחידות פוטנציאליות, לא התעסקנו עם יחידות קטנות, העדפנו כרגע להתעסק עם יחידות גדולות שיש להם פוטנציאל די גדול של מנות.
יהודה קושניר: אל מול זה הפקנו רשימה של עמותות, וזאת הרשימה הבסיסית שלקחנו מאותו עיתון בו זה פורסם באותו תאריך.
יהודה קושניר: כמובן שרשימה זו מתעדכנת מדי יום.
יהודה קושניר: יש פניות רבות אלינו ואנחנו מתעדכנים בהתאם לזה, ובאותה מידה יש פניה גם של יחידות.
יהודה קושניר: יש עוד ועוד יחידות שרוצות, יש להם הפוטנציאל והן רוצות לתרום את המזון שנשאר להם.
יהודה קושניר: היום חיברנו אל מול כל יחידה עמותה.
יהודה קושניר: יש רשימה יותר מעודכנת, אנחנו נעביר אותה לכולם.
יהודה קושניר: בעיקר חשוב שהרשימה הזאת תהיה ביחידות שלנו.
אברהם יחזקאל: כמה מנות פוטנציאליות יש לכם?
יהודה קושניר: יש פחת ידוע בכל העולם, בסביבות 10% פחת מכל ארוחה.
יהודה קושניר: אנחנו די מחמירים בעניין הזה.
יהודה קושניר: ביחידות קטנות, עד 500 חיילים, הפחת המותר הוא 5%, מעל 500 זה 10% כמו אצל כולם.
יהודה קושניר: העניין הוא איך אותו טבח מנצל את המזון.
אברהם יחזקאל: ברשותך, אפשר לכמת את זה במספר, ברשותך?
יהודה קושניר: אנחנו לא יכולים כרגע לכמת.
יהודה קושניר: אני לא יכול להתחייב פה למספר.
יהודה קושניר: אני יכול להגיד שמה- 20 באוקטובר (שאז התחלנו לעבוד) ועד ה- 7 בנובמבר סיפקנו כמו 300 מנות מידי יום.
יהודה קושניר: עד כה מדובר ב- 2,000 מנות.
יהודה קושניר: אני יודע שמיום ראשון יש עליה דרסטית במספרים כי חיברנו עוד ועוד יחידות בצורה ממש מסודרת.
יהודה קושניר: הפקנו גם נספח בריאות הצבא, נספח רפואה, שמסביר איך בדיוק לספק את המזון הזה.
יהודה קושניר: אני רק אומר לחברי העמותות: יש תקנה של משרד הבריאות: מזון שבושל חייבים לספק אותו ולאכול אותו באותו יום, אסור לשמור אותו יום למחרת.
יהודה קושניר: כך אנחנו מתנהגים וגם מחתימים על זה.
יהודה קושניר: אני לא יודע מה אתם עושים אחרי זה אבל חשוב מאוד שתדעו את זה.
יהודה קושניר: לכן גם לקחנו הרב זמן להיכנס לעניין הזה.
יהודה קושניר: מספר נקודות נוספות.
יהודה קושניר: דובר פה על חיילים.
יהודה קושניר: אנחנו יוצאים בפרויקט מאוד גדול של אספקת מנות שי לכל חייל שהוא ממופה אצלנו כחייל בודד או חייל נזקק סיוע מדי שבוע.
יהודה קושניר: יש לנו כבר ספק זוכה.
יהודה קושניר: זה יגיע בחבילה אטומה, בלי שום כיתוב, לא צה"ל ולא "חבילה לחייל בודד" או משהו כזה.
יהודה קושניר: הוא נכנס לרשת שיווק שהתקשרנו אתם, לוקח את החבילה מדי שבוע.
אברהם יחזקאל: זה יפה.
אברהם יחזקאל: תחזור עוד פעם.
יהודה קושניר: מדי שבוע נחלק.
יהודה קושניר: אותו בחור הנמצא בקורס טיס יעבור דרך רשת שיווק במקום מגוריו, או איפה שנוח לו.
אברהם יחזקאל: יש רשת שזכתה כבר?
יהודה קושניר: יש רשת שזכתה כרגע.
אברהם יחזקאל: מה שמה, או שאסור להגיד?
יהודה קושניר: אני מעדיף לא להגיד.
יהודה קושניר: מדובר ברשת גדולה בפריסה ארצית.
אברהם יחזקאל: שהחייל יידע.
יהודה קושניר: הוא יידע.
יהודה קושניר: בוודאי.
יהודה קושניר: הכנתי פלייר לכל מפקדי הצבא שידעו איך מפנים את אותם חיילים.
אברהם יחזקאל: ואז, מה עושה אותו חייל?
יהודה קושניר: הוא מעביר את אותו פנקס חוגר, באותה קופה שבה אנחנו מעבירים את כרטיס האשראי.
יהודה קושניר: יש רשימה שאומרת שהוא זכאי לחבילה, לוקח חבילה והולך.
אברהם יחזקאל: למה לא לפרסם את זה מעבר לפלייר?
יהודה קושניר: זה יפורסם, בוודאי.
יהודה קושניר: קודם כל זה כבר פורסם בכותרות.
אברהם יחזקאל: אותו חייל עם הכרטיס חוגר שלו יוכל לקבל את הסיוע.
יהודה קושניר: מעביר את הכרטיס בקופה ולוקח חבילה ויוצא.
