GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: אומר כאן נציג המינהל שהמינהל לא ערוך לקבל את ההחלטות שהוא בעצמו מקבל מבחינת כוח אדם, מבנה, הסכם קיבוצי והשאלה היא איך אתם מתמודדים עם זה.
עדי קול: השאלה השנייה היא מה העמדה שלכם לגבי ה-91 אחוזים.
עדי קול: אנשים לא יוכלו לעמוד בזה והם ממשיכים לעשות את הפעילות.
עדי קול: לכם יש אינטרס שתהיה הסדרה ושתקבלו את הכסף גם אם הוא לא 91 אחוזים.
עדי קול: מה עמדת האוצר בנושא הזה?
<אמיר רשף: רותי אמרה שעל חלק מהפעילות כן יחולו.
עדי קול: לא יותר מאשר יש היום.
עדי קול: היום יש אותן הנחות על קיט כפרי ויש אזורי עדיפות.
<אמיר רשף: זה על הפעילויות אותן מנית בהתחלה.
<רותי פרום: בהחלטה זה עיבוד תוצרת תיירות חקלאית.
עדי קול: מה שאמרנו היום.
<רותי פרום: את זה אנחנו מציעים עם הנחות אזור.
עדי קול: שלושת ההגדרות החדשות יקבלו הנחות אזור.
<אמיר רשף: זאת ההצעה.
עדי קול: זה אומר שהפעולות האלה יוכרו כחקלאיות ולכן הן יקבלו הנחת אזור?
עדי קול: הן יוכרו כפעילות חקלאית משלימה לחקלאות שמזכה בהנחות אזור.
עדי קול: הרחבתם את זה.
<אמיר רשף: אסף הציג בפני בכותרות את ההחלטה הזאת.
<אסף רפלד: אין טיוטה סופית.
<אמיר רשף: לא כי מידרו אותנו אלא הדברים האלה מתבשלים בין המשרדים ובשלב שזה יותר מגובש, זה מגיע למשרדים במעגל השני, כולל אוצר ומשפטים.
<אמיר רשף: לגבי השאלה השנייה.
<אמיר רשף: לגבי סוגיית כוח האדם במינהל, המינהל קיבל איזושהי תוספת תקנים רק בשנה שעברה ביחס למה שסוכם בהסכם הקיבוצי לפני לא הרבה שנים.
<אמיר רשף: אני מאמין שהם יוכלו למצוא פתרונות גם במסגרת כוח האדם שיש להם והנושא הזה נמצא בינינו לבין הנהלת המינהל לא רק לגבי פעילות השימושים בישובים החקלאיים אלא הוא כל הזמן על השולחן.
עדי קול: בשבוע הראשון באוצר לומדים את התשובה הזאת?
עדי קול: זאת תשובה מדהימה שאני מקבלת מכולכם.
<אמיר רשף: יחד עם הנפקת כרטיס העבודה.
עדי קול: המשרד, במסגרת תקציבו והתוספות שנוספו לו, יוכל לעמוד בזה.
<אמיר רשף: בואו נשים את הדברים על השולחן שוב.
<אמיר רשף: אם זה לא במסגרת תקציבו, זה במסגרת תקציב משרד אחר כנראה.
עדי קול: או האקסטרות.
עדי קול: כל הזמן צצות אקסטרות.
עדי קול: בוא ניקח מהאקסטרות.
עדי קול: זאת ועדה לפניות הציבור ולכן הפונה הראשוני תמיד מקבל את זכותו והפונה הראשון הוא יואב מזיא ואחריו האיחוד החקלאי.
<יואב מזיא: אני רוצה למקד את הדיון בדברים הראשונים שהבאנו לפני כמה חודשים.
<יואב מזיא: בתכלס, התשלום.
<יואב מזיא: אני מבין את ההיגיון שאי אפשר יהיה להשכיר את העסקים.
עמר בר-לב: אני צריך לצאת לדיון אחר.
עמר בר-לב: יש בעיות עוני במדינה.
<קריאה: גם במושבים.
עמר בר-לב: שירה, העוזרת שלי, נשארת כאן.
<יואב מזיא: ברור שאי אפשר למכור בנפרד מהנחלה וגם אי אפשר להשכיר.
<יואב מזיא: איך זה יתכן לדרוש 91 אחוזים?
<יואב מזיא: גם חצי מזה לא נראה לי הגיוני על עסק שאי אפשר למכור אותו ואי אפשר להשכיר אותו.
<יואב מזיא: אני חוזר לנקודה הראשונית.
<יואב מזיא: אני מאוד מתרשם מהחוקיות של כל הדברים, אבל אני לא רואה אותה כבעיה, מה גם שבתוך עמי אני יושב ואני מכיר איך מסתדרים כאשר יש כל מיני קומבינות.
<יואב מזיא: עם זה מסתדרים.
<יואב מזיא: לא מסתדרים, תכלס, לבוא לשלם 91 אחוזים.
<יואב מזיא: אז קח את הנושא של הסליק בנהלל, של עופר.
<יואב מזיא: זה לא מתחרה במגדל העמק ולא בעפולה אלא זה סליק והיו כאלה בודדים בארץ.
<יואב מזיא: 540 אלף שקלים דרשו ממנו.
<יואב מזיא: איך הוא יכול לשלם את זה?
עדי קול: כאן פתרנו את הבעיה.
עדי קול: הסליק היום יהיה תיירות משהו, מושבית או כפרית.
