GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: זה לא יהיה פתוח לציבור, זה יהיה פתוח לקציני בטיחות שיוכלו ללכת ולקבל את הטופס הזה.
<קריאה: לא, האדם עצמו יכול לקבל וקציני הביטחון.
עדי קול: האדם עצמו תמיד יכול לקבל, אנחנו רוצים לעשות שינוי חקיקה, שהוא יוכל לדרוש מאדם - - -
בועז טופורובסקי: מה החוק המקורי אומר?
עדי קול: החוק אומר מאגר פסולים, אל תתחיל את הדיון הזה.
<יואל הדר: החוק הוא פחות מוסר מידע מאשר הנייר הזה.
<יואל הדר: פחות מידע רלוונטי, כי הוא רק לגבי נהגים ש - - -
עדי קול: כאן אתה רואה אם זה נהג בעייתי, וזה אומר רק מי שפסל 60 יום וגם זה בעיה.
בועז טופורובסקי: אני בעד לקיים את החוק כמו שרשום, אבל אני לא הייתי בדיון הקודם ואז אני - - -
עדי קול: גם אני בעד החוק, אבל משרדי הממשלה מתעקשים שהם ינסו למצוא לזה פתרון.
בועז טופורובסקי: מה זה מתעקשים?
בועז טופורובסקי: זה לא בעיה שלהם, כשיש מחוקק, התפקיד של משרדי הממשלה זה לעשות את זה, זה לא לבוא ולהגיד לנו 'אי אפשר'.
עדי קול: בואו נעבור הלאה.
עדי קול: אנחנו בדקנו את הבעיה הטכנית, עשינו על זה דיון שעתיים.
בועז טופורובסקי: אני יודע, שאלת אותי.
עדי קול: בגלל זה אני אומרת אני מסכימה שאתם כולכם בעבירה על החוק והם כולם יודעים את זה.
עדי קול: הם מקיימים דיונים ואני לא מסכימה שאי אפשר לפתור את הבעיה הזאת, כיוון שהיא לא נפתרה אנחנו מנסים למצוא פתרון ביניים.
עדי קול: השאלה, אם בעיניך הוא פתרון - - -
<יפעת רווה: לא, השאלה גם מה יותר ימנע תאונות דרכים.
<יפעת רווה: להבנתי לפחות, הדבר הזה שהוא ייתן מידע לא רק אם האדם פסול או לא, יכול למנוע הרבה יותר נהגים מסוכנים על הכביש ברכבים מסוכנים, מאשר אם יש לך שלילה או לא.
<יפעת רווה: יכול להיות שאתה נורא נורא מסוכן אבל כרגע אין לך שלילה.
בועז טופורובסקי: אז מי יהיה פתוח לזה?
בועז טופורובסקי: מי יוכל לראות את זה, רק קציני בטיחות?
<יפעת רווה: האדם יוכל לקבל את זה ואנחנו ניתן בהסמכה בחוק שהוא ימסור את זה לקצין הבטיחות.
<יואל הדר: אבל למה זה צריך לפטור מקיום כל החוק?
<יואל הדר: זה יכול להיות שלב ראשוני, אין בעיה, אבל למה - - -
<יפעת רווה: כי אנחנו כבר שמונה שנים בהפרת חוק ואנחנו יכולים להמשיך לצעוק 'תקיימו את החוק הזה', העובדה היא שכבר שמונה שנים אנחנו בהפרת חוק וזה לא מתקבל על הדעת, וגם השאלה באמת כמה משאבים צריך להקדיש בשביל משהו שלא בטוח שהוא מונע תאונת דרכים אחת, ובאותם משאבים אפשר להילחם בתאונות הדרכים, לעומת דבר שלא דורש הרבה משאבים ולעומת זאת יכול לתת פתרון הרבה יותר טוב.
<יואל הדר: אין ויכוח שזה טוב, ההצעה הזאת.
<יואל הדר: אבל למה אנחנו אומרים נעשה את זה ונעזוב את החוק?
<יואל הדר: נקיים את החוק.
<יפעת רווה: אנחנו כבר שמונה שנים בדיונים האלה, קיימנו על זה אין ספור דיונים ועובדה שאף אחד מסביב לשולחן הזה לא הצליח להביא לזה שהחוק יקוים.
<יפעת רווה: אז צריך למצוא פתרון אחר.
<יהודה בן-ארי: אני למעשה עומד מאחורי המאגר הזה, שחוקק באמצעות גלעד ארדן, חבר כנסת, כתוארו דאז.