יהודה קושניר: יש לו זכאות לארבע חבילות בחודש.
יהודה קושניר: הוא יוכל פעם אחת לקחת שתי חבילות אם הוא יודע שבשבוע הבא לא תהיה לו אפשרות להגיע לאותה רשת.
אברהם יחזקאל: בכמה חיילים, לדעתך, מדובר?
יהודה קושניר: הייתי מעדיף לא לומר את המספר אבל מדובר בכמה אלפים.
קריאה: זה סדיר, כן?
יהודה קושניר: אנחנו מדברים רק על סדירים.
אברהם יחזקאל: בכל החילות?
יהודה קושניר: כל החילות.
אברהם יחזקאל: איך אתה מאתר את אותו חייל?
יהודה קושניר: לכל חייל שמגיע לצבא יש רשומה מסודרת.
יהודה קושניר: הוא פונה לקצינת ת"ש ומצהיר שהוא חייל בודד או שהוא נזקק סיוע.
יהודה קושניר: הוא מקבל תשלומי משפחה וכולי.
יהודה קושניר: אנחנו יודעים עליו.
רוברט נויפלד: צה"ל כבר מחלק לחיילים האלה שי.
רוברט נויפלד: אנחנו יודעים לאתר את האנשים, זה לא הבעיה.
רוברט נויפלד: יש רישום מדויק, אין בעיה בעניין הזה.
יהודה קושניר: לגבי דרישות, אין לנו דרישות מיוחדות מעבר למה שדרשנו כרגע במסמך שלנו.
יהודה קושניר: העיקרון אומר שהעמותה מגיעה לאותו מטבח.
יהודה קושניר: המטבח באחריותו להודיע לאותה עמותה על כמות המנות הנמצאות, 100, 10 או 30.
יהודה קושניר: מכינים להם את המנות במגשים חד-פעמיים מטעמי כשרות (מבחינת כשרות שלנו).
יהודה קושניר: העמותה מגיעה, לוקחת את המזון ונוסעת.
יהודה קושניר: אנחנו לא משקיעים אמצעי הובלה שלנו או אמצעים נוספים, רק מזון נטו.
יהודה קושניר: לגבי ביטוח: כרגע אנחנו לא דורשים שום ביטוח אבל אנחנו במסגרת ניסוי נראה איך זה יעבוד.
יהודה קושניר: אולי כן ניכנס לזה, אולי לא, אולי יש איזשהו מסמך כזה או אחר שיגבה אותנו בעניין הזה.
יהודה קושניר: יש יותר ויותר פונים מבחינת העמותות.
אברהם יחזקאל: לאיזה כמות אופטימלית זה יכול להגיע, לדעתך?
אברהם יחזקאל: עמותות, פונים וכאלו.
יהודה קושניר: מה, מנות?
יהודה קושניר: אנחנו התחלנו בסדר גודל של 48 עמותות.
יהודה קושניר: כעת הרשימה כבר עברה את החמישים.
אברהם יחזקאל: ותגיעו לכמה, 500 מנות ליום?
יהודה קושניר: לדעתי כשזה יעבוד בצורה טובה מאוד זה יגיע ליותר, אפילו מספר אלפים.
יהודה קושניר: זה מספר די הגיוני.
יהודה קושניר: יש כאלה שאומרים: או-קיי, הצבא יבזבז פחות.
יהודה קושניר: זה בכלל לא נכון כי אי אפשר לקלוע בול.
אברהם יחזקאל: זה המלאי הטבעי.
יהודה קושניר: יש פחת טבעי ידוע, מאושר.
יהודה קושניר: אין בעיה בעניין הזה, וכל מי שטוען אחרת בעיניי הוא טועה.
אברהם יחזקאל: מה יש איש מג"ב להוסיף?
דרור מור: תחת הכותרת של "משטרת ישראל" או המשרד לבטחון פנים נמצא שב"ס ואז המשטרה, כאשר המשטרה מתחלקת למשטרה כחולה ומג"ב.
דרור מור: היתרונות אצלנו, לפחות היחידות הכחולות, שהן ממוקמות במרכזים עירוניים וגם הסיווג הבטחוני, להוציא מג"ב, בדרך כלל מיועד לאזרחים.
דרור מור: זה היתרונות, אבל יש גם בעיות.
אברהם יחזקאל: ברשותך, תאר לי את הפרקטיקה.
אברהם יחזקאל: מה קורה אצלכם?
דרור מור: כיום משטרת ישראל בשלבי דיונים.
דרור מור: עוד אין החלטה, כאשר הכיוון הוא חיובי, המגמה היא חיובית לתת את המנות.
אברהם יחזקאל: יש לך איזה תאריך יעד משוער לגבי סיום תהליך קבלת ההחלטות?
דרור מור: אני מעריך שזה לא יהיה בימים הקרובים.
אברהם יחזקאל: לא ימים, שבועות.
דרור מור: אני מניח.
דרור מור: הבעיות מתחלקות לבעיה הלוגיסטית, בעיית הכשרות ובעיית הבריאות.
דרור מור: אני מעריך שנבנה את המתכונת כמו בצבא.
דרור מור: צריך לקחת בחשבון שאצלנו הבלאי של המנות הוא יותר נמוך.
דרור מור: עשיתי מספר בדיקות, עדיין לא מדעיות-נתונות אבל אני מעריך את זה ב- 5% אבל לא יותר.
