GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: עכשיו כשיש פחות סחר, היחידה הזאת תתפרק או שיקראו לה משהו אחר?
<דנה ביטן: לא, ממש לא.
<דנה ביטן: אנחנו עוסקים כמובן בתופעות שונות, סחר בזנות אכן פחת - - -
עדי קול: ברור, השאלה אם השם ישונה, כמו ששינו את השם של הוועדה למעמד האישה לשם אחר, כי אנחנו מתקדמים - - -
<דנה ביטן: כרגע לא.
<דנה ביטן: היחידה שלנו עוסקת בין היתר גם בתופעות קשורות וגם בעבירות נלוות של זנות.
<דנה ביטן: הצוות שהוזכר קודם הוא צוות שבראשו עומדת מתאמת המאבק בסחר בבני אדם, ד"ר מרב שמואלי, והוא דן בכל ההיבטים של תופעת הזנות.
<דנה ביטן: הנושא הראשון שנידון בצוות הוא זנות קטינים.
<דנה ביטן: התקיימו מספר ישיבות בנושא הזה ונוסחה כבר טיוטה של המלצות.
עדי קול: האם יש המלצה לתיקוני חקיקה וכד'?
<דנה ביטן: הטיוטה של אותן מסקנות והמלצות תובא מחר לאישור של ועדת המנכ"לים הקבועה למאבק בסחר בבני אדם.
<דנה ביטן: הצוות הזאת הוא למעשה תולדה של תת-צוות אחר שמונה על-ידי אותה ועדת מנכ"לים ולכן ההמלצות יאושרו רק מחר וכרגע אני לא יכולה להתייחס אליהן.
<דנה ביטן: אני כן אומר שבצוות הזה חברים גם נציגים של המשטרה, הפרקליטות וגם גופים רבים נוספים – משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד החינוך – וגם עמותת "עלם", הכל מתוך הבנה שיש צורך בעשייה ובעבודה משותפת.
<דנה ביטן: כפי שצוין כאן, צוותים כאלה – למרות שלפעמים הם אורכים זמן – עבדו בעבר ושילוב הכוחות אין לו תחליף בתופעות מהסוג הזה.
<דנה ביטן: ההמלצות והמסקנות מתייחסות גם לנושא של אכיפה וגם לנושאים נוספים.
עדי קול: האם התייחסתם לנושא החשפנות?
<דנה ביטן: הנושא של חשפנות הוא נושא שצריך לדון בו לכשעצמו.
<דנה ביטן: יש נושאים נוספים שיהיו רלוונטיים לצוות בעתיד.
עדי קול: האם עסקתם בהגדרה של "זנות" או שהשארתם את זה עמום?
עדי קול: מה זה זנות?
<דנה ביטן: בצוות עצמו לא היה עיסוק נרחב בשאלה הזאת.
<דנה ביטן: בעיקר היה עיסוק באתגרים שעומדים ספציפית בתחום זנות קטינים, כיוון שבצוות הקודם עלו הרבה פערים בין הנתונים שהיו בידי המשטרה לעומת ארגוני סיוע שהציגו דברים שונים.
<דנה ביטן: הצוות עסק בתופעה הזאת באופן ממוקד, גם מבחינה עובדתית וגם מבחינת המלצות ומסקנות לשיפור.
<דנה ביטן: כרגע אני לא יכולה להתייחס לזה, כיוון שרק מחר זה יובא לאישור.
<דנה ביטן: אני אציין שב-3 בפברואר המסקנות של הצוות יוצגו בכנסת, בוועדה המשותפת של סחר בנשים וזנות והוועדה לזכויות הילד.
<ליאת קליין: שתי הערות קצרות על כמה מהדברים שעלו כאן.
<ליאת קליין: אני ארצה להתייחס גם לעניין החשפנות, למרות שלא התכוננתי לזה, אבל אני אגיד כמה אמירות ראשוניות שיש לי על זה, וגם בכלל לנושא הזנות.
<ליאת קליין: בעיני ההגדרה של זנות בכלל היא דבר חשוב, בוודאי זנות קטינים.
<ליאת קליין: ממה שאנחנו רואות אצלנו זה כן רצף שהוא מאוד ארוך וזה לא תמיד זנות כמו שאנחנו מתארים, זנות מוסדרת של תשלום.
<ליאת קליין: הרבה פעמים זה רצף שמגיעים אליו, מין מדרון חלקלק, אפילו נערות שמקיימות יחסים תמורת ג'ינס, תמורת מתנות, עם חברים בשכבה מעל.
<ליאת קליין: זה רצף שאנחנו צריכים להגדיר מה זה אומר "זנות".
<ליאת קליין: יש הגדרות מרחיבות ל"זנות".
<ויקי אלעמרי: לעניין ההגדרה – בוועדה עצמה לא היו ישיבות רק לעניין ההגדרה.
<ויקי אלעמרי: אנחנו הסתמכנו על הגדרה שהיתה באיזושהי ועידה בשטוקהולם שהתייחסה לכל נושא הזנות.
<ויקי אלעמרי: שם עלה נושא של זנות קטינים.
<ויקי אלעמרי: למעשה נשענו על ההגדרה הזאת.
עדי קול: ליאת קליין, האם את חושבת שצריכה להיות עבירה נוספת בחוק העונשין שמגדירה ניצול מיני מסחרי בשונה מזנות?
