GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: אני בכלל לא דנה בנושא הנקודתי, בשאלה האם פקודת סדר הדין הפלילי חלה עליכם ביחד לחש"ץ או לא.
עדי קול: למדתי את החומר, אני יודעת אותו, אני מוכנה לדיון אבל אתם לא מוכנים.
עדי קול: אתה נמצא מולי ואני יודעת שיש לך רקע במשטרה הצבאית, גם את זה בדקתי, ועדיין אתה שם לב מה קורה בחדר ורואה שאין כאן אף אחד.
עדי קול: אין כאן מישהו שיבוא לענות לי או להסביר לי מה אתם עושים ומה אתם מתכוונים לעשות.
עדי קול: אני מכירה את המונח סוב יודיצה, למי שלא יודע אני דוקטור במשפטים, ולא התכוונתי לדון במקרים שנדונים בבית המשפט, אבל עדיין יש כאן סוגיה עקרונית שמגיעה לפתחנו לא פעם.
עדי קול: לא דנתי בה עד עכשיו כי זה לא התפוצץ, אבל עכשיו זה התפוצץ בתקשורת ואמרתי שצריך להסתכל על זה כי הצבא לא מתייחס לשום דבר.
עדי קול: אז אני באה לכאן ומה אני אמורה לעשות?
עדי קול: אתה ואני נדבר?
עדי קול: אני אשאל אותך מה אתם עושים ואתם תגידו שאתם מבקשים הסכמה והסכמה זה בסדר ואנחנו נסיים את הדיון?
עדי קול: זה דיון ראוי שהכנסת יכולה לקיים?
עדי קול: אני יכולה לפקח עליכם בדרך הזאת?
עדי קול: אני יכולה לשמוע את הגורמים?
עדי קול: אני ביקשתי נציג של הסנגוריה הצבאית, לא קיבלתי.
עדי קול: ביקשתי נציג של הפרקליטות הצבאית, לא קיבלתי.
עדי קול: שלחו אותך, ואני באמת מאוד מעריכה את זה ואני יודעת שיש לך רקע בנושא ושאתה מכיר אותו, אבל כך נראית ישיבת הוועדה.
עדי קול: האם זה מכבד את הכנסת?
עדי קול: אין שום סיכוי שאני הו לכת לדון היום בנושא הזה.
עדי קול: אני אבטל את ישיבת הוועדה ואני אקבע דיון למועד אחר.
עדי קול: אני לא רואה שום סיבה שמישהו ידבר בנושא הזה כשאני לא יכולה לקיים על זה דיון ראוי.
עדי קול: בעיני זאת זילות של הכנסת.
עדי קול: אנחנו נדחה את הדיון ונקבע תאריך חדש.
עדי קול: אני מבקשת שכל הגורמים הרלוונטיים יהיו כאן כדי שנוכל לדבר על הסוגיה העקרונית ולא על סוגיות ספציפיות שנדונות בבית המשפט.
עדי קול: אני מצטערת, שפרה, על כך שהבאנו אותך לכאן.
עדי קול: אני באמת חושבת שזה לא ראוי.
<שפרה שחר: אני מסכימה אתך.
עדי קול: חבר כנסת בא ומבקש דיון בנושא כאשר זה חלק בסמכויותיו, חלק מתקנות הכנסת, והצבא מחליט שזה לא מספיק חשוב בעיניו.
<שפרה שחר: יש לכם אפשרות לפעול.
עדי קול: אין לנו אפשרות.
עדי קול: יש לך מה לומר בנושא הזה?
<גיל ממון: רשמתי את כל הדברים שאמרת.
עדי קול: אני אשמח אם תעביר אותם הלאה לרות בר ולכל מי שחושב שהוא מנהל אותנו.
עדי קול: לא הגיוני בעיני שאנחנו מקבלים 15 שיחות טלפון ביום.
עדי קול: רק תראה את כמות ה-SMS שקיבלנו אתמול לפיהם הצבא רוצה כך, לשכת הרמטכ"ל רוצה כך, עוזרת הרמטכ"ל אומרת כך וכולי.
עדי קול: איפה נראה דבר כזה?
עדי קול: הכנסת מבקשת לדון בנושא והצבא מסרב וזה כשאין כאן שום סוגיה של ביטחון המדינה אלא יש כאן סוגיה של הגנה על זכויות פרט והתנהלות של הפרט מול הרשויות השלטוניות, וזה התפקיד שלי ממנו לא חרגתי ולא חרגתי מהכללים שלי.