דרור מור: המשטרה היא גוף הרבה יותר עני, המטבחים שלנו יותר קטנים.
אברהם יחזקאל: כמות השוטרים יותר קטנה.
דרור מור: אבל גם פר מטבח הוא יותר קטן באופן יחסי כך שכמות הבלאי יותר קטנה.
דרור מור: מבחינת הלוגיסטיקה כבר הזכירו.
דרור מור: מבחינת הבריאות, הוזכר פה הנושא התחוקתי גם על ידי אנשי המסעדות.
דרור מור: משרד הבריאות, שאנחנו כפופים אליו גם בחוק, אני חושב מהבחינה הזאת שגם משרד הבריאות יהיה שותף, לשירות המזון הארצי יש כתובת, יהיו כללים מאוד ברורים.
אברהם יחזקאל: משרד הבריאות ומשרד העבודה והרווחה.
דרור מור: הרבה אנשים עושים פה עבודה חשובה, אבל במזון צריך להבין, במיוחד בהזנה מוסדית.
דרור מור: אני יוצא ממשרד הבריאות ומכיר את המערכת, צריך לקדם את הנושא הזה.
דרור מור: בנושא כשרות אני מאמין שיתייחס הרב.
דרור מור: הוא גם מכיר את הנושא וגם העלו איזשהו רעיון.
משה גפני: אני רוצה רק לומר שתי מילים איפה זה עומד כיום.
משה גפני: בעצם זו יוזמה במשטרה של ראש את"ל שהוריד את זה אל מדור מזון במשטרה, וכחלק ממנו מנסה להריץ את הנושא הזה.
משה גפני: התחלתי בפניה מהעמותות כדי לקבל מידע מי, איפה וכמה ואיך.
משה גפני: דיברתי עם הגברת חריש ועם כמה וכמה מהיושבים פה.
משה גפני: אני מנסה לרכז כמה שיותר עמותות וננסה במסגרת המדור לבנות את זה, איך אנחנו עושים את זה, מאיפה, באיזה צורה ובאיזה הובלה.
משה גפני: אני לא רואה בעיות מיוחדות מלבד הנושאים שעלו פה.
חיים דרדוק: קודם כל: אני כבר שנתיים נותן לגמ"חים אוכל.
חיים דרדוק: הפנייה שלי לראש את"ל היתה הזרז בתוך המשטרה בעניין.
חיים דרדוק: נתתי אוכל כי לא מטריד אותי פקודות כאשר יש ילדים בירושלים שצריכים לאכול.
חיים דרדוק: אני רוצה קצת לדבר פנימה למג"ב כי לי יש חיילים בודדים, ויש לנו חיילים נזקקים שהיותנו החיל הלוחם של המשטרה המון פעמים הם לא יוצאים הביתה כי אין להם מה לאכול, ולפחות אצלי הם אוכלים.
חיים דרדוק: בצד ההוקרה לאלה שעושים אני רוצה להגיד לכם שיש מצבים נוראיים שאתם אנחנו מתמודדים.
חיים דרדוק: מה שצריך לעשות זה שתתקבל החלטה שנותנים ומרגע זה יתנו.
חיים דרדוק: זה הזרז לתוך פנים ארגונים פיקודיים ועם היררכים מדרגיים.
חיים דרדוק: יש לנו שוטרים עם בעיות אישיות נוראיות בבית, ובודדים ונזקקים.
חיים דרדוק: לפעמים השוטר, הלוחם במשמר הגבול, הוא בודד ואז הבעיה מצטמצמת בטיפול בו.
חיים דרדוק: לפעמים הבעיה היא נזקקות ואז הבעיה היא לא רק לטפל בו אלא גם בהורה שלו.
חיים דרדוק: לעצם העניין: הבעיה שלנו היא שאנחנו לא נמצאים זמינים ליד מרכזי אוכלוסייה.
חיים דרדוק: אני פרוס על פני כל הארץ, מאילת ועד מצודת כוח ועד קצרין בצפון.
חיים דרדוק: הבעיה שלי שבשביל להגיע אלי אני פשוט נמצא במרכזי לחימה ולא כמו המשטרה במרכזי שירות לאוכלוסייה.
חיים דרדוק: למרות הכל אנחנו מסוגלים לעזור לכל גוף שנוכל לו.
חיים דרדוק: יש דברים שאולי במנה העיקרית לא יהיה לנו, אבל בנגזרות של המנה, הפחממה, הירק, אפילו ביחידות קטנות, יש נותרת שניתן לחלק אותה.
חיים דרדוק: כמובן עם כל המגבלות שאחרים ציינו:
חיים דרדוק: מצד אחד האוכל הזה יכול להשביע אבל מצד שני יכול להרע אם לא משתמשים בו בזמן.
חיים דרדוק: ברשותך, מילה אחת על דברים שלא נאמרו.
חיים דרדוק: מדברים פה על מזון אבל יש הרבה מאוד דברים שהם לא מזון ומאוד יכולים לעזור לאנשים שאין להם.
חיים דרדוק: אתן לך שניים או שלושה טיפים: א.
חיים דרדוק: יש ציוד במשרדי ממשלה שהבלאי שלו, כביכול, הוא גדול.
אברהם יחזקאל: למשל מחשבים.
חיים דרדוק: שולחנות, כסאות.