<ליאת קליין: יש לי יחס מורכב למילה "מסחרי", כי זה בדיוק מחזיר אותנו למשהו הכביכול יותר ממוסד.
<ליאת קליין: צריכה להיות הגדרה שמתייחסת למין תמורת אתנן או משהו יותר רחב של מה זה בכלל זנות, שזה נכנס לרצף יותר גדול של דברים.
<ליאת קליין: לעניין הענישה – אני מסכימה שיש פה משהו מיוחד, שזה אותה חזקה של הידיעה, אבל לדעתי יש כאן פער שהוא בעייתי, בשונה מבעילה אסורה בהסכמה, שם העונש הוא חמש שנים.
<ליאת קליין: אני לא חושבת שהעובדה שמישהו מקבל תשלום תמורת זה הופכת את הענישה למקלה יותר.
<ליאת קליין: לדעתי זו אנומליה בחוק וצריך לבחון את מדיניות הענישה.
עדי קול: מהנתונים כאן אנחנו רואים שזה בכלל לא מגיע לזה.
<ליאת קליין: אם כבר יש פסיקה ויש ענישה, העונש המקסימלי הוא שלוש שנים.
<ליאת קליין: זה מעיד משהו על איך אנחנו תופסים את הסוג הזה של העבירות.
<ליאת קליין: אני חושבת שיש לזה משמעות גם בנראות של זה, גם בנכונות של זה וגם בדרך ההתמודדות.
<ליאת קליין: נכון שהבעיה הגדולה יותר היא הדיווח.
<ליאת קליין: לעניין החשפנות – אם זו עבירה או לא עבירה – יש עבירה של פרסום תועבה, שלדעתי הגיע הזמן לשנות את השם הבעייתי שלה ולשים את המוקד בפוגענות ופחות על אמירות מוסרניות כאלה ואחרות.
<ליאת קליין: עמדתי האישית היא שצריך לבחון מחדש את ההגדרה של זה.
<ליאת קליין: המושג הזה ראוי לחשיבה.
<ליאת קליין: היום זה לא כל כך נאכף דווקא בגלל שאף אחד לא רוצה להתמודד עם המילה "תועבה" ומה זה בדיוק אומר.
<ליאת קליין: בסעיף 214(ב), בשונה מפרסום תועבה שם יש משהו מיוחד לגבי קטינים, יש "מעשה תועבה", שהחשפנות יכולה להיכלל בגדר זה.
<ליאת קליין: אבל אין מעשה תועבה מיוחד לקטינים, אלא רק פרסום.
<מאיר ברקוביץ: הצגת תועבה.
<מאיר ברקוביץ: ב-214(ב) יש פרסום תועבה.
<ליאת קליין: ב-(א) יש גם הצגה של תועבה ואולי שם יכולות להיכנס הרבה מההגדרות של חשפנות.
עדי קול: אם במועדון חשפנות נמצא במקרה שיש קטינה, האם הצופה הוא "לקוחו של קטין" כפי שזה בזנות?
<ליאת קליין: על פניו זו לא זנות.
<ליאת קליין: לדעתי היום אין שימוש בסעיף הזה, שהוא סעיף קיים ואפשר לעשות בו שימוש ברמת האכיפה.
<תמר פרוש: להערכתי בית-משפט לא יפרש את זה כך.
עדי קול: גם אני חושבת כך ולכן אין עבירה על הצופה.
<ליאת קליין: יש לנו כביכול את העבירה הזאת שאפשר להגיש בה כתבי אישום - - -
<מאיר ברקוביץ: כמובן שאין עבירה על הצופה, אלא רק מי שמארגן או בעל המקום.
<ליאת קליין: אפשר לעשות שימוש בסעיף הזה, מה שלא נעשה אולי בגלל העמימות של זה וגם כי אין שם התייחסות לקטינים, אלא רק על הפרסום ששם העבירה המיוחדת הנוגעת לקטינים ולא על מעשה התועבה.
<ליאת קליין: אולי אפשר לבחון את זה ולתקן.
<מאיר ברקוביץ: בהצגת תועבה יש משהו מחמיר לגבי קטינים.
<ליאת קליין: רק על פרסום.
<ליאת קליין: לכן אני מציעה לבחון את הנושא בהקשר של הסעיף הזה.
עדי קול: אני מרגישה שצריך לבחון את הנושא של חשפנות בכלל.
עדי קול: אני מבקשת לשאול את משרד הרווחה – שוב, לא רציתי להתעסק בנושא של טיפול בקטינים בזנות כי אני יודעת את העבודה שנעשית ואני חושבת שנעשית עבודה מאוד יפה ומקיפה – עולה מפה שיש מקרים, אפשר אפילו לנחש שיש הרבה מקרים כאלה, שמגיעים למשטרה והם לא מבשילים לכדי כתב אישום, אבל אמרנו שיש משהו מסריח וברור שיש פה קטינים או קטינות שצריכים איזשהו טיפול, השגחה, בחינה, הסתכלות.
עדי קול: מתי המשטרה מעבירה לשם?
<ויקי אלעמרי: יש הנחיה – ולאחרונה חידדנו את ההנחיה – שכשמגיעות חשודות, נערות שיש חשש שהן עוסקות בזנות, מעבירים מיד את השמות לפקידת הסעד.
<ויקי אלעמרי: גם אם לא יהיה כתב אישום, פקידת הסעד מושכת אותם, מדברת איתם, בודקת את המצב הסוציו-אקונומי.