עדי קול: אני אשמח לקבל תשובה למה הדיון הזה נראה כפי שהוא, וזה המכתב שאני אוציא לשר הביטחון.
עדי קול: אני מתנצלת ונועלת את הדיון.
עדי קול: בוקר טוב, אני שמחה לפתוח את הישיבה של הועדה המיוחדת לפניות הציבור.
עדי קול: כמו בכל ישיבה, אני פותחת ומסבירה על הועדה הזאת למי שמגיע לראשונה.
עדי קול: הועדה לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת בכנסת.
עדי קול: היא מתכנסת בעקבות פנייה של אדם, קבוצה או ארגון והיא מטפלת גם בפניות פרטניות, אבל כשיש נושאים שזועקים לשמיים, שמפריעים ליותר מאדם אחד אנחנו מקיימים דיונים בנושא.
עדי קול: לוועדה זו יש את כל הסמכויות של ועדה רגילה.
עדי קול: אתמול אמר לי מישהו ששר הביטחון אמר לו, 'למה אתה צריך להגיע לוועדת לפניות הציבור, מה זה, זו לשכת הסעד של הכנסת?
עדי קול: ' – לא.
עדי קול: אנחנו ועדה חזקה ונשכנית ואנחנו מתכנסים מספר רב של פעמים בכל נושא עד שאנחנו פותרים את הנושא.
עדי קול: הנושא של אסירים ועצירים ובכלל של משוללי חוק, זה נושא שמעסיק אותי מאוד.
עדי קול: הקמתי שדולה למשוללי חופש בכנסת ואני עומדת בראשה.
עדי קול: לדעתי ההגדרה של משוללי חופש היא הגדרה מספיק רחבה כמו שאר הגדרות משפטיות שאפשר לצרף אליהן הרבה קבוצות.
עדי קול: זה יתרון וחיסרון כאחד.
עדי קול: נושא הדיון היום יתמקד בתנאי המעצר בישראל.
עדי קול: בעבר דיברנו על תנאי המעצר של קטינים ודיברנו בעבר על קטינים פלשתיניים.
עדי קול: היום אני רוצה לדבר על התנאים עצמם.
עדי קול: לכבוד הדיון ביקשתי לבקר במגרש הרוסים.
עדי קול: בשבוע שעבר ערכתי סיור של שלוש שעות, סיור מרתק במגרש הרוסים.
עדי קול: אני חייבת לומר לפרוטוקול, בעיני יש בעיה מאוד קשה והיא העובדה שאנחנו לא יכולים לבוא באופן פתאומי לבקר בבית המעצר.
עדי קול: יש לי תעודת חבר כנסת ואני אוכל להקריא לכם - - - <קריאה:> מבקרים רשמיים באים ומבקרים - - -
עדי קול: אבל זה לא כתוב בתעודת חבר הכנסת שלי.
עדי קול: <קריאה:> אפשר לבוא ולקבל אישור של מבקר רשמי.
עדי קול: מבקר רשמי יכול להגיע - - -
עדי קול: אני אגיד לכם מה הבעיה בעיניי.
עדי קול: תעודת החבר כנסת שלי אומרת, ואתם יודעים שאני נעזרת בה, כבר הגעתי לכלא מעבר.
עדי קול: "חופש התנועה, שום הוראה אוסרת או מגבילה את הגישה לכל מקום במדינה שאינו רשות היחיד, לא תחול על חברי הכנסת, אלא איסור והגבלה של ביטחון המדינה או סוד צבאי".
עדי קול: מה שאומר שלפי החוק הזה אני יכולה לבוא ולהיכנס לבית מעצר מתי שאני רוצה.
עדי קול: השאלה, אני משאירה את השאלה למעלה, למה אני לא יכולה לבוא לשב"ס (שירות בתי הסוהר)?
עדי קול: החוק אומר שאני יכולה לבוא לאן שאני רוצה.
עדי קול: למה לבית מעצר אני צריכה לתאם?
עדי קול: עוד אגיד, כשביקשתי לתאם את הפגישה ביקשו לתאם אותה מוקדם.
עדי קול: אני יודעת שאחרי השעה 16:00 כולם חוזרים מהטיולים שלהם בבתי המשפט.
עדי קול: לכן רציתי להיות אחרי השעה 16:00 כשיש תפוסה מלאה.