<דודו קוכמן: הוא ישלם 91 אחוזים במרכז הארץ.
עדי קול: בנהלל הוא לא ישלם 91 אחוזים.
עדי קול: היא אמרה שמה שנכלל עכשיו, יקבל את הנחת אזור.
עדי קול: מה שנכלל בהגדרות החדשות.
עדי קול: שאלת לגבי בן אדם ספציפי, אני לא אומרת שנפתור את כל הבעיות.
עדי קול: אני חייבת לומר לכם והתחלתי את זה בדיון הראשוני.
עדי קול: אמרתי לך את זה עת נפגשנו לראשונה.
עדי קול: מנקודת המבט שלכם זאת אפליה נוראית ופגיעה כלכלית קשה בה אתם לא יכולים לעמוד.
עדי קול: מנקודת המבט, הסתכלות המדינה, יש אנשים שלא קיבלו אפילו את הקרקע שאתם קיבלתם, חייתם עליה, גרתם בה והילדים שלכם גרים בה עכשיו.
עדי קול: לכן המדינה אומרת שיש כאן בעיה.
עדי קול: לא קיבלו העירונים, לא קיבלו עיירות פיתוח, אתם קיבלתם ועכשיו לא יכולים לתת לכם יותר.
עדי קול: לכן 91 אחוזים הם לא מאה אחוזים למרות שהאדמה היא לא שלכם.
<קריאה: 91 אחוזים במינהל הם מאה אחוזים.
עדי קול: עם ריבית.
<קריאה: זה פשוט היוון של חמישה אחוזים.
עדי קול: בג"ץ אמר אמירה בפגיעה בשוויון והיא אמירה ערכית משמעותית שאתה לא מסכים אתה, אבל זה לא אומר שהיא לא נכונה.
<יואב מזיא: לא, לא אמרתי בג"ץ.
<יואב מזיא: אמרתי התכנון.
עדי קול: אמרה רותי שהיא מסכימה אתך שזה גבוה מדי, אמר לך נציג מינהל התכנון שהם כפופים לבג"ץ שאמר לא לגבי שני הדברים האלה.
עדי קול: זאת האמירה.
עדי קול: אני לא חושבת שיושבים כאן אנשים שלא מסכימים אתך אלא שפשוט כרגע הם אומרים שזה מה שהחוק כביכול מחייב.
עדי קול: מה עושים עם זה?
עדי קול: צריך לראות מה עושים עם ההחלטה של בג"ץ אבל אין לך כאן ויכוח על האמירה.
<יואב מזיא: אני רוצה להדגיש את זה.
<יואב מזיא: בית בטמרת שבעצם המגרש לא עלה או עלה כמה גרושים לפני שלושים שנים, היוון שלו עלה 4,000 שקלים.
<יואב מזיא: בנהלל, 33 אחוזים.
<יואב מזיא: למה?
<יואב מזיא: על חלקת המגורים.
<יואב מזיא: מה המקור של ההיגיון של זה?
עדי קול: נכון שזה לא קשור לפעילות לא חקלאית?
עדי קול: ולכן זה נושא שאני לא יודעת בו כלום ולא נפתח אותו כאן.
<יואב מזיא: העליתי את זה רק בגלל ה-91 אחוזים.
<יוגב שריד: תנועת המושבים.
<יוגב שריד: בגלל שדיברו כאן על כמה חקלאות יש וכמה אין, באמת מספר החקלאים ירד אבל בשנים האחרונות יש יציבות במספר החקלאים.
<יוגב שריד: יושבים כאן גם נציגי משרד החקלאות וערך התפוקה החקלאית רק עולה עם השנים.
<יוגב שריד: אני לא יודע להגיד באחוזים, אבל כמעט כל האדמות החקלאיות במושבים ובקיבוצים מעובדות וחשוב שזה יהיה רשום בפרוטוקול.
<יוגב שריד: היום אנחנו נמצאים בתהליך, כפי שאמר אסף, של בעצם הכנה לחוזה החכירה לדירות וזה רק מעלה את הרצון שלנו, של חברי המושבים, להגיע להסדרה.
עדי קול: למה יש לכם אינטרס לחתום על החוזה החדש?
עדי קול: הוא עושה לכם טוב?
<יוגב שריד: זה דיון אחר, אבל בסוף זה עיגון הזכויות שלנו.
<יוגב שריד: רוב חברי המושבים היום נמצאים או בלי חוזה או בחוזה בר רשות שהוא מתחדש כל ארבע שנים ו-11 חודשים וכאן אנחנו מקבלים חוזה ל-49 שנים כפול ארבע וגם על חלקות א' כחבר פרטני וגם על חלקות ב' כאגודה.
<יוגב שריד: יש את האינטרס.
<יוגב שריד: בנוסף לכך הרצון נמצא בשני סעיפים.
<יוגב שריד: האחד, בתחום של האנשים המבוגרים, בעלי המשקים המבוגרים, שזאת הפנסיה שלהם.
<יוגב שריד: אין מה לעשות, שם אנחנו רואים את הפנסיה ואלה כמה שקלים.
<יוגב שריד: זה לא שאנחנו הופכים להיות מיליונרים ולא עושים כאן נדל"ן אלא זאת פשוט הפנסיה של כמה שקלים שאימא שלי יכולה לדעת שיש לה את ההכנסה מהמשק.