חיים דרדוק: זה יכול לשמש למרכזי סיוע, למשפחה שאפילו אין לה שולחן או כסא בבית.
חיים דרדוק: צריך להתיר למשרדי ממשלה או לגופים או להפנות למקום ריכוז את אותו ציוד שמוחלף כי הצבע לא מוצא חן בעיני הבוס החדש.
חיים דרדוק: אגב, הרבה פעמים אנחנו נעזרים על ידי משרדי ממשלה.
חיים דרדוק: לפעמים אני מקבל ממשרדי ממשלה דברים שאני לא חלמתי שיהיה אצלי כבר כמה שנים.
חיים דרדוק: בוודאי שניתן יהיה לעזור.
חיים דרדוק: הרבה בעיות הן בעיות שצריך לקבל עליהן החלטה, ברגע שמקבלים החלטה להניע ולתת.
חיים דרדוק: תזכרו שכתוב "ונתנו" אפשר לקרוא את זה מימין לשמאל ומשמאל לימין כי גם מי שנותן בעצמו מקבל.
אייל קפלינסקי: הגופים הגדולים האלה שהם בעלי כוח קניה כל כך גדול מבחינת מזון כמו צה"ל, כמו מג"ב או המשטרה שלהם שאריות מזון חם אני לא יודע עד כמה זה יהיה אפקטיבי, ועד כמה זה יגיע למשפחות בפועל.
אייל קפלינסקי: השאלה אם יכולים לעשות איזה מין "מעשר" להתאחד ביחד, לקנות בשר וירקות, לארגן מחסן גדול שכל הגופים הגדולים האלו נותנים לשם והעמותות באות לשם ומושכות משם.
אייל קפלינסקי: הפחת הזה יהיה פחת על הפחת במזון החם.
אברהם יחזקאל: חברים, קודם כל לא באתי להתקוטט, ואף אחד לא בא לפה להתקוטט ולכן אני מתנצל, גם בפניך אדוני הסמנכ"ל וגם בפני כולם.
אברהם יחזקאל: באנו לכאן על מנת להוביל מהלך על מנת שבו מנסים לשפר מצב מפאת הנסיבות הרעות.
אברהם יחזקאל: אני מבין שהאנשים האלו באו לפה לברך.
אברהם יחזקאל: נקודה שלישית: יש הרבה מאוד עמותות, מרוב עצים לא רואים את היער.
אברהם יחזקאל: אנחנו יכולים להגיע לסיטואציה שעמותות רוצות קשר עם עמותות נוספות.
אברהם יחזקאל: הדבר הראשון שצריך לעשות, על בסיס וולונטרי, זה לנסות להקים מרכז מידע לאותן עמותות.
אברהם יחזקאל: אם היה איזה איש טוב שהיה מוכן לתרום מודעה בעיתון שמפרסם רשימה, אחת לפחות.
משה קוט: אני חושב שיש.
משה קוט: פרופסור אליעזרין פרסם גם את הספר, ויש את זה באינטרנט, רוב העמותות רשומות שם.
אברהם יחזקאל: קודם כל לנסות להגיע למצב שבו מפרסמים את רשימת העמותות.
אברהם יחזקאל: להגיע למצב שבו הממסד: משרד העבודה, משרד הבריאות, משרד המשפטים והביטוח הלאומי יוצרים קריטריונים יחסית בריאים ללקוח, לאותו רעב, אבל נוחים לעמותה.
אברהם יחזקאל: אותם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר והגופים שמוכנים להרחיב את היריעה יהיו שותפים למצב שבו ייקבעו קריטריונים שגם לא יפגעו בלקוח כבריאים, אבל גם גמישים.
אברהם יחזקאל: אני פונה לגברת חריש: אם יש לך את הזמן, אני וחברי כנסת נוספים שהיו (או יהיו) לנסות לגבש הצעת חוק, שיחתמו מכל סיעות הבית, שמדברת על אותן לקונות לדעתך שיש, למשל סוגיית הביטוח.
אברהם יחזקאל: אם נראה, דרך הרשות המקומית למשל, או להגיע למצב שבו מורידים את מספר המבוטחים מ- 250 ל- 100 או ל- 80, צריך לנסות להאיץ את ההליך באמצעות הצעת חוק שתיצור דיאלוג בין הממסד לבין המחוקק.
אברהם יחזקאל: לכן מהבחינה הזו יש את הזמן, כי יש בחירות.
אברהם יחזקאל: אני חושב שצריך מאוד לנסות לעגן את זה בחקיקה, אם נראה שהדברים לא זזים במובן הזה.
אברהם יחזקאל: נקודה נוספת שקשורה כרגע ביכולת לעבוד אתכם כממסד ביטחוני: לנסות לאתר ולמפות עוד גופים שיצטרפו לרצון שלכם שהוא כבר פרקטי.
אברהם יחזקאל: מי כמוכם יודע כמה עודפים לפעמים נשארים במוסדות ממשלתיים.
אברהם יחזקאל: נשאר, מה לעשות, טבעו של מזון שהוא יישאר גם בעודף.
אברהם יחזקאל: לפעמים חושבים שעם המזון הזה שנשאר יכולנו להאכיל רחוב שלם בשכונת עוני, או באולמות של חתונות, או לפעמים גם בבתי מלון (אם כי היום, לצערי, המצב בבתי מלון שאין תיירים ואין מה להאכיל).