עדי קול: האם גם אתם קיבלתם את השאלות שלנו?
<נרד בראון: כן.
<נרד בראון: גם מבחינתי השאלות לא היו מאוד מכוונות.
<נרד בראון: אנחנו חשבנו שמדובר על מעצר של קטינים ולא הבנו איך זה קשור לנושא.
<נרד בראון: אחרי בירור עם מרב, מצוות הוועדה, קיבלנו את כל החומר והבנו קצת יותר.
<נרד בראון: בכל אופן, אני לא הממונה על התחום במשרד שלנו, אבל בגלל ההתרעה הקצרה אני אשתדל להיות נציגה ראויה.
<נרד בראון: לעניין קשר ממוסד עם המשטרה – בעיקרון אין לנו קשר ממוסד, אבל אני כן יכולה להגיד שכאשר נחשפות פרשיות כאלה, כמו לדוגמה בעיר בצפון הארץ, המשטרה מדווחת לנו על כך ואנחנו נערכים לתת מענה.
<מאיר ברקוביץ: מה זאת אומרת "קשר ממוסד"?
<נרד בראון: אין נוהל ממוסד בין המשטרה לרווחה.
<מאיר ברקוביץ: מה זאת אומרת, יש נהלים מסודרים ומפורשים - - -
<נרד בראון: המנהלת שלי אמרה שאין.
<מאיר ברקוביץ: מאיפה את במשרד הרווחה?
<נרד בראון: משירות למתבגרים, צעירים וצעירות.
עדי קול: אין נוהל?
<נרד בראון: אין.
<מאיר ברקוביץ: אין דבר כזה.
<מאיר ברקוביץ: אנחנו עובדים מול פקידת סעד ראשית, עם חנה סלוצקי, והנהלים נכתבו כבר לפני שנים.
<מאיר ברקוביץ: יש נהלים מסודרים של דיווח שלנו גם בהיבט של חשודים שעליהם אנחנו מדווחים לשירות מבחן.
<נרד בראון: שירות מבחן - זה יכול להיות.
<מאיר ברקוביץ: וגם בהיבט של הנפגעים שזה לא קשור לשירות מבחן.
עדי קול: לעניין המקרה בראש העין – האם אתה יודע להגיד לי למי ברווחה הפנו את המקרה?
<מאיר ברקוביץ: לא, אני יכול לבדוק את זה.
<נרד בראון: אני יכולה להגיד לגבי קרית גת - - -
עדי קול: בקרית גת הבנו שעכשיו זה מין בלה-בלה כזה - - -
<נרד בראון: לאו דווקא.
<נרד בראון: זה לא מה שני הבנתי.
<נרד בראון: התקשר אלי מנהל אגף הרווחה בקרית גת ואמר שהם עשו כל מיני פעולות, ישיבות עם משרד החינוך והמשטרה, והם מנסים להגיע לנהלים ברורים יותר.
<נרד בראון: הוא גם קבל על זה שהם לא מצליחים להשיג פרטים של הקטינים ולכן הם לא מצליחים להגיע אליהם.
עדי קול: אולי את לא הכתובת, אבל מה חסר לרווחה או מה הרווחה היתה רוצה לדעת במקרים האלה?
עדי קול: אני רוצה לדעת שכל המקרים האלה שלא מגיעים לכדי כתב אישום בגלל בעיה משפטית מטופלים, כי זה לא אומר שלא קרה שם משהו שיש בו פגיעה בקטינים.
עדי קול: במקרה של ראש העיר מעניין אותי לדעת מה נעשה מבחינת הרווחה.
<נרד בראון: אני לא יודעת לגבי ראש העין, לא קיבלתי פרטים על זה.
<נרד בראון: מה שצוין לגבי פקידות סעד זה לא התחום של השירות שלנו, אלא שירות ילד ונוער.
<מאיר ברקוביץ: שניים מהממשקים של המשטרה בנושא קטינים הם מול משרד הרווחה.
<מאיר ברקוביץ: זה לגבי חשודים ושירות מבחן ולגבי נפגעים או כאלה שאתה רואה שאפילו אין עבירה אבל מבין שיש משהו שיכול להיות בעייתי בהיבט של הנזקקות, בכלל לא בהיבט החוקי.
<מאיר ברקוביץ: במקרים האלה הכתובת שלנו היא פקיד הסעד.
<מאיר ברקוביץ: פקיד הסעד אחראי לחשוב אם צריך להתערב, ללכת לבית ספר או לעשות דברים אחרים.
<אסף רג'ואן: בעיניי, כמי שניסה לתמרן בין כל האנשים האלה, זו אחת הבעיות.
<אסף רג'ואן: פקידת הסעד היא לא הגוף המטפל במשרד הרווחה שאחראי על בני נוער בזנות.
<אסף רג'ואן: לצורך העניין,
עדי קול: מי הגוף המטפל?
<אסף רג'ואן: השירות למתבגרים, צעירים וצעירות.
<אסף רג'ואן: על מנת שמישהו במשרד הרווחה יעקוב ויגיד לעובד הסוציאלי שיש עשרה חבר'ה שנמצאים בראש העין וצריך למצוא מיהם ולהתחיל איתם קשר – את זה פקידת הסעד לא עושה, כי זה לא תפקידה - - -
<מאיר ברקוביץ: אנחנו מדווחים לפקיד הסעד לעניין חוק הנוער.