<יוגב שריד: הדבר השני הוא המשקים האחרים שרוצים להיכנס לחוזה החכירה ואלה תנאים אותם רוצים להסדיר.
<יוגב שריד: אנחנו בעד מידתיות בכל מה שזה.
<יוגב שריד: אנחנו לא רוצים בניינים של אלף מטרים מאחורי הבית.
<יוגב שריד: אגב, זה פוגע באיכות החיים שלנו.
<יוגב שריד: איכות החיים שלנו לא פחות חשובה ואני חושב שגם מה שהם מובילים, המידתיות היא נכונה ואנחנו רוצים ללכת במידתיות.
<יוגב שריד: מה צריך לעשות.
<יוגב שריד: קודם כל, יש לי פתרון לאוצר.
<יוגב שריד: חבל שנציג האוצר יצא.
עדי קול: הוא היה צריך ללכת לישיבת ועדת הכספים.
<יוגב שריד: אני חושב שאם עכשיו אנחנו ניקח את כל הכספים, נעשה קופה סגורה כמו פרויקטים שעושים פרויקט ביוב, כל מה שיהיה מהכספים של ההיוון של הפל"ח, שילך ישירות לתקנים של המינהל ואז יהיה מספיק כסף כך שגם המינהל יקדם את זה וגם אנחנו מהבחינה הזאת נקדם את הדברים וזה יהיה בשלושים אחוזים ולא בתשעים אחוזים.
<יוגב שריד: אפשר יהיה לפתור את נושא הכסף.
<יוגב שריד: דבר שני שצריך הוא מסלול ירוק.
<יוגב שריד: היום הבעיה העיקרית של חברי המושבים היא שהם לא יודעים כמה זמן זה לוקח.
<יוגב שריד: בעצם הם יודעים, זה לוקח שנים וזאת הבעיה.
<יוגב שריד: הם לא יודעים כמה זה עולה היום ומה שעולה היום, עד שהשמאות תגיע, זה עוד שלוש שנים ופתאום נכנסו עוד שני מיליונרים למושב, דבר שגורם לשמאות לעלות בצורה לא הגיונית.
<יוגב שריד: דבר שלישי, מה הוא מקבל בסוף.
<יוגב שריד: אם ניצור מסלול ירוק פשוט שיהיה לחבר המושב לעשות עם זמנים מוגדרים שהמינהל יודע ומחויב לתת תשובות, זה יצור לנו את ההסדרה בצורה הרבה יותר מסודרת.
<יוגב שריד: לגבי אזורי עדיפות והשכירות.
<יוגב שריד: רשמתי לי גם את החוק עוקף בג"ץ על תקן המסתננים שראינו וכאן אולי צריך לשלב את שני הדברים האלה.
<יוגב שריד: זאת אומרת, לא יכול להיות שאני גם משלם 91 אחוזים וגם אין לי שכירות.
<יוגב שריד: אם אני אשלב את זה, אני אצור כאן איזשהו מנגנון.
<יוגב שריד: אם יש שכירות, יש ממה לשלם בצורה כזאת או אחרת אבל לא יכול להיות שלא יהיה גם לא זה וגם לא זה.
<יוגב שריד: צריך ליצור כאן משהו שהוא משלים, אם זה בחוק, ואסף יתקן אותי כי אני לא בטוח אבל אני חושב שבג"ץ אמר לכם לבחון את הנושא של השכירות ולא לבטל.
<יוגב שריד: הבחינה שהייתה – אתה לא היית בזמנו – היא החלטת מועצה אחרי כן.
<יוגב שריד: זאת אומרת, לא באמת הייתה איזושהי ועדה מסודרת של המינהל שבחן את נושא השכירויות ואני חושב שאולי זה הזמן, בהמשך למה שרותי אמרה, להקים את זה בשיתוף אתנו, עם ההתיישבות, כדי לעשות את זה כי בסוף העיקרון של הפל"ח, הרציונל שעמד מאחורי הפל"ח, הוא יצירת פרנסה נוספת לחברי המושבים.
עדי קול: לדעתי זאת החלטה חשובה.
עדי קול: אתה רוצה להציג אותה?
עדי קול: דיברתם על כך שהשמאות מתייחסת כאילו הנכס הזה הולך להיות שכיר ואתם לא יכולים להשכיר אותו.
עדי קול: יש כאן מכתב מה-12 בדצמבר של השמאי הממשלתי שאני אמרתי לו שהוא לא צריך לבוא והוא אומר: "בשומות לזכויות פל"ח לפי החלטת מועצה 1265 ונוהל רמ"י 21 בנובמבר, יש להביא בחשבון הפחתה בגין מגבלת השכירות".
עדי קול: אני חושבת שזה משמעותי.
עדי קול: אתם מכירים את זה?
<דודו קוכמן: לא.
<קריאה: או להפוך את זה.
<קריאה: כן לתת שכירות.
עדי קול: אנחנו שמחים על כך שיש דברים אותם אתם לומדים בוועדה.
עדי קול: אני חושבת שזה הישג חשוב.
<יוגב שריד: אני ליוויתי כמה אנשי פל"ח שהגיעו להסדרה ואני מכיר את זה ברמה של עשרים אחוזים.
עדי קול: עשרים אחוזים זה המון.
<יוגב שריד: במקדם, סליחה.
<יוגב שריד: במקדם נוסף.
<יוגב שריד: השאלה היא מה המאה אחוזים כאן.
<יוגב שריד: השאלה מה מגיע קודם מהמאה אחוזים.