אברהם יחזקאל: אנחנו עדים לסוגיה של עודפים ולכן המהלך הוא מהלך שבו צריך לנסות באמצעות
אברהם יחזקאל: כם להרחיב עוד לגופים נוספים.
אברהם יחזקאל: אני אפנה ליושב ראש הכנסת לפרסם את רשימת הגופים שמוכנים לתרום מזון באמצעות כנסת ישראל ולפרסם את רשימת העמותות.
אברהם יחזקאל: בכוונה אני לא נכנס לגודל העמותה, לזה שיותר מסוגל או פחות מסוגל.
אברהם יחזקאל: יש מי שמפקח - ובצדק - וקובע קריטריונים - ובצדק - וזה לא תפקידי.
אברהם יחזקאל: לכן מבחינתי עמותה של שני אנשים, 300 איש או 3,000 - המצב קשה וצריך לעשות.
אברהם יחזקאל: יש פקודה, צריך לעשות.
אברהם יחזקאל: לכן כל מי שעושה בעיניי פשוט זכאי למצוה גדולה.
אברהם יחזקאל: נוצר מצב כזה שבו אנחנו מגיעים לעניין של ההגדרות שקשורות בעניין הביטוחי, להרחיב את היריעה, ברשותכם, או בחקיקה, או בתקנה, או שהוועדה שלכם תחליט להרחיב את היריעה.
אברהם יחזקאל: אם זה תפקידך, או תפקיד משרד העבודה והרווחה, אני לא יודע, אבל חשוב להרחיב את היריעה לעניין הביטוחי.
אברהם יחזקאל: אנחנו נהיה בקשר עם עוד עמותות ואתם מהצבא אם תוכלו לספק לי את רשימת העמותות על מנת שנוכל להפיץ את העניין הזה - תזכו למצוות.
אברהם יחזקאל: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
אברהם יחזקאל: ברשותכם נתחיל בדיון.
אברהם יחזקאל: אנו עוסקים במספר סוגיות: סוגיית הכיול, סוגיית השירות העצמי, סוגיית התחנות הפירטיות.
אברהם יחזקאל: הייתי מבקש לשמוע את נציגי תחנות הדלק לגבי 3 הנושאים האלה ומבקש לדעת את עמדתם.
אברהם יחזקאל: אני מבין שבעקבות פעילות
אברהם יחזקאל: כם נסגרו תחנות פירטיות, כ80- במספר בשנה האחרונה.
קריאה: כבר הגיע ל-100, אך במקביל צצו חדשות.
אברהם יחזקאל: בכל מקרה, מה שאני מציע שאנחנו ננסה גם לגבש מדיניות.
אברהם יחזקאל: הבחירות אמנם בפתח, אבל מי שמכיר אותי יודע שאילו לא היו הבחירות, הייתי מגיע גם לכיוון יותר אופרטיבי.
אברהם יחזקאל: בואו נתחיל בבקשה בסוגיית השירות העצמי.
אברהם יחזקאל: חברות הדלק, איפה זה עומד?
אברהם יחזקאל: מנכ"ל סונול בבקשה.
משה ארז: כרגע כמובן ישנה תקנה - אני חושב שבחודש אוגוסט פורסמה תקנה - שעל פיה החל ב1.4.04-, 20% מכלל התחנות בארץ צריך שתהיה בהן לפחות משאבה אחת בשירות עצמי, שנה לאחר מכן 30%, שנה לאחר מכן 40%.
משה ארז: כל תחנה שלא תהיה בה משאבה לפי הנוסחה של שירות עצמי, לא תוכל לגבות מחיר, אלא כאילו כל התחנה הייתה בשירות עצמי.
משה ארז: זה תקציר של מה שנאמר בתקנה הזו.
משה ארז: אני יכול לדבר בשם "סונול", אבל אני מבין שחברות הדלק הציבוריות, הרציניות לפחות, כולם יעמדו בתקנה הזו, אני לא רואה בזה שום בעיה.
אברהם יחזקאל: ארגון נציגי בעלי התחנות בעניין זה, בבקשה - עמדה, ביצוע.
צבי קורמן: אנחנו בינתיים קשורים בחברות האשראי לגבי הצורה שבה תתבצע הגבייה בשירות העצמי, שכן זהו שירות עם מסמך חסר.
צבי קורמן: עד כמה שקיימנו מגעים עם חברות האשראי לקראת הפעלת השירות העצמי, יהיו כרטיסי אשראי חדשים עם קוד, ואם זה יצא לפועל, אין שום בעיה להפעיל את זה.
אברהם יחזקאל: אני יודע שבחוץ לארץ יש שירות עצמי, ואני משלם שם בחנות.
אברהם יחזקאל: זה לא דבר שיכול להיות גם אצלנו?
צבי קורמן: יכול להיות בינתיים, בתור התחלה, אבל הכוונה היא שירות עצמי, שגם בלילה, ללא שירות אדם, ללא קיוסק, אלא אדם יקיש את הקוד של כרטיס האשראי, יעביר אותו ויוכל לתדלק.
אברהם יחזקאל: האם יש סיכוי שבגין העניין הזה הדברים יתעכבו?
צבי קורמן: לא, הדברים זזים מהר קדימה, ככה נודע לנו במשא ומתן שיש לנו עם חברות האשראי.
אברהם יחזקאל: לכם יש עניין למלא אחר התקנה הזו, נכון?