<יהודה בן-ארי: את דיברת בדיון הקודם עם ד"ר רקפת בכרך, דניאל ז"ל הייתה חברה שלי, אני מלווה את הדבר הזה מהיום הראשון, אני שומע את החוק הזה, הוא הגיע בחטא מהיום הראשון, אני מכיר את כל האינסייד אאוט, את כל שמונה השנים, את הכול, יש פה רק בעיה אחת שאנחנו מפספסים.
<יהודה בן-ארי: המאגר הזה, הנחת המוצא בחקיקה שהייתה היא שלמעשה הכול קיים בפנים ורק להציף אותו החוצה.
<יהודה בן-ארי: עכשיו מה הסתבר?
<יהודה בן-ארי: שזה רחוק מזה.
<יהודה בן-ארי: עכשיו, עולות פה שלוש בעיות, תחת ההנמקה של המסמכים השונים של משרד התחבורה וביטחון פנים, לא משנה, כרגע אני לא נכנס לניואנסים של מי עומד מאחורי מה, למה לבטל?
<יהודה בן-ארי: הם ציינו סיבה טכנית וסיבה מהותית.
<יהודה בן-ארי: אני אמנע מהסיבה הטכנית, אפשר לדבר עליה, אני לא מקבל את הטיעון שלהם.
<יהודה בן-ארי: בואו נדבר על המהותי, במהותי זה נורא פשוט, המאגר הזה היה יכול לעלות תוך חמש דקות אם הוא היה בכל רגע נתון חד ערכי לגבי כל נהג.
<יהודה בן-ארי: זאת הבעיה.
עדי קול: נכון, זאת הבעיה.
<יהודה בן-ארי: עכשיו בוא נבין בשלושה משפטים למה הוא לא כזה.
<יהודה בן-ארי: יש לנו את נושא ההמצאה של הפסילה, יש לנו את נושא ההפקדה ויש לנו את הנושא של ההליכים המשפטיים.
<יהודה בן-ארי: לגבי נושא ההמצאה, למעשה ברוח הדיון שהייתה פה עד עכשיו וקראתי את הפרוטוקול של הדיון הקודם - - -
עדי קול: אני רק רוצה להגיד לך, לא היית בדיון הקודם.
<יהודה בן-ארי: קראתי את הפרוטוקול.
עדי קול: את כל האפשרויות של לעשות טבלת אקסל, התהליכים, אני כבר ראיתי כל מיני רעיונות.
<יהודה בן-ארי: שנייה, עזבי, זה לא רלוונטי בכלל.
<יהודה בן-ארי: אני מצטער להגיד את זה בצורה קטגורית.
<יהודה בן-ארי: נושא ההמצאה זה בעיית מדינה והיא דורשת פתרון מערכתי של הממשלה.
<יהודה בן-ארי: נעשתה על זה עבודה לפני כמה שנים במשרד המשפטים, אפרופו כל ההיבט של הוצאה לפועל.
<יהודה בן-ארי: נושא ההמצאה, שכשמדינת ישראל רוצה להודיע משהו לאזרח זה הופך להיות חוכא ואטלולא, זה דבר שחייב להיפסק.
<יהודה בן-ארי: בהקשר הזה זה חייב אדם אחת ההצעות שעלתה, וזה לא משנה שזה לא קשור ישירות לחוק, אבל זה סייד אפקט שחייב להיפתר אחת ולתמיד, וזה לדוגמה שלכל אדם תהיה חובה לקבלת ציון כתובת רשמית פורמלית שתשמש למתן הודעות.
<יהודה בן-ארי: לדוגמה כל ההודעות החיוביות של החזרי מס, בנקים, ביטוח לאומי, כולם מוצאים את הדרך לקבל את הכול, אבל כשצריך לעשות את זה הפוך, אז כמובן שזה לא קיים.
<יהודה בן-ארי: זה לגבי נושא ההמצאה.
<יהודה בן-ארי: צריך לטפל בזה, אי אפשר להתחמק על ידי שימוש בכל מיני ממשקים.
<יהודה בן-ארי: זו בעיה וצריך לטפל בה.
<יהודה בן-ארי: אמר בית המשפט העליון, מפי השופט חנן מלצר, בשנה שעברה, במספר פסקי דין, שהעברתי אותם לכל הנוכחים, שמשרד התחבורה לא יכול פשוט לשלוח הודעות על פסילה, אני משתמש בביטוי 'שלח לחמך', בלי לוודא עד הסוף מה קורה עם הדבר הזה.
<יהודה בן-ארי: מדובר פה על חיי אדם, זה קצת אבסטרקטי לחלקנו, מדובר פה לא רק על פסילות רישיון של תעבורה, דרך אגב, מדובר גם על עשרות אנשים שמסיבות רפואיות נפסל רישיונם, עיוורים עם תעודת עיוור שנפסל רישיונם והם ממשיכים לנהוג.