<מאיר ברקוביץ: הרבה דברים שאנחנו מדווחים לו מטופלים בכלל בתחומים אחרים.
<מאיר ברקוביץ: הוא הגורם שצריך להפנות את זה.
<אסף רג'ואן: לא הפניתי את זה אליך.
עדי קול: יש בעיית ממשקים גם בתוך המשרד.
<אסף רג'ואן: אני גם אגיד הפוך – שאלה שמעניין אם דנו בה בוועדה, קשה לי להאמין – כעובד סוציאלי בעברי, אם אני יודע על קטין שבוצע בו זנות, יש חובת דיווח?
<אסף רג'ואן: זו שאלה שכולנו מתעלמים ממנה כבר 20 שנה.
<אסף רג'ואן: אף אחד לא ישב להחליט אם זה קורה, כי אתה אומר: יש לי בעיה שאני לא מקבל מספיק נתונים - - -
עדי קול: ואני מזכירה לכם את חוק "אורות אדומים" של מוטי וינטר שיכול היה להעביר מידע - - -
<מאיר ברקוביץ: לא, זה העברת מידע בין גופים.
עדי קול: אבל הנה, זה בדיוק כזה מידע.
<אסף רג'ואן: יש איזה מחדל בכל שאלת הזנות.
עדי קול: אז יש חובת דיווח?
<אסף רג'ואן: לא, אף אחד לא דן בזה.
<אסף רג'ואן: אני יודע שלפני כשנתיים פקידת סעד ראשית, חנה סלוצקי, התחילה איזשהו דיון בזה.
<אסף רג'ואן: אנחנו לא כל כך רוצים לקבל בזה החלטה.
<מאיר ברקוביץ: אני חושב שאין חובת דיווח.
עדי קול: השאלה היא אם יש חובת דיווח על חשד לעבירות מין.
עדי קול: ואז קטין שעוסק בזנות נכנס להגדרה?
<מאיר ברקוביץ: העבירות שחלה לגביהן חובת דיווח כוללות עבירות זנות ותועבה לפי סעיפים 199, 201, 202, 203 (ב) ו-(ג).
<מאיר ברקוביץ: כל אלה עבירות שחלה לגביהן חובת דיווח.
<אסף רג'ואן: בפועל זה לא קורה.
<מאיר ברקוביץ: זה לא היה מההתחלה, אבל זה נוסף.
<מאיר ברקוביץ: בהתחלה היתה חובת דיווח רק לגבי עבירות מין ואלימות של אחראים.
עדי קול: נרד בראון, את לא יודעת להגיד אם אתם באמת מקבלים מידע מפקידות הסעד לגבי קטינות שיש חשש שהן עובדות בזנות?
<נרד בראון: במקרה שפקידת הסעד מקבלת מידע, אנחנו בוודאי מקבלים.
עדי קול: במקרה כמו שהיה בראש העין, אנחנו מניחים שהמשטרה העבירה לפקידת סעד ופקידת הסעד היתה אמורה להעביר לכם ואתם אמורים לטפל.
<נרד בראון: לרשות במקום.
<נרד בראון: אנחנו המטה, אנחנו לא מקבלים.
עדי קול: אוקיי, אני אבקש פרטים לגבי ראש העין.
<ויקי אלעמרי: אי מגדירה אותו כקטין נזקק ואז אני מבקשת מהם.
<נרד בראון: באופן כללי, יש בעיה כשהמשטרה מעורבת.
<נרד בראון: בגלל עניין האמון קשה לערב משטרה במקרים האלה.
<נרד בראון: אנחנו עושים חשיבה איך ליצור את הקשר איתם בלי לערב את המשטרה.
עדי קול: במקרה בראש העין יש נערים.
עדי קול: האם יש תקשורת בין המשטרה לעובדים הסוציאליים לראות אם הם מטופלים, אם מכירים אותם, שאולי ישבו איתם ויתחילו איתם תהליך?
עדי קול: משהו משותף.
<ויקי אלעמרי: בראש העין היתה חקירת ילדים.
<ויקי אלעמרי: נדרשה חקירת ילדים מה שאומר שלא רק חוקר נוער חקר אותם, אלא חוקר ילדים של משרד הרווחה.
<ויקי אלעמרי: לכן מן הסתם הם היו בתמונה כי הם חקרו את הילדים.
<נרד בראון: אז זה שירותי מבחן לנוער.
<מאיר ברקוביץ: חוקרי ילדים שמבצעים את החקירה ונראה להם, בלי קשר למה שנראה למשטרה, שיש מקום לערב פקיד סעד בגלל שצריך להפעיל כל מיני סמכויות אחרות, והם חוקרים בעיקר נפגעים, הם מהווים פקיד סעד, בכלל בלי קשר אם המשטרה תחליט בסוף להגיש כתבי אישום.
עדי קול: בסוף אני רוצה לדעת שכל מקרה כזה – אני מזכירה את הנתונים: 41 חקירות, שגם זה מעט, ומתוך זה רק חמישה או שישה כתבי אישום.
עדי קול: כלומר, יש X מקרים מאוד מאוד גדול שיש משהו שלא מבשיל לכדי כתב אישום, אבל הוא כנראה איזשהו תהליך של פגיעה בקטינים – האם כל המקרים האלה מטופלים על -ידכם?
עדי קול: איך אני יכולה לבדוק את זה?