צבי קורמן: כן כן, יש עניין, וחברות האשראי הולכות לקראתנו.
אברהם יחזקאל: חברות הדלק עצמן הן בעד?
צבי קורמן: כן, ודאי.
יעקב פרידגוט: בסוגייה זו אני רוצה להעיר - בדיון קודם שהיה כאן, בוועדה הזאת, וכבר אז הערנו שכיוון שהשירות העצמי נעשה בצורה עצמית, באמצעות כרטיסי אשראי, זה מחייב גם תיקון חוק חיוב כרטיסי אשראי באופן שתדלוק באמצעי הזה, ולדעתי הדרך היא באמצעות הקוד הסודי, ייחשב כמו מסמך חתום.
יעקב פרידגוט: זאת אומרת שהאיש לא יוכל אחר כך להגיד: אין חתימה שלי, לכן אני לא משלם.
יעקב פרידגוט: זה מאד חשוב, אחרת תהיה פה תופעה המונית של רמאויות.
אברהם יחזקאל: הבנתי מה שאתה אומר.
אברהם יחזקאל: בעניין זה האם יש למישהו מאנשי הממשלה, המשרדים מה לומר?
אברהם יחזקאל: האם זה מתקדם בקצב לשביעות רצונכם?
אברהם יחזקאל: אם לא, אז הכל מתקדם יפה, כי אני מבין שעד עכשיו למעשה בפועל אחוזים בודדים מאד התחילו לקיים את סוגיית השירות העצמי.
אברהם יחזקאל: אני צודק, נכון?
קריאה: זה תהליך שנמצא בתחילתו.
אברהם יחזקאל: כן, אבל יש לנו זמן עד 2004 ואתם מניחים שזה יתממש עד אז.
צבי קורמן: אני חושב שאפילו לפני.
אברהם יחזקאל: לגבי הסוגייה שקשורה במחירי השירות.
אברהם יחזקאל: האם יש למשרדים מה לומר בעניין זה?
אברהם יחזקאל: למשל משרד התשתיות?
איריס צמח: קודם כל, תיקון במסמך שהועבר אלינו, שנכתב כאן על ידי הצוות.
איריס צמח: נאמר שנקבע מחיר מינימום לעמדות תדלוק עצמי - זה מחיר מקסימום כמובן.
אברהם יחזקאל: המסמך הזה הוא למעשה מסמך פנימי, שמכינים אותו אצלנו בוועדה למנהלת הוועדה וליושב ראש הוועדה.
איריס צמח: יש לזה פשוט משמעות משפטית.
אברהם יחזקאל: בסדר, הבנו.
איריס צמח: אין הרבה מה לומר לעצם העניין.
אברהם יחזקאל: תסבירי לי ברשותכם, איך אתם מפקחים על השירות, איך אתם מפקחים בעניין זה על המחירים?
אברהם יחזקאל: אני מבין שרק אם מתלוננים אתם פונים?
איריס צמח: לא לא.
איריס צמח: מר עמרם אזולאי הוא הממונה על הפיקוח ועל המפקחים במשק הדלק.
אברהם יחזקאל: מר עמרם אזולאי, תן לי בבקשה אינדיקציות לבדיקות שעשיתם, בדיקות תקופתיות.
עמרם אזולאי: כל תחנה מבוקרת על ידי משרד התשתיות בממוצע בין 3-4 פעמים בשנה, זה סוג אחד של פיקוח שוטף בתחנות התדלוק בארץ.
עמרם אזולאי: בנוסף, כאשר ישנן תלונות ספציפיות של צרכנים, אנחנו גם מפנים פיקוח מיוחד לשם כך.
אברהם יחזקאל: אנחנו מדברים על מחירי השירות, נכון?
עמרם אזולאי: כן, בהחלט.
עמרם אזולאי: כשאנחנו כבר נכנסים לתחנה, אנחנו בודקים גם איכות דלקים, גם מחירים וגם כל מערך השירות העצמי שישנו בתחנה.
אברהם יחזקאל: כמה תלונות אתם מקבלים?
עמרם אזולאי: מעט מאד.
אברהם יחזקאל: זו גם התחושה שלי, שבעניין מחירי השירות אין בעיות.
אברהם יחזקאל: האם זו גם התחושה שלכם?
עמרם אזולאי: בהחלט.
אברהם יחזקאל: האם יש למישהו משהו להוסיף בסוגייה זו?
אברהם יחזקאל: נציגי הצרכנים?
רונן רגב: העובדה שיש מעט תלונות, מניסיוננו לא בהכרח אומרת שאין הרבה בעיות.
אברהם יחזקאל: כן, אבל זו אמירה קלאסית של ארגוני צרכנים.
אברהם יחזקאל: העובדה שיש מעט תלונות לא אומרת שאין חריגים.
רונן רגב: אבל צריך לקחת את זה בחשבון.
אברהם יחזקאל: תחושתי, כמו תחושתך, שיש דברים אחרים, צרכניים, שהם יותר חשובים.
אברהם יחזקאל: לעניין הכיול - מי משלם את האגרה, מתי, למה וכמה, ומה קורה אם לא משלמים את האגרה?
טימור זרין: קודם כל אין מושג כזה של כיול.
טימור זרין: אין חובה לבצע כיול, מי שרוצה יכול לעשות כיול.
טימור זרין: החובה היא אימות דיוק, מה שנקרא באנגלית VERIFICATION.