<יוגב שריד: אני אסיים בעוד שתי נקודות.
<יוגב שריד: אמרתי, בנושא השכירות חשוב להבין שמי שיש לו את הגלריה בבית או מי שפתח את המסעדה הקטנה, הוא לא יפתח באזור תעשייה או יפתח בעיר.
<יוגב שריד: זאת תעסוקה שלא תהיה.
<יוגב שריד: זה לא שאנחנו לוקחים כאן עכשיו את הארנונה מהערים.
עדי קול: אם הוא היה רוצה לפתוח את זה באזור תעשייה, הוא היה צריך לשלם.
<יוגב שריד: הוא היה קונה את הקרקע והיא הייתה שלו.
<יוגב שריד: הוא היה משלם 91 אחוזים.
<יוגב שריד: הוא היה יכול להשכיר אותה, הוא היה יכול למכור אותה, הוא היה יכול לעשות אתה כרצונו.
עדי קול: אתם שוכחים אבל אתם לא קניתם את הקרקע.
<קריאה: שמרנו עליה.
<דודו קוכמן: את מרמות השבים, לפחות אל תגידי את זה.
<דודו קוכמן: בוודאות ברור שקנינו את הקרקע.
עדי קול: חכירה לדורות בעיני, זה לא הסכם קניה של הקרקע.
עדי קול: אני מניחה שיש ויכוחים עם חלק מהקיבוצים והמושבים, שם אומרים כן קנינו.
עדי קול: בהגדרה, ברוב המקומות לא קניתם את הקרקע.
עדי קול: גם אני לא קניתי את הקרקע.
<דודו קוכמן: הרבה נכסים בארץ לא נקנו.
עדי קול: אם הוא היה רוצה לפתוח עסק באזור התעשייה ברעננה, הוא היה צריך לקנות.
<קריאה: או לשכור.
<יוגב שריד: חשוב לי להעלות נקודה אחרונה לגבי ההסדרה החדשה וההחלטה החדשה.
<יוגב שריד: האם בעל יקב שהוא לא מגדל – אלה לא כרמים שלו – אלא מספק את השכנים, האם זה גם תקף?
<יוגב שריד: אם לא, אני חושב שזה מחויב כי היום לעשות את הפעילות הזאת, זאת פעילות שנותנים לעשות את זה לכמה וכמה תושבים.
<דודו קוכמן: גברתי היושבת ראש, אני מברך מאוד על הדיון הזה.
<דודו קוכמן: אני מצטער שלא הייתי בישיבה הקודמת, אבל לא הוזמנתי.
<דודו קוכמן: אני שמח להיות כאן.
<דודו קוכמן: אני מהאיחוד החקלאי, תנועה מיישבת שיש לה כ-75 ישובים כולל רמות השבים.
<דודו קוכמן: היה עכשיו שמונים שנים לישוב והיו בו חגיגות.
<דודו קוכמן: כמה דברים.
<דודו קוכמן: ראשית, אני חייב לציין מראש שהקשר מול משרד החקלאות, מול התחום של רותי, תמיד היה ורותי תמיד ראתה לנכון לראות ולקדם.
<דודו קוכמן: לשמחתי עכשיו יש גם ניסיון לשיח בראשות מקרקעי ישראל, דבר שהרבה שנים הרגשתי שאנחנו מדברים לקיר.
<דודו קוכמן: אני מקווה שהתוצרים הם טובים וגם הבשורה הנוכחית היא טובה, אם כי אני מסויג ממנה בדבר אחד וכבר אני מקדים את המאוחר.
<דודו קוכמן: מה שעשו, בעצם אומרים שעכשיו זאת שאלה של מחיר כבר כי עכשיו מותר לעשות עיבוד תוצרת חקלאית אבל תשלמו את המחיר המלא בהתאם להנחות אזור.
<דודו קוכמן: אני לא חושב שעיבוד תוצרת חקלאית הוא לא חלק מהחקלאות.
<דודו קוכמן: יש דברים שבהחלט צריך לראות בהם – כמו מכירה של דברים – כדברים שהם לא חקלאיים, אבל עיבוד תוצרת חקלאית?
<דודו קוכמן: אני רוצה לומר לכם שביישובי האיגוד החקלאי לפני הרבה שנים, לפני הקמת המינהל, אני לא יודע אם אתם זוכרים את מותג 778.
<דודו קוכמן: זה משק 77 ומשק 78 בבית יצחק שהקימו יחד את המפעל שבסוף הוא נמכר אבל אף אחד לא בא אליהם מהמינהל ולא ביקש מהם 91 אחוזים ולא ביקש מהם שום תשלום בגין העניינים האלה.
<דודו קוכמן: יש עוד מקומות שעשו שימושים כאלה בתפיסה של העיקרון שעושים גם חקלאות אבל גם עושים דברים שהם לא נכונים מבחינת היישומים שלהם.
<דודו קוכמן: יתרה מכך.
<דודו קוכמן: אתם אולי שוכחים.
<דודו קוכמן: החלטה מספר אחת של מועצת מקרקעי ישראל, יש שם דבר אחד מאוד מאוד חשוב שאני חייב להזכיר אותו.
<דודו קוכמן: בהחלטה מספר אחת בנושא של קרקע חקלאית כתוב שהיא תימסר בדרך של חכירה בלבד לייצור מוצרים חקלאיים ולהקמת מבנים ומתקנים הדרושים למגורי המתיישבים ולצורכיהם האחרים וכן לצורכי הייצור החקלאי.