<יהודה בן-ארי: אין לאף אחד מסביבתם דרך לדעת שהם ממשיכים לנהוג.
<יהודה בן-ארי: הדבר השני זה הנושא של ההפקדה, הפקדת הרישיון.
<יהודה בן-ארי: הנושא של הפקדת הרישיון מכניס את המערכת למערבולת מטורפת שהגיע הזמן לחשוב עליה עוד פעם.
<יהודה בן-ארי: רוצים לאסוף את רישיונות הפלסטיק שהחוק נחקק בהתחלת שנות ה-80 כשלא היו מחשבים וכן הלאה?
<יהודה בן-ארי: תמשיכו לאסוף אותם, תנתקו את התחלת הפסיקה, את ההפקדה, את התצהיר, את פסילה על פסילה, רק תספרו את ההליכים המשפטיים סביב 'הפקיד/לא הפקיד, מתי התחיל, מתי זה', חסכתם פה את כל התקציב של הדבר הזה.
<יהודה בן-ארי: הנושא האחרון זה ההליכים המשפטיים.
<יהודה בן-ארי: בזמן אמת חד ערכי.
<יהודה בן-ארי: חייב לבוא לידי ביטוי שינוי שהשופט בבית המשפט לתעבורה, בנוסף לכל המלל שהוא כותב, יהיה לו מסך, ובנוסף למה שהוא כותב בכל המלל שלו הוא יכניס 1, 2, 3, 4 לפי איקס שדות והדבר הזה בשנייה עולה למערכת.
<יהודה בן-ארי: אני רוצה להסביר, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - - -
עדי קול: את נציגת בתי המשפט?
עדי קול: אל תדאגי, הוא מדבר פה על אוטופיה, ואנחנו היינו שמחים שהשופטים היו עושים את זה, אבל זה לא יקרה.
<יהודה בן-ארי: אם יכינו להם את הממשק הם יעשו מצוין.
<יהודה בן-ארי: אני רוצה להביא דוגמה, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אני בטוח שכולם פה בחדר הזה מכירים את הניתוחים שלהם, יש להם לוח שמנתח את השיוך בין התאונות לבין פרק הזמן שבו אדם יש לו רישיון, בכללי ולפי עבירות ולפי תוצאות חמורות של הזה.
<יהודה בן-ארי: יש שם קטגוריה, שאני בטוח שכולם מכירים אותה, ללא רישיון, יש שם מספרים משתנים משנה לשנה בעשרות עד מאות.
<יהודה בן-ארי: אני שואל שאלה כזאת, אם אנחנו רוצים להיות יצירתיים ואנחנו חייבים להתייחס כמדינה לשלושת הדברים האלה, לבעיית ההמצאה, ההפקדה וההליכים, למה לא לעשות את הדבר הבא?
<יהודה בן-ארי: קודם כל לפתוח את מה שנקרא הפוזיטיב, המאגר של בעלי הרישיון.
<יהודה בן-ארי: לא פסולי הרישיון.
<יהודה בן-ארי: למה אני אומר את זה?
עדי קול: אני חושבת שזה מטעה.
<יהודה בן-ארי: את יכולה לשאול.
<יהודה בן-ארי: אור וירוק ועוד כל מיני גופים עשו מחקרים ויש סטטיסטיקות, יש איקס אחוז של אנשים שנוהגים, נתחיל מזה, בלי רישיון בכלל.
<יהודה בן-ארי: לא שנפסל רישיונם, זה דבר ראשון, קודם כל נבדוק שיש לבן אדם רישיון.
<יהודה בן-ארי: דבר שני, שאפשר לעשות, זה אם נבוא ונגיד בחלק מהעבירות שנקטלג אותן, במקום לפסול את הרישיון, בוא נבטל את הרישיון, זאת אומרת שבן אדם - - -
עדי קול: אני חייבת לעצור אותך.
עדי קול: הדיון הזה, אני מסכימה איתו, אנחנו דיברנו על בעיית התהליך בדיון הקודם, אבל אנחנו לא נפתור אותו כאן ואני רוצה להתמקד בנושא המאגר.
עדי קול: עמדתך לגבי - - -
<יהודה בן-ארי: אני מדבר על המאגר.
עדי קול: לא, אתה מנסה לפתור את כל התהליך הזה, כרגע לא נתקן אותו.
עדי קול: מה דעתך, שוב, אני לא מדברת על זה כחלופה, לגבי הפתרון, פתרון הביניים הזה שהוצע?