<מאיר ברקוביץ: את שואלת אם כל המקרים האלה מועברים?
עדי קול: הועברו לפקידת סעד ואם פקידת הסעד העבירה את זה ליחידות העצמאיות והילדים האלה מטופלים.
<מאיר ברקוביץ: את זה צריך לבדוק מולם.
<מאיר ברקוביץ: פקידת הסעד לא נוכחת כאן, אבל אני משהו להגנתה ואסביר מה התהליך.
<מאיר ברקוביץ: כשאנחנו רואים שיש ילד שבעינינו הוא נזקק, שבכותרת הוא לא מטופל דרך המנגנון של שפיטה וענישה, הוא הולך לטיפול והשגחה.
<מאיר ברקוביץ: פקיד הסעד מקבל את הפרטים שלו, ועכשיו השאלה היא מה הוא יכול לעשות.
<מאיר ברקוביץ: אם אין שיתוף פעולה – הוא תלוי בזה שהקטין או ההורים שלו ירצו – והוא לא מוכר לרווחה, כלומר זה לא מישהו שיש לו תיק ואז מכניסים את זה לתוך הטיפול, אז הרבה פעמים אין הרבה מה לעשות.
<מאיר ברקוביץ: כלומר, הם צריכים להחליט אם זה המקום להפעיל עכשיו סמכויות וצווים, ופה הם צריכים לשקול אם יש פה משהו יותר מבוסס.
עדי קול: בגלל זה השאלה.
עדי קול: אנחנו לא מצליחים לטפל בזה בכלי המשפטי מה שאומר שאנחנו צריכים לטפל בזה בכלי הטיפולי, ואני מנסה לראות איך.
עדי קול: אם אני אבקש מכם להעביר את הפרטים של 41 המקרים האלה לרווחה כדי לבדוק מה הם עשו, נוכל לדעת.
<מאיר ברקוביץ: אנחנו יכולים להעביר לכם או לרווחה.
<מאיר ברקוביץ: קודם כל צריך לבדוק אם הועברו פרטים, ואם לא עברו – אנחנו יכולים להעביר את הפרטים.
<מאיר ברקוביץ: אם זו עדיין בעיה, אפשר לטפל בילדים.
עדי קול: אני רוצה לדעת אם הועברו, ובמקרים שהועברו אני רוצה לדעת מה נעשה.
עדי קול: אני מניחה שאם זה 41 מקרים של "לקוחו של קטין" ו"סרסור קטין", מדובר בקטינים שצריכים טיפול.
עדי קול: השאלה מה נעשה איתו.
עדי קול: זו שאלה מעניינת.
<נרד בראון: אם זה אכן הועבר.
<מאיר ברקוביץ: אנחנו נבדוק אם את זה הועבר.
<מאיר ברקוביץ: אם זה הועבר, צריך לראות מה עושים.
<מאיר ברקוביץ: אם לא הועבר, נדאג שזה יועבר עכשיו ואז תראו אם יש מה לעשות.
<נרד בראון: חשוב לי גם להגיד ש-5 מיליון השקלים ששר הרווחה הקצה כסכום ייעודי לטפל בנושא הועברו והתוכנית תתחיל בימים הקרובים.
<נרד בראון: זה בשיתוף עם "עלם" ומשרד הקליטה.
עדי קול: לכן אמרתי שאנחנו לא מדברים על דברים שקשורים לטיפול, אלא על התהליך האחר.
<נרד בראון: אני מקווה שזה יביא לצמצום - - -
עדי קול: נבנה בניין, יגיעו אלינו מקרים, ואז העובדים הסוציאליים לא בדיוק ידעו אם צריך לדווח על זה למשטרה, ואז יגיעו למשטרה והם לא ירצו להעיד, ואז יהיו חסרות ראיות, ואז אולי נטפל בקטינים אבל לא נוכל להתמודד עם התופעה.
עדי קול: לכן אחת השאלות שלי היתה אם יש פונקציה במשרד המשפטים שאומרת שיש פה תופעה חברתית של ניצול מיני מסחרי או לא מסחרי ומה אנחנו יכולים לעשות על כל הרצף.
עדי קול: האם יש גוף כזה שמסתכל על בעיות חברתיות וחושב מה אפשר לעשות?
<תמר פרוש: יש את יחידת התיאום שהיא חלק ממשרד המשפטים.
<ענת זוהר: הם מאירים עכשיו בזרקור את הנושא של זנות קטינים ומקיימים צוות ייעודי לעניין הזה, בכל האספקטים שלו, עם כל המשרדים הרלוונטיים.
<ענת זוהר: אלה תהליכים שלוקחים זמן, יש הרבה שיקולים.
<אסף רג'ואן: יש אצלנו איזושהי חשיבה שאנחנו ממציאים גלגל.
<אסף רג'ואן: חשוב לומר שבעולם הכל כבר קרה, קורה, יש פרויקטים, כולל יחידות ייעודיות של ה-FBI, של המשטרה, של האינטרפול.
<אסף רג'ואן: דרך אגב, מעניין אותי אם הוועדה בדקה מה יש בחו"ל.
<מאיר ברקוביץ: מן הסתם הם ביקשו את האמצעים שיש להם שם.
<מאיר ברקוביץ: אתה יודע בכמה תחומים התשובה היא שיש להם יחידות ייעודיות ושאנחנו רק יכולים להתקנא בהם.