<דודו קוכמן: זה לא נאמר צורכי ייצור חקלאי אלא נאמר לצורכיהם האחרים.
<דודו קוכמן: זאת אומרת שמבינים שיש לחקלאים גם צרכים אחרים אבל הם מתעלמים מהעניין הזה.
<דודו קוכמן: החלטה מספר אחת שאומרת את זה.
<דודו קוכמן: לא צריך חוזה ולא צריך שום דבר.
<דודו קוכמן: החלטה שהיא החלטה עקרונית לגבי הכפר ולגבי העיר, היא ההחלטה אליה צריך להתייחס.
<דודו קוכמן: ממציאים כאן את הגלגל מחדש.
<דודו קוכמן: דבר שני שחשוב לומר לוועדה.
<דודו קוכמן: תמ"א 35, היה ניסיון לכלול בה פרק שלם שעסק בנושא החקלאות.
<דודו קוכמן: הפרק הזה הועלם לחלוטין מהסיבות היחידות והפרוזאיות.
<דודו קוכמן: שם נאמר שכדי לחזק את החקלאות, המדינה צריכה להכניס את היד לכיס, כמו שעושים במדינות נאורות, ולתחזק את החקלאות, לסייע לה בכל מיני דרכים.
<דודו קוכמן: אמרו שחקלאות זה חשוב, זה טוב, זה נהדר, טוב שיש חקלאים, אבל את הפרק הזה העלימו.
<דודו קוכמן: מצד אחד רוצים חקלאים, מצד שני לעודד אותם, אנחנו נמצאים ברף הכי נמוך במדינות העולם הנאור מבחינת עידוד החקלאות.
<דודו קוכמן: דבר שלישי.
<דודו קוכמן: חשוב להדגיש – אני לא יודע אם זה מוכר לגברתי – את המחקר של אוניברסיטת בר אילן – לא שלנו – בנושא התעסוקות שעוזרות לחקלאות.
<דודו קוכמן: התעסוקות הלא חקלאיות, בעיקר של נשים.
<דודו קוכמן: המחקר הזה מאוד מעניין שנעשה על ידי פרופסור מיכאל סופר ודוקטור אפלבאום ואם תרצי גברתי, אני אעביר לך אותו.
<דודו קוכמן: המחקר אפילו תומך בנושאים החקלאיים כי זה מחזק את העניין של אנשים שעובדים בחקלאות.
עדי קול: אני רק אומר לך שאם אתה רוצה תשובות, תקצר בדבריך.
<דודו קוכמן: יש לי עוד כמה דברים.
<דודו קוכמן: לגבי תשלומים.
<דודו קוכמן: כולם מתייחסים לבג"ץ הקרקעות אבל יש איזושהי טעות ואני הייתי מאוד שמח אם גברתי תיזום חוות דעת של היועץ המשפטי של הכנסת ולא חוות דעת של הפרקליטות לגבי העניין הזה כי עם כל הכבוד הבג"ץ לא אמר מה כן אלא הוא אמר מה לא.
<דודו קוכמן: הוא אמר לא סביר, אבל הוא לא אמר מה כן.
עדי קול: אתה יודע שהכנסת היא לא גוף משפטי?
עדי קול: הכנסת היא מחוקקת והיא מבקרת.
עדי קול: אלה התפקידים שלה.
עדי קול: היא לא גוף שיפוטי.
<דודו קוכמן: לפחות שתעמוד לנגד עינינו חוות הדעת.
עדי קול: יש כרגע חוות דעת משפטית שאתה נותן כעורך דין ושל אנשים שאתה מביא, ויש חוות דעת שלהם.
עדי קול: כדי שמישהו יכריע ביניהם, מן הסתם אתה יודע שזאת לא הכנסת אלא צריך בג"ץ.
עדי קול: אתה מוזמן לפנות לבג"ץ כדי שייתן פרשנות חדשה.
<דודו קוכמן: אני כבר מכיר החלטות של הכנסת עוקפות בג"ץ.
עדי קול: אני הערתי את ההערה הזאת ראשונה.
עדי קול: אלה לא אנשים שחושבים כמוני ולא כמו עמר.
<דודו קוכמן: בכל מקרה, בג"ץ אמר מה לא והוא לא אמר מה כן.
עדי קול: פרשנות של בג"ץ היא לאקדמיה.
<דודו קוכמן: חשוב לי להבהיר את זה.
עדי קול: להבהיר את עמדתך שהיא שונה מעמדת המינהל.
<דודו קוכמן: בהקשר למה שאמרת קודם לכן.
<דודו קוכמן: אין בשום מקום הוכחה ברורה שהחקלאים שילמו או לא שילמו.
<דודו קוכמן: ההפך.
עדי קול: שוב, בית משפט.
עדי קול: זה לא התפקיד שלי.
עדי קול: אתה לא טוען כאן בבית משפט אלא אתה מדבר עם הכנסת.
עדי קול: אני רוצה שתבין.
עדי קול: באת לכנסת.
עדי קול: התפקיד שלי בכנסת הוא להביא טענות ולתת תשובות.
עדי קול: הם השיבו.
עדי קול: לכנסת אין שום סמכות פרשנית.
<דודו קוכמן: אני בא אליך למה שאמרת קודם לכן ולא אליהם.
<דודו קוכמן: אני בא אליך.