<יהודה בן-ארי: אני חושב שפתרון הביניים, שעדיין הוא לא נהיר לי, כשהוא מופנה לאוכלוסייה מסוימת, אני חושב שהוא יותר טוב מכלום, אבל הוא לא המטרה.
<יהודה בן-ארי: המטרה היא לעצור את נהיגת פסולי הרישיון.
עדי קול: ואתה חושב שמאגר שכתוב בחוק היה פותר את זה?
<יהודה בן-ארי: בוודאי.
<יהודה בן-ארי: אני אסביר איך.
עדי קול: לא, אני באמת רוצה לדעת.
<יהודה בן-ארי: כן, כן, חד משמעית.
עדי קול: אבל בואו לא נהיה נאיביים ונחשוב שאותה בחורה מדהימה שדיברתי איתה הייתה בודקת את רישיונו של הבחור שיוצא עם הבת שלה.
<יהודה בן-ארי: אני אסביר, היום יותר מאשר כשהחוק חוקק.
<יהודה בן-ארי: היום כל אחד עם הסמרטפון היה יכול לגשת לדבר הזה.
עדי קול: אבל הוא לא היה עושה את זה.
<יהודה בן-ארי: הוא היה עושה את זה, כי זה היה מלווה בבאז תקשורתי, כמו חגורות הבטיחות, הוא היה עושה את זה.
<יהודה בן-ארי: כשאנשים יבינו שזה חיי אדם הם יעשו את זה, עם מי נוסעים הילדים שלך, מי נוהג בשכונה שלך, הוא היה עושה את זה.
עדי קול: כאן אני לא מסכימה איתך.
עדי קול: יפעת, בבקשה.
<יפעת רווה: אני חושבת שזה צריך לעבור טיפול ביחד.
<יפעת רווה: הנושא של פסילה, יש הרבה דרכים.
<יפעת רווה: יש לנו הצעה שבעזרת ה' עומדת להתפרסם בכחול, שחלק ממנה זה הנושא של החמרת ענישה על מי שנוהג בפסילה.
<יפעת רווה: זה לא פותר את עניין ה - - - אבל זה קובע מאסר חובה לפסילה.
<יפעת רווה: היום אנשים נוהגים בפסילה, אי אפשר לדעת מה היה אילו, זאת אומרת האם אנשים באמת היו בודקים את המאגר או לא, אבל לפחות לדעת שמי שנוהג בפסילה, הענישה תהיה כמו שצריך.
<קריאה: אני חושב שגם אין ביטוח כשיש פסילה.
<יהודה בן-ארי: צריך להסתכל על זה בצורה אחרת.
<יהודה בן-ארי: לא אם מישהו היה בודק או לא בודק.
<יהודה בן-ארי: היום יש במדינת ישראל לפי דוח מבקר המדינה, מספר עצום, שאף אחד לא יודע בדיוק לאמוד אותו, הוא ציין שם 180,000 פסולי רישיון שממשיכים לנהוג, לפי מה שהוא עשה.
<יהודה בן-ארי: בקיצור, היום מדינת ישראל, בוא נכיר בעובדה, אין לה דרך להגן עלינו האזרחים בפני הדבר הזה.
<יהודה בן-ארי: יש שניים ורבע שוטרים שעושים משמרות יום ולילה, אין להם דרך לעצור את זה.
<יהודה בן-ארי: בואו נשים את העובדות על השולחן.
<יהודה בן-ארי: עכשיו השאלה היא, האם לאזרחי מדינת ישראל יש זכות חוקתית להגנה עצמית?
<יהודה בן-ארי: ככה אני קורא לזה.
<יהודה בן-ארי: זה הכול, זה נורא פשוט.
עדי קול: שוב, אנחנו איתך, גם בדברים, אני פשוט אומרת שאנחנו כרגע בשלב יותר מתקדם.
<חוה ראובני: רק משפט אחד.
<חוה ראובני: אני אישית, דעתי, אני תומכת בזה, בפומביות של מאגר הנהגים בעלי רישיון הנהיגה, בתנאי שאפשר לשים מידע אמין.
<חוה ראובני: בסופו של דבר זה שחור או לבן.
<חוה ראובני: אותה בעיה של להגדיר את הפסולים הופכת לבעיה להגדיר את המותרים לנהוג.
<חוה ראובני: כי אם מישהו בפסילה ויש לי בעיה עם רשימת הבעיות שמנית, שבעיניי הן יותר הבעיות הטכניות, פחות המהותיות, לי יש בעיות מהותיות אחרות עם מאגר הפסולים, אבל כיוון שאנחנו לא בדיון הזה אז אין צורך להיכנס אליהן, אם הייתי יודעת מי פסול, אני יכולה לשים את הצד השחור ואני יכולה לשים את הצד הלבן, אבל צריך לדעת מי נמצא באיזה צד.