עדי קול: היינו צריכים להיאבק אתכם כדי שתתנו לנו להיכנס אחרי 16:00.
עדי קול: בסוף קבעתם לנו את הפגישה אחרי 16:00.
עדי קול: החוק מאפשר לי לבוא מתי שאני רוצה ולאן שאני רוצה.
עדי קול: מעניין אותי למה אתם בוחרים אחרת, אני משאירה את זה כשאלה.
<רונית זר: אני יכולה לענות.
<רונית זר: ראשית רצוי שתהייה שם נוכחות של אנשים במקום.
<רונית זר: אני מניחה שרצוי שתהייה נוכחות של אנשים.
<רונית זר: רוב אנשי המשרד עובדים עד השעה 17:00 ורצוי שתהייה שם נוכחות של אנשי סגל.
עדי קול: למה אני צריכה לתאם מראש?
עדי קול: למה חבר כנסת לא יכול - - -
<רונית זר: כי בשב"ס יש מצבים של ספירה, יש מצבי חירום.
<רונית זר: אנחנו רוצים להקל על הכניסה, את יכולה לומר שאת רוצה להגיע ביום שני בשעה 14:00, את תגיעי ביום שני בשעה 14:00.
<רונית זר: העניין הוא שאנחנו רוצים לקבל אתכם כמו שצריך, רוצים להיערך לקבלתכם.
<רונית זר: עובדה שכל גורם מגיע מתי שהוא רוצה, בשעה שהוא רוצה.
<רונית זר: אין בעיה.
עדי קול: מבקר רשמי מהכנסת, אתם נותנים רק לשניים, חבר ועדת חוק חוקה וחבר ועדת הפנים.
עדי קול: אני מדברת על חברי כנסת.
עדי קול: יש ועדת פנים ויש ועדת חוק וחוקה.
עדי קול: אני יושבת ראש ועדת פניות ציבור, אם תשאלו אותי, ... מקבל פניות של אסירים פעם בשבוע.
עדי קול: פעם בשבוע, לא עונה, אני חברה מאוד טובה שלו, הוא מתקשר.
עדי קול: יש אסיר שהוסיף לשמו את השם קורליאנו, אני מניחה שאת מכירה אותו והוא מתקשר באופן קבוע.
עדי קול: אני אומרת, אני ועדת פניות ציבור ואני רוצה לבוא לשב"ס - - -
<רונית זר: לצערנו הרב בעבר, זה לא סוד, היו חברי כנסת שעלו לרגל לבקר את מי מטעם, ומי מטעמם יושבים גם בכלא, ואנחנו הפכנו להיות רק יושבים בצד ורואים את יציאת מצרים בכיוון הפוך, הם יושבים והופכים את זה לשגרת היום וכל ההתנהלות.
<רונית זר: שב"ס לא יכול לפעול כך.
<רונית זר: אם - - -
עדי קול: זה סותר את חוק חסינות חברי הכנסת.
עדי קול: כתוב שאנחנו יכולים לבוא מתי שאנחנו רוצים לכל מקום שהוא לא רשות היחיד.
עדי קול: אני מחכה ליום שאבוא ואתם תעצרו אותי ואז אני אגיש בג"צ (בית דין גבוה לצדק), כי אני רוצה לראות בבג"צ אם זה באמת מידתי שחברי כנסת לא יכולים לבוא.
<רונית זר: את הגעת ואמרו לך לא?
עדי קול: אני מחכה.
עדי קול: בכלא שרון נתנו לי להיכנס.
<קריאה: גם במחסומים זה לא עזר לך בשבוע שעבר.
<קריאה: זה לא כלי כזה גדול להחזיק את התעודה, מסתבר.
עדי קול: התעודה חרא.
עדי קול: זו המסקנה.
עדי קול: ביקרתי במגרש הרוסים, אני חייבת לומר שהופתעתי לטובה, כלא אופק, אני אוציא מכתב לשב"ס.
עדי קול: את מזועזעת מזה שהופתעתי לטובה?
עדי קול: אני גם אגיד גם דברים רעים, אל תדאגי.
עדי קול: הופתעתי לטובה כיוון שהפעם האחרונה שהייתי בגישה למגרש הרוסים הייתה לפני 2007.
עדי קול: אני מניחה שכל מי שיושב כאן מסביב לשולחן יודע, ואני מניחה שגם אתה יודע שנעשה שיפור מאוד גדול.
עדי קול: גם את מסכימה.