טימור זרין: כיול זה CALIBRATION.
טימור זרין: אין חוק כזה לגבי כיול, זה משהו וולונטרי.
אברהם יחזקאל: ברשותך, תן לאדם כמוני את ההבחנה בין כיול, שאין דבר כזה, לבין אימות דיוק.
טימור זרין: לא אמרתי שאין דבר כזה, אמרתי שזה לא סטטוטורי, אין חוק שמחייב כיול.
אברהם יחזקאל: לא, אבל תסביר לי מה זה כיול ומה זה אימות דיוק.
טימור זרין: כיול, זה כשאני לוקח מידה מסוימת, שאני יודע אותה, שיש לה תעודה - נלך על מאזניים, שזה הכי פשוט - שם על המאזניים וקורא כמה זה.
טימור זרין: אם זה סוטה מהאב מידה, פשוט רושמים מה הסטייה.
אברהם יחזקאל: אבל עד כמה שאני מבין, תחנות הדלק והמכשירים עצמם צריכים כיול.
אברהם יחזקאל: אמנם זה עניין וולונטרי.
טימור זרין: זה וולונטרי, הם מבצעים את זה על ידי הטכנאים שלהם.
אברהם יחזקאל: אבל השאלה שלי היא האם צריך כיול בעיקרון?
טימור זרין: צריך כיול, ודאי.
אברהם יחזקאל: ואם אין כיול, הצרכן נפגע.
אברהם יחזקאל: גם את זה אני מבין נכון?
טימור זרין: יש לנו בדיקות גם מי מרוויח, מי מפסיד, אני יכול לדבר על זה.
אברהם יחזקאל: בעיקרון אני רוצה להבין, כיול זה דבר שהוא למעשה רצוי, הוא לא מחויב, והצרכן לפעמים מרוויח, לפעמים מפסיד ממנו, נכון?
טימור זרין: אמת.
משה ארז: אני לא מקבל את זה, אני מבקש להעיר.
משה ארז: אפשר לא לעשות כיול, פשוט המשאבה צריכה לתת בדיוק מה שכתוב עליה.
טימור זרין: בדיוק.
טימור זרין: אין חובה לעשות כיול.
אברהם יחזקאל: את זה הבנתי.
משה ארז: הלוואי וגם לא יהיה צורך, רק שכל הזמן זה יהיה בסדר.
אברהם יחזקאל: חברים, הבנתי מתחילת השיחה שאין חובה לעשות כיול, עכשיו הבנתי גם מה זה כיול, והשאלה השלישית היא בכל אופן איך עושים את הכיול שאין חובה לעשותו, ומה המעמד שלכם בעניין זה?
טימור זרין: אני אגיד קודם כל מה המעמד שלנו - אימות דיוק על פי חוק.
אברהם יחזקאל: לא, לגבי הכיול.
טימור זרין: מבחינה זו אין לי שום מעמד.
אברהם יחזקאל: אתה חושב שמבחינה צרכנית כיול זה דבר חשוב?
טימור זרין: אני חושב שזה חשוב שהגופים יבדקו את עצמם, בכדי שידעו מה שהם מוכרים.
טימור זרין: זה פשוט לשים אב מידה, והם עושים את זה.
טימור זרין: הנושא של אימות דיוק של תחנות דלק, הנושא עובד מעולה.
אברהם יחזקאל: זאת אומרת שאתה לא רואה צרכנים שנפגעים בגין העניין הזה.
טימור זרין: לא, אני לא רואה.
טימור זרין: אני רואה מדבר אחר, ונסביר איפה הם נפגעים.
אברהם יחזקאל: זאת אומרת, חברי מחברות הדלק אומרים: כיול הוא דבר שאנחנו עושים בעצמנו, אין מידה של פגיעה בצרכן, אנחנו בודקים את העניין הזה, כי מה שמופיע על המשאבה, זה מה שצריך להינתן.
משה ארז: זה נכון, יש רק מידה של פגיעה בחברות הדלק, מכיוון שהם לוקחים הרבה כסף, החברה האלה, על אימות הדיוק.
אברהם יחזקאל: גם לזה נגיע.
אברהם יחזקאל: אבל למה אתה קופץ?
אברהם יחזקאל: נגמור את הכיול, נגיע לאגרה, לגובהה, לאימות, תאמין לי, נעבוד שיטתי, אני מבטיח לך.
אברהם יחזקאל: מר טימור זרין, עכשיו תסביר לי מה זה אימות דיוק.
טימור זרין: אימות דיוק הוא קודם כל מחויב על פי חוק.
טימור זרין: אימות דיוק אומר גם מה הסטייה המותרת.
אברהם יחזקאל: זאת אומרת, אם אני בא למלא דלק ואין לפעמים קשר בין מה שמופיע על המונה לבין מה שאני מקבל בפועל.
אברהם יחזקאל: ולכן צריך את אימות הדיוק.
טימור זרין: ודאי.
טימור זרין: אימות הדיוק מגדיר את הסטייה המותרת במדינת ישראל.
טימור זרין: אומר למשל על כד של 20 ליטר, 2 פרומיל, ברגע שזה עובר את זה, אני פשוט פוסל את המשאבה.
אברהם יחזקאל: זאת אומרת, התקנה במדינת ישראל אומרת שעל כל 20 ליטר מותר לעשות סטיות של?