<דודו קוכמן: אני רואה מה בכנסת נאמר.
<דודו קוכמן: אומר חבר כנסת שהקרקע היא לא שלכם, זאת אמירה מאוד קשה לי, במיוחד המעמד הבינוני שבוודאי היה מחויב לרכוש את הקרקעות לפחות מבחינת האפשרות שלו להיכנס וזה האיחוד החקלאי.
<דודו קוכמן: בואו לא נגיד את זה בצורה גורפת ושלפחות זה לא יהיה כתוב.
עדי קול: זה לא גורף.
עדי קול: אמרתי לא כולם אלא חלקם נרכשו.
<דודו קוכמן: אני מברך על פרסום ההחלטה.
<דודו קוכמן: אפילו שלטונות המס, לפני שהם עושים כל דבר שהוא, מפרסמים טיוטת הוראת ביצוע לכל האנשים שהם בעלי אינטרסים כדי לשמוע וללמוד מהם ולומדים מהם כל מיני רעיונות.
עדי קול: דודו, אתה רוצה שהוא ישיב לך?
<דודו קוכמן: כן.
עדי קול: משפט אחד וזהו.
עדי קול: אנחנו מכירים את הדיונים.
<דודו קוכמן: הדיונים לא מתקיימים בפועל כאשר מעבירים את המידע.
<דודו קוכמן: אמרתי לאסף שאנשים מבוגרים לא יכולים לשלם ל-49 שנים אלא הם רוצים לשלם לתקופה יותר קצרה ולהסדיר את הזכויות שלהם.
<דודו קוכמן: ביקשתי שתהיה החלטה שתאפשר הסדרה ל-15-20 שנים לאנשים מבוגרים.
עדי קול: אתה מדבר על 86 משהו.
<דודו קוכמן: אני מדבר על פל"ח.
<דודו קוכמן: הדבר האחרון לגבי האוצר.
<דודו קוכמן: זאת אגדה אורבנית.
<דודו קוכמן: חבל שהוא לא נמצא כאן.
<דודו קוכמן: זה צריך להיות אינטרס שלו.
עדי קול: אתה שוב אומר אמירות שהן ברמת ההצהרה ואנחנו ועדה שעושה תכלס.
עדי קול: תכלס אני לא יכולה לפתור את זה.
עדי קול: העובדה שהאוצר נותן תשובות שהן לא מספקות לכל אחת מהשאלות שלו אבל הבנתם שנתתי לו להבין את זה.
עדי קול: תגובתך, ואחר כך תגובתה של רותי.
<אסף רפלד: אנחנו מפרסמים את כל ההחלטות שלנו ופועלים על פי חוק, 14 ימי עבודה ומקפידים על זה מאוד.
<אסף רפלד: אמרתי את זה גם קודם.
<דודו קוכמן: טיוטות של החלטות מועצה.
<אסף רפלד: של מועצה.
<אסף רפלד: זה מנוגד לכל הגיון לפרסם טיוטה שלא קיבלה את ההכשר שלנו כי אחר כך זה יהפוך את כל הנושא הזה לפארסה גדולה.
<אסף רפלד: לכן ביום שזה מופץ לחברי המועצה, זה נפתח לכל הציבור.
<אסף רפלד: אמרתי את זה ואתה יודע את זה.
<אסף רפלד: במקרים שאנחנו רואים שהתגובות או הכמות שלהן או האיכות שלהן מחייבת אותנו לאיזה סוג של חשיבה מחדש, הדברים האלה באים לידי ביטוי.
<אסף רפלד: אני אומר גם יותר מזה.
<אסף רפלד: אני נכחתי לא אחת בישיבות שקיבלו במה ערב הישיבה, אני ישבתי על 823 ואתה השתתפת עם פאנל ההתיישבות המושבית, ניתנה לכם שם במה ערב הישיבה להשמיע את כל הטענות שלכם.
<דודו קוכמן: זה היה חריג.
<אסף רפלד: עובדה.
עדי קול: אתם לא יכולים להגיד בדברים שקורים שזה חריג.
עדי קול: הוא אומר לכם שתהיה לכם הזדמנות.
עדי קול: הוא אומר שהשבועיים האלה מיועדים לכם.
עדי קול: שמעתם עכשיו את ההחלטה, אני אומרת לכם לקחת שבוע, תשלחו אלי את התגובות שלכם להחלטה ואני אעביר אותן לשר ולראש המינהל.
עדי קול: אני אעביר את זה וזה יהיה לפני השבועיים.
עדי קול: תפסיקו להיות ביקורתיים, בואו נפעל תכלס.
<אסף רפלד: אני אומר שאנחנו נתמודד עם כל הערה לגופו של עניין וגם לגופו של אדם, של גילאים מסוימים, ונבצע חשיבה.
<אסף רפלד: אני אומר בצורה גורפת שאם קובעים כללים, אמר לי פעם יעקב חסדאי: קח מקל וככל שתקצץ אותו, תמיד יישארו בו שוליים.
<אסף רפלד: תמיד יהיו שוליים ותמיד בחלק מהמקומות נצטרך לתת טיפול פרטני לאותו אדם ספציפי.
<אסף רפלד: אני יכול להגיד, לפחות בזמן הקצר שאני נמצא, שלפעמים יש גם מענים ספציפיים לאנשים במקרים יוצאים מן הכלל.
<אסף רפלד: הכלל הטוב ביותר לא יכול להחליף את היוצא מן הכלל.