עדי קול: עדיין יש קשיים מאוד גדולים, אנחנו צריכים להתחיל ולומר שזה פחות גרוע ממה שהיה בעבר.
עדי קול: אבל ובכל זאת, אני חושבת שאם אנחנו מדברים על צפיפות, אני יודעת שיש מגמה מאוד מדאיגה של עלייה במספר העצורים בישראל.
עדי קול: יש ירידה בפשיעה ועלייה במספר העצורים.
עדי קול: מספר האנשים שעוברים, מספר האנשים שאתם מסיעים ביום הוא כ- 1,600 איש ליום.
עדי קול: יש עלייה מאוד גדולה במספר העצורים.
עדי קול: ועדיין, עמדתי בתא שיש בו 12 איש.
עדי קול: 12 איש שכולם עצורים, לא עצורים למספר ימים אלא עצורים לזמן ארוך.
עדי קול: ממוצע השהייה שם הוא בין 30-40 יום.
עדי קול: 12 איש בתא.
עדי קול: עשינו את החישוב וזה 2.21 מ"ר לאדם.
עדי קול: אלו תנאי כליאה לא הגיוניים בשלב זה של המעצר.
עדי קול: אני מכירה את התשובה של העלויות הגדולות לבניית תאים נוספים.
עדי קול: עדיין אני חושבת שאנחנו צריכים לבחון מה ניתן לעשות כדי לרווח ולתת תנאי מעצר טובים יותר.
עדי קול: אני מעלה את הנקודות ואשמח אם תתייחסו אליהן.
עדי קול: אני מוטרדת מאוד מהגישה של האסירים לגורמים טיפוליים.
עדי קול: אני מוטרדת מזה באופן עקרוני ואני גם חושבת שהמקרה שהיה, אנחנו לא נדבר עליו כי מתקיימת ועדת חקירה, אבל זה מעיד על הקושי והנגישות לעובדים סוציאליים ופסיכיאטריים ולכל המערכת הטיפולית שמלווה.
עדי קול: מבחינתי הבעיה הכי קשה, וגם זה עולה בדוח הסנגוריה, מה שהכי היה לי קשה אלו התנאים של ה"נחשון".
עדי קול: אני יודעת שהתאים והתנאים במעברים, אני לא יודעת אם הגיע נציג הנהלת בתי המשפט, הם ביקשו לא להיות.
עדי קול: אני מניחה שגם לכם יש קשיים עם הנהלת בתי המשפט.
עדי קול: לדעתי זו נקודה בוערת כאן.
עדי קול: אם אני הייתי יושבת יותר מחמש דקות בתא המתנה במגרש הרוסים בתא של "נחשון" הייתי יורה לי בראש.
עדי קול: חמש דקות, זה המקום הכי קשה, הכי נורא.
עדי קול: קיבלתי את התשובות שזה מקום עם הרבה מאוד וונדליזם, השירותים שם מזעזעים ואני לא רוצה לתאר לכם.
עדי קול: חבל שלא הייתה לי מצלמה כי הייתי מצלמת.
עדי קול: זה חנק וזה משהו שהוא לא הגיוני.
עדי קול: לדעתי זה משהו שצריך לטפל בו מחר בבוקר.
עדי קול: מחר בבוקר ולא יותר מאוחר.
עדי קול: הייתי בבית מעצר אחד, אני שומעת על תנאי ההמתנה "בנחשון" שהם קיצוניים.
עדי קול: כל הנושא הזה התחיל מזה שהגשתי שאילתא לגבי הכלובים, על ילדים שנשארו בחוץ לשעות רבות.
עדי קול: הגיע איש ביטחון פנים ואמר לי 'בזה נטפל וזה לא יקרה יותר'.
עדי קול: אני חושבת שהמסקנה מכל הביקור שלי היא, שבית מעצר זה מקום קשה.
עדי קול: אני לא צריכה שתסבירו לי, אף אחד לא רוצה להיות שם.
עדי קול: נקודה נוספת שעלתה ולדעתי הדוח של הסנגוריה לא מתייחס אליה בה ארצה לטפל באופן עמוק, והיא התנאים של הסוהרים.
עדי קול: אנחנו מדברים רבות על אסירים, אבל לדעתי סוהרים הם משוללי חופש לא פחות, ולפחות בזמן שהם נמצאים שם.
עדי קול: אני חושבת שהגישה שלהם לטיפול פסיכולוגי מוגבלת מדי.