טימור זרין: של 3 פרומיל באימות דיוק, 4 פרומיל באימות דיוק מחדש.
אברהם יחזקאל: 3 פרומיל מ20- ליטר, אתה אומר שזה זניח.
טימור זרין: אנחנו בישראל מקפידים יותר מכל מדינה אחרת בעולם בנושא הזה.
אברהם יחזקאל: יופי.
אברהם יחזקאל: אז אתה אומר שהתקנה למעשה היא תקנה קפדנית, היא אומרת שעל כל 20 ליטר שהנהג הישראלי ממלא במיכל הדלק שלו, עלולים להיות עיוותים של כ3- פרומיל, ובקנה מידה עולמי זו אמת מידה מחמירה.
אברהם יחזקאל: עכשיו בוא תסביר לי מה קורה בפועל.
טימור זרין: מבחינת הדיוקים?
אברהם יחזקאל: בוודאי, אני אתן לך אחר כך להסביר איך אתם בודקים וכמה זה עולה, אבל בוא נתחיל קודם כל, מה אתם עושים בבדיקה.
טימור זרין: יש מיטר, יש איזה מונה בתוך משאבת הדלק, שהאזרח לא רואה אותו, הוא מחובר עם פלומבה שלנו - זה מכשיר מכאני.
טימור זרין: מכשיר מכאני, מטיבו הוא יכול לזייף לאחר מספר פעולות, זה לא משהו מדויק.
טימור זרין: אנחנו בודקים את זה אחת לשנה.
טימור זרין: כל תחנת דלק, כל פיה שיש בתחנת דלק, אנחנו בודקים אחת לשנה.
טימור זרין: אנחנו בודקים בסדר גודל של 13-14,000 פיות בשנה.
אברהם יחזקאל: אתם בודקים למעשה 14,000 צינורות כאלה, פיות.
אברהם יחזקאל: אבל כמה יש במדינת ישראל?
טימור זרין: סדר גודל של 22,000 פיות.
טימור זרין: אלה הנתונים האחרונים, כיוון שגם תחנות דלק קמות כל פעם.
אברהם יחזקאל: אז יש היום 14,000 בדיקות לפיות.
אברהם יחזקאל: מה אתם מוצאים שם?
טימור זרין: בדרך כלל - אני יכול להגיד את זה באחריות - המשאבות מדויקות.
אברהם יחזקאל: יש אחוזי סטייה?
טימור זרין: יש פה דוח של מבקרת המדינה שבדקה אותנו.
אברהם יחזקאל: נתייחס אליו עוד מעט.
טימור זרין: בדרך כלל האזרח לא נפגע, הסטייה מחולקת כמעט 50% לטובת הצרכן, 50% לטובת תחנת הדלק, זה מטבע המיטר שנמצא בתוך משאבות הדלק.
אברהם יחזקאל: אתה אומר למעשה שיש כאן עניין של תום לב ולא עניין מכוון.
טימור זרין: לא עניין מכוון.
טימור זרין: אני אגיד איפה יש עניין מכוון.
אברהם יחזקאל: עוד רגע אדוני, אני רוצה שאת הפרק הזה נבין כך - אם יש סטייה בסוגיית הפערים בין אותה תרשומת שמופיעה על המכשיר לבין הפיה שנותנת דלק, על פי אמת המידה המקצועית שלך, אתה אומר: אף אחד לא מנסה פה לרמות, זה יכול לקרות.
טימור זרין: איפה יש את הבעיה?
טימור זרין: ברגע שנוגעים בפלומבה שלנו - אנחנו שמים פלומבה שלנו על המיטר הזה שמכוונים אותו, עם סימון של היחידה - ברגע שזה לא קיים, זו עבירה פלילית ואת זה אנחנו מעבירים למשטרה.
אברהם יחזקאל: כמה פלומבות לא קיימות מתוך 14,000 בדיקות שאתם עושים?
טימור זרין: כמעט ולא.
טימור זרין: אנחנו מצאנו פה תחנה, שם תחנה.
אברהם יחזקאל: מה שאתה אומר למעשה, שכדי לאמת שאימתתם את האימות דיוק, אתם שמים פלומבה, כמו שעווה על מכתב חתום.
אברהם יחזקאל: במידה והפלומבה הזאת נפרצת, או פרוצה, זה אומר שמישהו שיחק.
טימור זרין: זה פלילי כבר, אסור לגעת בזה.
אברהם יחזקאל: זה כבר פלילי.
אברהם יחזקאל: האם הגשתם תלונות כאלה למשטרה בשנה שעברה?
טימור זרין: לפני שנתיים, באזור כפר סבא, נידון כבר בבית משפט, האדם קיבל קנס.
טימור זרין: זה נכה צה"ל שקיבל תחנה, וזה טופל.
אברהם יחזקאל: אנחנו אומרים אם כן שגם זה לא כל כך נפוץ.
אברהם יחזקאל: עכשיו ספר לי אדוני את הסיפור של האגרה, כמה היא עולה, ומה קורה אם אני בעל תחנת דלק, או חברה, ולא משלם לך את האגרה.
אברהם יחזקאל: אתה לא בודק אותי?
טימור זרין: קודם כל לא היה דבר כזה.
טימור זרין: נכון ללפני שבוע-שבועיים, פקודת המידות ומשקלות לא הטילה סנקציות על אחד שלא משלם.