<אסף רג'ואן: פה זה בדיוק המקום שאם הוועדה אומרת שבעולם יש, במדינת ישראל החליטו משיקולי תפקיד שלא – זה תפקידה של חברת הכנסת עדי קול ולא תפקידכם.
<מאיר ברקוביץ: מההיכרות שלך את הנושא - - -
<אסף רג'ואן: מההיכרות שלי את הנושא יש חמישה מיליון, אז אני אופטימי.
עדי קול: הרבה מהלחצים של אסף רג'ואן הובילו להקצאה של 5 מיליון לבניין.
<מאיר ברקוביץ: אתה חושב שזה נושא שמצדיק להקים יחידות בעבורו?
<מאיר ברקוביץ: יש יחידות שמטפלות בטווח יותר רחב של הדברים, שצריך להכווין פעילות שלהם.
<מאיר ברקוביץ: להקים על כל דבר יחידה זה לא יעיל.
עדי קול: האם הגדרתם על הסקאלה הזאת גם את הפעילות המינית ברשת?
עדי קול: יש גם זנות ברשת.
<ענת זוהר: העיסוק היה בעיקר בתופעות שלא קשורות לרשת - - -
עדי קול: אז התשובה היא לא.
<ענת זוהר: אני רק רוצה לציין, במענה למה שנאמר פה, שאנחנו דווקא כן יצרנו קשר, אמנם לא במסגרת הוועדה, אבל היחידה שלנו כן יצרה קשר עם גופים בין-לאומיים שאנחנו איתם בקשר שוטף וגם במדינות אחרות עומדים מול אתגרים מאוד דומים בהקשרים של אכיפה.
עדי קול: אני שמחה על דברים שנעשים, אבל אין מחקר שאומר מה המספר.
עדי קול: יש את המספר של "עלם".
עדי קול: אם מסתכלים גם על הנושא של הרשת ומה שקורה עכשיו על הסקאלה – פורנוגרפיה, חשפנות, זנות ברשת – בעיניי זה מצדיק יחידה שאין לכם.
<מאיר ברקוביץ: רצית יחידה שתעסוק ברשת.
עדי קול: אני מדברת על יחידה לטיפול בזנות קטינים על כל הרצף, כולל הרשת.
<מאיר ברקוביץ: אני חושב שזו טעות, מפני שאף פעם לא תצליח ליצור יחידה שיהיו בה כל האלמנטים.
<מאיר ברקוביץ: למשל, הנושא של הסייבר היא מומחיות, מקצוע שצריך לפתח אותו.
<מאיר ברקוביץ: אם יש לך מישהו שזה המקצוע שלו, נכון יותר לומר לו שיתעסק בכמה תופעות מאשר להגיד ליחידה אחרת להתעסק בתופעה הזאת כשאין לה כלים והיא לא תוכל לעשות.
עדי קול: אבל אתה לא רואה את הרצף בין מישהי שמעלה תמונות עירום שלה לרשת ואחר כך מוכרת סקס תמורת ג'ינס ואחרי זה זנות?
<מאיר ברקוביץ: אבל הרצף הוא יותר גדול.
<מאיר ברקוביץ: אתמול הייתי בשולחן עגול שעסק בנערות במצוקה קשה.
<מאיר ברקוביץ: הרצף מתחיל מילדות שהן בכיתה ה'-ו', כשאתה יודע מה השלב הבא שלהן.
<מאיר ברקוביץ: כלומר, השלב הבא שלהן יהיה שם.
עדי קול: אני חושבת שכל מי שנמצא פה ראה כאלה.
<מאיר ברקוביץ: נכון, הרבה דברים הם רצף, אבל בסוף אתה לא יכול לקחת כל נושא ולהקים לו יחידות ייעודיות.
<מאיר ברקוביץ: כך אתה תפרק את כל הכוחות המקצועיים שלך לאלפי רסיסים שלא מסוגלים לעשות.
<מאיר ברקוביץ: אני חושב שלא נכון לפעול כך.
עדי קול: גם אתה וגם אני לא אנשי מקצוע בתחום הזה ולכן אני מקבלת את עמדתכם, אבל עושה שכל להסתכל על תופעה.
עדי קול: כך זה בעיניי, יכול להיות שמבחינה משטרתית זה לא נכון.
עדי קול: אני רוצה להודות לכם ולסכם.
עדי קול: אני אבקש לא מעט פרטים.
עדי קול: אנחנו נוציא מכתב למשרד המשפטים/שרת המשפטים ונבקש לבדוק את הנושא של הגדרת "זנות".
עדי קול: אני רוצה לשמוע את עמדת המשרד, אם יש להגדיר את המונח "זנות", ואם כן – אם מתכוונים לעשות את זה ואיך.
עדי קול: כך גם לגבי חשפנות.
עדי קול: עלה פה באופן ברור שחשפנות היא תופעה חדשה שלא מוכרת במובן המשפטי, תחת איזו עבירה בדיוק זה נכנס ואם צריך להגדיר עבירה נפרדת.
עדי קול: אני מבקשת לדעת מהמשטרה איזו התייחסות יש בנושא של חשפנות, גם מבחינה של חקירות יזומות שלכם וכן חקירות שהועברו לפרקליטות עם המלצה להמשיך טיפול.
עדי קול: כלומר, גם אכיפה וגם הרשעות.