עדי קול: אני יודעת שנציב השב"ס החדש מינה מישהי שאמורה להיות אחראית לעניין אני לא חושבת שיש גישה מספיק טובה לטיפול.
עדי קול: יש מצוקה מאוד גדולה של סוהרים שעליה שמעתי מהם, אני חושבת שמן הסתם התנאים משפיעים גם על תנאי הכליאה של האסירים.
עדי קול: להיכנס ל- 24 שעות למקום הזה ולצאת אחר כך, אתם יודעים מה, אם הוא שפוי?- מוטל בספק בעיניי.
עדי קול: העלו בפניי טענה שיש פרישה גדולה של סוהרים בשב"ס.
עדי קול: אני בודקת את הנתונים כדי לראות איך מטפלים במצב שלהם.
עדי קול: לדעתי זו סוגיה לא פחות חמורה.
עדי קול: אלו היו החוויות שלי בקצרה.
עדי קול: וועדת פניות הציבור נותנת את רשות הדיבור קודם כל לפונה ואחר כך ממשיכים בדיון.
עדי קול: בבקשה סיגל שהב.
<סיגל שהב: למעשה אנחנו המכרז האקדמי למשפט ועסקים, מנחה בקליניקה בנושא זכויות חשודים, עצירים ואסירים.
<סיגל שהב: שאנחנו מנהלים את פרויקט תנאי כליאה יחד עם האגודה לזכויות האזרח, האגודה עוסקת בנושא הזה שנים רבות וארוכות.
<סיגל שהב: בחלק מהמקומות האגודה הצליחה להוביל שינויים בתקנות וליצור סטנדרט מסוים לתקנות.
<סיגל שהב: הנתונים הם משותפים מהמחקר המשותף שעשינו, אני יחד עם עורכת הדין דבי גילד-חיו, ואולי דבי גילד-חיו תציג חלק מהנתונים כי יש חלוקה בינינו ולאחר מכן אני אומר כמה דברים נוספים.
<דבי גילד-חיו: אני אקדים ואומר שאנחנו מתייחסים לדברים שנאמרו עכשיו בסוגיה של שטח מחייה לאסיר, זה לא מתייחס לבתי מעצר שעליהם דיברת קודם שמתייחסים לעצורים.
<דבי גילד-חיו: אציג כמה נתונים שקיבלנו אותם בעצם מהשב"ס.
<דבי גילד-חיו: אנחנו יודעים שגם השב"ס נאבק בבעיה הזאת והרבה מהבעיה נובעים מהעדר תקציבים.
<דבי גילד-חיו: מאחר ומדובר במצב קיצוני אי אפשר להסתפק בתשובה של העדר תקציבים.
<דבי גילד-חיו: הנתונים – שטח המחייה בממוצע לאדם בכלל במתקני הכליאה הוא 3.1 מ"ר בלבד.
<דבי גילד-חיו: 58% מכלל האסירים, 11,000 אסירים מוחזקים משטח מחייה שהוא נמוך מ- 3 מ"ר, 4,000 מתוכם שהם 25% מכלל האסירים מוחזקים בשטח שנמוך מ- 2.5 מ"ר.
<דבי גילד-חיו: עמדתו המקצועית של השב"ס שהשטח המינימאלי צריך להיות 6.5 מ"ר, בפועל כשדובר על תכנון של בתי סוהר בעתיד דובר על 4.5 מ"ר.
<דבי גילד-חיו: אפילו ה- 4.5 מ"ר אלה רחוקים מהמציאות הקיימת.
<דבי גילד-חיו: אפשר להרחיב הרבה על ההשלכות הצפיפות על האסירים, גם על הבריאות, על ההיגיינה ועל היכולת שלהם לתפקד ולחיות ביום-יום.
<דבי גילד-חיו: אולי אקריא במקום להרחיב כי לדעתי אלו דברים שאינסטינקטיבית הם ברורים מאליהם, שחדר בגודל כזה שאסיר נמצא בו ברוב שעות היממה בצפיפות כזאת זה לא נכון.
<דבי גילד-חיו: אני רוצה להקריא מתוך תצהיר של אסיר בכלא כרמל.
<דבי גילד-חיו: "גודל החדר היה כזה שאם שלושה אנשים יורדים מהמיטה ועומדים במרכזו לא ניתן לזוז.
<דבי גילד-חיו: בחדר היו חמש מיטות קומתיים, עשר ארוניות ברזל לאחזקת חפצי האסירים ועוד ארונית אחת לאחזקה משותפת של מוצרי קנטינה.