עדי קול: יש איזשהו דיון משפטי לבדוק האם יש מספר שהוא פחות מ-91 אחוזים ועדיין יהיה מידתי על פי ההגדרה של בג"ץ?
<אסף רפלד: אני אומר שוב, יש את הפרשנות של דודו.
עדי קול: בסדר, היא לא מקובלת.
עדי קול: אני מבינה את העמדה שלו.
עדי קול: בעיני גם 91 אחוזים זה מוגזם ולדעתי גם בג"ץ היה מקבל מספר נמוך מזה.
עדי קול: השאלה אם יש לכם נכונות להוריד מה-91 אחוזים.
<קריאה: גם על כל עסק קטן שאתם לוקחים.
<אסף רפלד: נבדוק.
<רותי פרום: ברמה הכללית.
<רותי פרום: שאלת קודם האם יש חוק או חקיקה או החלטות שמעודדות לפטור.
<רותי פרום: אני לא יכולה שלא לציין שבמקביל לעבודה שנעשית, זה היה אחד הקטליזטורים להכנת הצעת ההחלטה, אנחנו עוסקים בפרויקט שהוא פרויקט במימון האיחוד האירופי שמאפשר לנו ללמוד את הסוגיות שעל הפרק של המשק החקלאי הקיים היום בשיתוף המדיניות האירופאית.
<רותי פרום: אחד הדברים המעניינים שנולד לשם הוא חוק איטלקי במקרה זה, הם המאמצים שלנו, שממש קובע שהגדרת השימוש החקלאי מורחבת לכל המוצרים שנוצרים במשק חקלאי ובלבד ש-51 אחוזים מהפעילות הזאת ממשיכה להיות חקלאית.
<רותי פרום: זה חלק ממה שעומד ברקע לכל הפעילות הזאת.
<רותי פרום: אם כן, יש דברים כאלה ודודו, סליחה, בתמ"א 35, תיקון מספר 1, יש נספח שעוסק בתועלות הציבוריות של החקלאות בישראל.
<רותי פרום: יש לזה תמיכה ובואו לא נטאטא את זה.
<רותי פרום: זה קיים.
<רותי פרום: לגבי הנושא של דמי שימוש או בכלל למה לתת דמי שימוש נוספים.
<רותי פרום: אני מרגישה שזה נפל בין הכיסאות וזאת הזדמנות לציין את זה.
<רותי פרום: אנחנו מלכתחילה באנו לראש המינהל שקיים ישיבה אצלנו בהשתתפות נציגים של משרד הבריאות ומשרד הספורט שרצו מאוד לקיים את הנושא של הרכיבה הטיפולית וכל הנושאים האלה, ודרשנו שלא יהיה תשלום בכלל.
<רותי פרום: הבנו שבעצם על ידי ההחלטה הזאת החידוש שבה הוא פריצה מסוימת של הגדרת השימוש החקלאי או הגדרת השימוש המותר בנחלה.
<רותי פרום: על פריצה כזאת ראוי שנחשב את הערך המוסף כבסיס לדמי שימוש נוספים.
<רותי פרום: נראה לנו שזה היה עדיף בכל מקרה ללכת בדרך הזאת מאשר לבוא ולחשב את הסכום שהיה ראוי לשלם לנחלה שהיא כוללת את כל השימושים.
עדי קול: כדי שאני אבין.
עדי קול: מי שפותח עכשיו אורווה, אמרנו שגידול הסוס הוא חקלאי ולא צריך לשלם עליו, אבל על הרכיבה הטיפולית משלמים.
עדי קול: את משלמת 91 אחוזים, ממה?
<רותי פרום: הוא ישלם 91 אחוזים עם הנחות אזור רק על הערך המוסף.
עדי קול: רק על הצד העסקי.
<שלומית אבינוח: מי קובע את הערך המוסף?
עדי קול: מי מחליט מה?
<רותי פרום: שמאי.
<קריאה: שומה פרטנית.
<מיכה דרורי: אני מקווה שאת ההקלטה של הדיונים האלה לא תפיצו, לפחות לא לארצות זרות.
<מיכה דרורי: לא טוב להכפיש את המדינה.
<מיכה דרורי: זאת אומרת, יחשבו שהפרלמנט הישראלי דנים אם הסוס הוא כך וכך.
עדי קול: זאת אמירה לא ראויה ואם אתה רוצה לקבל כאן זכויות, בבקשה.
<מיכה דרורי: מתנצל.
עדי קול: דנים בוועדת הכספים החשובה דנים האם אמנון מטובל קפוא הוא אותו דבר כמו אמנון אחר.
עדי קול: זה מה שאנחנו עושים כאן.
עדי קול: זה חלק מקבלת ההחלטות וחלק מהחקיקה הישראלית.
עדי קול: גם אני ישבתי ואמרתי שאני לא מאמינה שאני מדברת על אמנון מטובל, אבל עדיין זה מה שאנחנו עושים כאן וזה בהחלט לא מבייש את הפרלמנט הישראלי וזאת אמירה לא ראויה.
<רותי פרום: משפט אחרון בעניין הזה.
<רותי פרום: ההבדל בינינו לבין האיטלקים הוא ששם הגדירו את הכול בחוק בצורה אפשרית, זאת הקרקע הפרטית.