עדי קול: אני רוצה לקבל פרטים לגבי ראש העין - - -
<מאיר ברקוביץ: לא פרטים.
<מאיר ברקוביץ: את מבקשת לדעת אם המקרים הובאו לידיעת הרווחה, ואם לא – נעביר.
עדי קול: אני רוצה לקבל את רשימת המקרים האלה שקרו מ-2010 ועד 2013 בנושאים של "לקוחו של קטין" וסרסור.
עדי קול: אני רוצה לדעת אם המקרים האלה הועברו למשרד העבודה והרווחה.
עדי קול: אני צריכה איזושהי נקודת זיהוי כדי שאני אוכל לבדוק מה הם עשו עם זה.
<ויקי אלעמרי: את מדברת על 2010?
<ויקי אלעמרי: אני מניחה שחלק מהן כבר בגירות ולא קטינות.
עדי קול: אז תיתנו לי רשימה של המקרים מ-2013, בדיקה של שנה אחת.
<מאיר ברקוביץ: רוב התיקים הם מ-2013.
עדי קול: השאלה מה אתם יכולים להעביר לנו כדי שאני אוכל לבדוק איתם מה הם עשו.
<מאיר ברקוביץ: אנחנו יכולים להעביר להם מספרי תעודות זהות, לפי מה שידוע פר תיקים, ומה שהם יוכלו לדווח לכם, הם ידווחו.
<מאיר ברקוביץ: לגבי חשפנות – כדי שנצא עם הוראות שאנחנו מבינים – מה את מבקשת לגבי זה?
עדי קול: אני מדברת על אכיפה, אם נעשו מבצעים יזומים כדי למצוא מקרים שבהם מעורבים קטינים.
<ויקי אלעמרי: עושים ביקורת פתע פר מועדון, פר עסק, ואז במסגרת הזאת בודקים את הכל – אלכוהול וכו', לא רק עניין החשפנות.
עדי קול: האם אתם מכירים תלונות על המקומות האלה על כך שהיו שם קטינות?
<ויקי אלעמרי: מבירור שאני עשיתי, התשובה היא לא.
עדי קול: אם כך, אני קוראת למשטרה, גם לפרקליטות וגם למשרד הרווחה להקים צוות שיעסוק בנושא של חשפנות – איך מתמודדים עם התופעה הזאת גם מבחינה משפטית וגם מבחינת האכיפה.
<מאיר ברקוביץ: מי את רוצה שיקים את הצוות?
עדי קול: אני אפנה את זה לשלושת השרים ואני אבקש מהם לקבל את התייחסותם.
עדי קול: אני אבקש משלושת השרים להקים צוות בין-משרדי שיעסוק בנושא של חשפנות, או כהמשך לוועדה שלכם או צוות אחר.
<קריאה: אני אעביר את המסר.
עדי קול: אנחנו נוציא פנייה ונשמח לקבל תשובה איך הנושא של חשפנות יבוא לידי ביטוי.
עדי קול: כמובן שנחכה לשמוע את המסקנות של הוועדה הבין-משרדית ונראה איך להתקדם משם.
עדי קול: אני אעקוב אחרי המקרה שנקרא "פרשת איל גולן" כי זה מאוד מטריד אותי.
עדי קול: אני חושבת שלפי הנתונים שראינו כאן
עדי קול: רוב הסיכויים שהמקרה הזה לא ייגמר בכתב אישום.
עדי קול: אני חושבת שזה מסר מאוד מאוד בעייתי לחברה שלנו.
עדי קול: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
עדי קול: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.
עדי קול: אני פותחת תמיד את הישיבות ומסבירה, גם לחדשים וגם בכלל – מה זאת הוועדה הזו.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור בכנסת היא ועדה לכל דבר ועניין, יש לה את כל הסמכויות של ועדת כנסת רגילה, היא רק מתכנסת באופן שונה מוועדות אחרות, בעקבות פניה של פונה – אדם יחיד, ארגון, מגזר כלשהו, שמביע מצוקה.
עדי קול: זו יכולה להיות מצוקה אישית או מצוקה חברתית, ואנחנו באמת דנים בנושאים מאד מאד מגוונים.
עדי קול: הנושא של לקויות למידה צף כבר פעם שניה בוועדה.
עדי קול: הפניה הראשונה עסקה בהתמודדות של מערכת ההשכלה הגבוהה עם הנושא של לקויות למידה.
עדי קול: עכשיו הגיעה אלינו פניה בנושא של התמודדות הצבא עם הנושא.
עדי קול: אני מאד שמחה כשמגיעות פניות לוועדה, ואני חושבת שזו הזדמנות שלנו, גם, להסתכל על איך המערכת רואה נושאים, לא רק באופן נקודתי אלא מכמה היבטים.
עדי קול: אני מקווה שהנושא של הלקויות – נמשיך ונדון בו גם בחודש הבא, בנושא של ההשכלה הגבוהה, בהשתתפות השר, שזה מאד משמח.
עדי קול: עכשיו אנחנו נכנסים לנושא של הצבא.
עדי קול: אני חייבת לפתוח עם אמירה שהיא מאד קשה בעיניי, ביחס להתייחסות של הצבא לדיונים בכנסת.
עדי קול: אנחנו מעבירים זימונים בשלב מוקדם, אנחנו מעבירים שאלות, לפני כל דיון מעבירים לכל משרד ממשלתי רלבנטי – במקרה הזה, זה משרד הביטחון.