<דבי גילד-חיו: בחדר היו שירותים ובכל פעם שמישהו עשה את צרכיו החדר התמלא בסירחון קשה.
<דבי גילד-חיו: בחדר הוחזקנו 19 שעות ביממה סגורים.
<דבי גילד-חיו: את רוב הזמן העברנו בשכיבה על המיטות מאחר ולא היה ניתן להתנועע בחדר בחופשית.
<דבי גילד-חיו: אסירים רבו באופן קבוע ביניהם בחדר בגלל הצפיפות והמחנק ובגלל השהייה בתנאים אלה יום ביומו".
<דבי גילד-חיו: זה כדי להמחיש את התנאים.
עדי קול: מצבם של העצירים פחות טוב ממצב האסירים.
עדי קול: אני חייבת לומר שבכלא אליו נכנסתי, הייתי בשבוע שעבר בביקור במגרש הרוסים.
עדי קול: התא שהייתי בו היו 12 איש וכשכולם ירדו לדבר איתי, כולם ירדו יחד וזה לא כל כך עובד ש-12 איש יורדים, 6 מלמעלה, אני גם חייבת לומר שתא אחד נצבע בכחול לכבודי.
עדי קול: ביקרתי באחד ואחר ביקשתי לבקר בעוד כמה.
עדי קול: אמר לי עציר משפט מאוד יפה "גם כשבאים אליכם אורחים אתם צובעים ומסדרים את הבית".
עדי קול: אני שמחה שכשאנחנו באים הם מתארגנים.
עדי קול: אני חושבת שזה יפה.
עדי קול: אבל 12 איש שיורדים ונעמדים לדבר איתי הם עומדים האחד אחרי השני.
עדי קול: חלק מהם פצועים, אני הייתי בתא של עצירים מיוחדים, אחד עם גבס, אחד עם בעיה נפשית קשה ואחד עם פיגור, שלושה בתא אחד עם עציר תומך שזה פרויקט מקסים.
עדי קול: אבל שלושה כאלה מיוחדים ביחד בתא בגודל של חצי מהשולחן הזה, תא מיוחד לארבעה, לדעתי זה חומר נפץ.
<דבי גילד-חיו: לסיכום.
<דבי גילד-חיו: מה אנחנו בעצם רוצים מהוועדה ובכלל.
<דבי גילד-חיו: כמובן אנחנו לא כאן כדי להתכתש עם השב"ס והרשויות הרלוונטיות כי האינטרס משותף לדעתי.
<דבי גילד-חיו: אין סטנדרט מחייב לספק לאסירים שטח מסוים היום.
<דבי גילד-חיו: בתקנון נקבעו 4.5 מ"ר, אבל זה מדובר על בנייה עתידית בלבד.
<דבי גילד-חיו: אנחנו יודעים שבאמת אין בנייה כזאת ובטח לא בהיקפים הנדרשים.
<דבי גילד-חיו: אין שום תכנית משמעותית לפתרון הבעיה הזאת.
<דבי גילד-חיו: אין תכנית כזאת לבינוי ושיפור המצב.
<דבי גילד-חיו: כל שיפור שהשב"ס מנסה לעשות הוא באמצעים הדלים שיש לו וכמובן שזה בקטן ולא באמת פותר את הבעיה.
<סיגל שהב: אני אוסיף בעניין הזה שהצפיפות היא לא מיוחדת לבתי סוהר מסוימים.
<סיגל שהב: מהנתונים שקיבלנו מהשב"ס רואים את הפריסה - - - -
עדי קול: אפשר לראות את זה במכתבים שחילקנו לכם.
<סיגל שהב: לפי הנתונים שאנחנו אספנו בשנה האחרונה מדובר בתופעה ארצית, היא לא מיוחדת למחוז מסוים.
<סיגל שהב: כשמסתכלים על המצב הארצי רואים שבמחצית מתאי הכליאה השטח הממוצע נמוך מ- 3 מ"ר לאסיר.
<סיגל שהב: רואים את זה לאורך השנים, אנחנו נוגעים כאן בסיפור שהוא לאורך שנים.
<סיגל שהב: משנת 1992 השטח הממוצע עמד על 2,9 מ"ר, בשנת 2002 עמד על 3.1 מ"ר לאסיר ובשנת 2009 שוב 2.9 מ"ר לאסיר - - -