<רותי פרום: שם הקרקע הפרטית, כאן הקרקע בחכירה וכל עוד נקבע תשלום של דמי חכירה לנחלה, שהוא הגדרה מסוימת ולא הרחיבו אותו, בחרנו במסלול הזה של דמי השימוש של השירותים הנוספים.
עדי קול: אני רוצה לסכם את הישיבה.
עדי קול: קודם כל, אני מאוד מודה גם לפונים, לצד הזועק, ולמשרדים.
עדי קול: מי שהיה כאן בדיון הקודם יודע שלא הזמנו את משרד החקלאות ומי שהגיע מהמינהל נתן לנו תשובות לא מספקות ואני לא הסכמתי לקבל את התשובות האלה.
עדי קול: אני מאוד מעריכה את זה שהגעתם.
עדי קול: אני יודעת שלא כל הבעיות נפתרו.
עדי קול: כשעשיתי את הדוקטורט שלי וכל הזמן קיטרתי אמרו לי שזה תהליך.
עדי קול: מתקדמים קדימה, מגדירים הגדרות רחבות יותר, יש סוגיות שעדיין לא נפתרו, סוגיית תשלום וסוגיית השכירות ועדיין יש שני צדדים שמעוניינים לדבר ומעוניינים לפתור את הבעיות.
עדי קול: אני אפנה לשני השרים הרלוונטיים ואבקש מהם להפיץ את הטיוטה בהקדם האפשרי.
עדי קול: אם אתם תעבירו אלי מסמכים נקודתיים שמגיבים על מה ששמעתם כאן, אני אעביר גם אותם.
עדי קול: אנחנו עדיין מחפשים את הפתרון המידתי שיעמוד בהגדרת בג"ץ ויאפשר לחקלאים לנהל פעילות לא חקלאית על פי החוק.
עדי קול: אני אשמח לקבל מכם – ואנחנו נפנה אליכם – האם אתם מוכנים לבחון מספר שהוא לא 91 אחוזים או לחילופין אפשרות השכרה אפילו אם היא מוגבלת לבני משפחה קרובים כך שיעמדו בהחלטת הבג"ץ ועדיין יאפשרו את הפעילות כי אתם שומעים את החקלאים שאומרים פעם אחר פעם שהם לא יעמדו בזה ולא יעמדו במחיר.
עדי קול: החקלאות מן הסתם לא הייתה רווחית בשנים האחרונות, לא לכולם, ולכן את הכסף לשלם את ה-91 אחוזים לא לכולם יש ואם הם לא יכולים לא להשכיר ולא לחכור, הם לא יכולים לעמוד בזה.
עדי קול: מבחינתם זאת קבוצה ריקה, הקבוצה הזאת שתוכל לעמוד בזה.
עדי קול: כמובן תהיה פנייה שלנו לאוצר שתבקש להתייחס לצרכים של מינהל מקרקעי ישראל כדי שהם יוכלו לעמוד בדבר הזה.
עדי קול: אין לכם הערכת זמנים אבל אנחנו נקבע דיון נוסף לתחילת המושב הבא כדי לראות שההחלטה הזאת אכן עברה, שאתם כולכם הבעתם את דעתכם ואולי יש תשובות נוספות לגבי המחירים.
עדי קול: אני פותחת את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.
עדי קול: על סדר-היום: הפערים במחירי הנסיעות בין "קווי מהדרין" לקווי תחבורה רגילים.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור היא לא ועדה מוכרת מספיק בעיניי.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור היא ועדה שיש לה את כל הזכויות של ועדה רגילה בכנסת.
עדי קול: גפני, פה אתה לא עושה בלגאן.
משה גפני: למה כל הזמן את עושה ישיבות?
משה גפני: פעם תעשי ישיבה בעד החרדים.
עדי קול: לא, היום זה בעד החרדים.
עדי קול: היום, לפנים משורת הדין.
משה גפני: במיוחד אחרי שדיברת ברדיו.
עדי קול: יש לי מעריץ צמוד שמקשיב לי ברדיו ואני מאוד מעריכה את זה.
עדי קול: אם היית רואה את הפייסבוק שלי, כתבתי דווקא משהו לטובתך.
<קריאה: האם זה נורא למנוע התאבדות של חוזרים בשאלה?
משה גפני: מה לגבי החוזרים בשאלה?
<קריאה: למנוע התאבדות זה דבר ממש מעורר חלחלה.
משה גפני: חרדים צריכים לשלם עכשיו כסף?
משה גפני: מה את רוצה שיהיה בסוף?
עדי קול: אני מבקשת שתיתנו לי לפתוח ואני אסביר לכם את הכללים של הוועדה הזאת.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור יש לה את כל הסמכויות שיש לוועדות בכנסת, היא רק מתכנסת מפנייה של הציבור.
עדי קול: זאת אומרת, מי שיוזם את הרעיון זה פנייה מאזרח, ארגון או גוף שמלין על מצוקה אישית או על מצוקה שהיא רלוונטית לציבור.
עדי קול: לכן הדיונים בוועדה הזאת מתחילים בפנייה של אזרח או מגוף פונה וכך אנחנו מתקדמים.
עדי קול: אני מאוד אוהבת שוק, רק לא כאן.
עדי קול: אני יודעת שיש הרבה רגשות והרבה מטען בנושא הזה.
עדי קול: אני מבקשת לדבר רק עם זכות דיבור.
עדי קול: אני אנסה להקפיד את זה.
עדי קול: אני להודות למנכ"ל משרד התחבורה שמגיע באופן רציף לוועדה.