עדי קול: הפעם העברנו 9 שאלות.
עדי קול: אני לא יודעת איך זה עובד אצלכם, אבל אם אתם הנציגים אז בבקשה תעבירו את זה למי ששלח אתכם, את העובדה שאנחנו לפני שבוע כבר העברנו 9 שאלות ולא קיבלנו עד היום תשובה.
עדי קול: בדרך כלל אנחנו מקבלים תשובות לשאלות שלנו לפחות יום לפני הדיונים, כדי שנוכל להתבסס עליהן ולהבין איך מתקדמים.
עדי קול: ככה זה עובד בכנסת, ככה זה עובד בכל ועדה, ואתם יודעים את זה.
עדי קול: הצבא, באופן שיטתי, לא עונה לנו לשאלות.
<אמיר חי: ככל שאני יודע אז התשובות שאנחנו נתנו אושרו ועברו.
עדי קול: לא, לא עברו.
<שרון פישר: יכול להיות שזה פשוט עניין של תהליך של אישור, עד שזה מגיע אלינו.
<שרון פישר: זה הגיע אלינו ביום רביעי.
<שרון פישר: התבקשנו לתת תשובה עד יום שני, וביום שני בבוקר המסמך אושר והועבר.
<שרון פישר: אני לא יודעת איזה עוד דרך זה עובר כדי שזה יעבור אליכם.
<אמיר חי: זאת אומרת, היות ואנחנו כתבנו את התשובה לשאלות - - -
עדי קול: אין לנו אותם.
<אמיר חי: אז אנחנו נברר.
עדי קול: אז אני מבקשת שתבדקו את זה, כי אנחנו יודעים שהצבא - - -
<שלומית אבינוח: קיבלנו תשובה רשמית של רות בר, המתאמת, שהצבא לא מספיק לתת תשובות.
<שלומית אבינוח: יש לי את זה ויש לי עוד מסמך, מיום שני – "צה"ל מוסר שלא יספיקו.
<שלומית אבינוח: סורי, רות בר".
<שלומית אבינוח: כלומר, זה ביום שני, בשעה 08:53 בבוקר.
<שלומית אבינוח: אז יש פה איזשהו משהו כי גם אתמול דיברנו - - -
<אמיר חי: זה הגיע אלינו, עשינו - - -
עדי קול: התשובה התחתונה זה שאנחנו יושבים פה בלי תשובות.
עדי קול: נעבור על הדברים, אתם תציגו אותם אבל לא זה הרעיון.
עדי קול: הרעיון הוא שנקבל את התשובות, נלמד אותן, ונוכל לבוא לשאול שאלות נוספות - - -אני תכף אפתח את כל השאלות, מה קורה בצו ראשון, זימון נוסף, מה קורה אם מישהו רוצה מבחן נוסף לדפ"ר, כל הלמידה שלנו היתה על בסיס הפניה, וזה לא ראוי שהידע שלי הוא מצד אחד בלבד.
עדי קול: אז אני מבקשת שכיוון שאתם יודעים יש מקשרת, להעביר למקשרת את הבקשה שלנו, שנקבל את התשובות לפני הדיונים.
עדי קול: זו לא פעם ראשונה, ולכן אנחנו - - והתחלתי ואמרתי שזה לא אתם.
עדי קול: אבל זה הופך את זה ל - - -
<אמיר חי: מקבלים את השליחות.
עדי קול: וגם – זה פחות מקצועי, בעיניי, אם אנחנו עושים את זה ככה.
עדי קול: אני מניחה שתסכימו אתי.
עדי קול: עוד הערה – הפניה שקיבלנו הגיעה מאותו אדם שגם הגיש את הבג"ץ.
עדי קול: אנחנו בדרך כלל לא כותבים את השם של הפונה, ואפילו שקלנו לבטל את הדיון, כשראינו את תגובת בג"ץ, אך כשקוראים את פסק הדין – אני שוב אומרת:
עדי קול: אני ד"ר למשפטים – אז גם כשאין פגיעה מוחלטת בשוויון זה לא אומר שאין צורך לעשות התאמות.
עדי קול: זה אומר שזה לא הגיע לדרגה שיש פגיעה מוחלטת בשוויון, כזו שבג"ץ צריך לדרוש מכם שינוי בהתנהלות, אבל עדיין גם בג"ץ אמר שיש מקומות שאפשר לטפל בהם.
עדי קול: אני מבינה שאת מגיבה בפרצופים, אבל גם זה לא מקובל.
עדי קול: יש תגובות, תהיה לך הזדמנות לדבר.
עדי קול: לכן החלטנו להתכנס בכל זאת, גם עלו דברים מהשטח, כשעשינו בירורים, שיש עוד דברים שדורשים התאמות.
עדי קול: גם ביקשתי מנציגה של משרד החינוך – בעיקר כי אני חושבת שהתגובות שלנו, לגבי שאלת התפר, בין אנשים שעוברים תהליך ואבחנה, והקלות מסוימות בבגרויות, ואז השאלה היא איפה הם נופלים בדרך ביניכם ובין הצבא.
עדי קול: הייתי רוצה לראות אם יש פערים שאנחנו יכולים להשלים אותם.
עדי קול: אז אבקש, כיוון שהפונה לא נמצא כאן, מגיא שיתחיל.
<גיא פינקלשטיין: אני אדבר על זה באופן כללי יותר.