<חוה ראובני: אם אני לא יודעת מי בשחור ממילא אני לא יודעת מי בלבן.
<חוה ראובני: הרעיון כשלעצמו, של פומביות של מאגר נהגים, חייב להגיע למצב שהוא יכול לדעת בוודאות מי פה ומי שם, אני הייתי תומכת בו.
<חוה ראובני: אבל זה כמובן לא בידיי, זה רפרנט פרטיות, הוא לא נמצא פה, במשרד המשפטים.
עדי קול: הם ייצגו אותו כראוי.
עדי קול: שוב, אני חייבת להגיד לכם.
עדי קול: בדרך כלל אין לי הפסקות דיבור, אני פשוט תוהה איך להתמודד עם הסוגיה הזאת.
עדי קול: החוק צריך להיות מקוים, זה דבר ראשון שאמרתי לכם, דיברתי על זה לאורך כל הדיון הקודם.
עדי קול: אני חושבת שהעובדה שמדינת ישראל העבירה חוק שכל המשרדים שלה חושבים שהוא לא משהו שאפשר ליישם אותו, גם אם היה איזה שהוא טריק אופוזיציה-קואליציה כזה או אחר, לא מעניין, בסופו של דבר, לא את המחוקק הנוכחי, לא את המחוקק הקודם ובטח שלא את המחוקק הבא, ובטח שלא את הציבור, ועדיין אני רוצה למצוא דרך להתמודד עם הבעיה.
עדי קול: אני חוזרת רגע, לפני שאני עוברת הלאה למסקנות, אם אפשר להגיש מסקנות כאלה, כי אני גם לא מקבלת את התשובה - - - אני יודעת שזה לא באחריותכם, ועדיין התשובה של הממשק זו תשובה שאני לא מקבלת.
עדי קול: אני חוזרת אליכם, האחראים על פי החוק למאגר כזה, אתם לא מצאתם פתרון, אתם על פי החוק מחויבים ליצור את המאגר הזה והשאלה איזה דיאלוג נעשה ביניכם , בין משרד התחבורה למשרד לביטחון פנים, כדי לראות איך מייצרים משהו יותר נכון מהטפסים שבעיניי, שוב, יש גם משמעות לאיך טופס נראה וכמה הוא נגיש מבחינת קריאה שלו וכמה זמן לוקח למצוא את שיטת הניקוד בסוף התדפיס.
עדי קול: מה עמדתך כרגע?
<יואל הדר: דבר ראשון, להפיק לקחים זה לא רק המדינה, גם המחוקק יכול להפיק לקחים אם יש בעיה בחוק שנוצר, כפי שאני אמרתי בחטא , לא רצית לצטט אותי בנושא.
עדי קול: אני מסכימה, אתה צודק.
<יואל הדר: אני חושב שפה הייתה בעיה ואנחנו צריכים למצוא פתרון.
<יואל הדר: עובדה שזה לא ירד מהשולחן, אלא זה עדיין נמצא על השולחן.
<יואל הדר: הבעיה נשארה ולכן צריך למצוא את הפתרון היותר נכון.
<יואל הדר: לא אמרתי פתרון נכון, אלא היותר נכון.
<יואל הדר: להבדיל, מה שגברתי אומרת פה, אם יש איזה שהוא טופס של משרד התחבורה שהפקידה של משרד התחבורה מסוגלת לקרוא את הטופס הזה, אני לא רואה כל מניעה שקב"ט של איזה שהוא גוף גם יוכל - - - אפשר ללמד אותו לקרוא את הטופס הזה.
<יואל הדר: הרי המטרה היא שהוא יוכל להיזהר, ייזהר הקב"ט כשהוא מעסיק מישהו ואם הוא העסיק מישהו למרות מה שנאמר בטופס, אז אחרי זה יכולים לבוא אליו בטענות ולהגיד 'איך העסקת אותו?
<יואל הדר: ראית שיש לך את הרשימה הזאת'
עדי קול: כן, אבל המאגר פה מדבר על משהו שיהיה פתוח לציבור.
עדי קול: האם אתם רוצים שאנחנו נשנה את החוק ונאפשר לכל בן אדם לבקש תדפיס כזה על כל בן אדם אחר?
<יואל הדר: לא, אני מסביר שלא.
עדי קול: רציתי שתשמעי.
עדי קול: זו הייתה פרובוקציה, שתשתתפי, כי המאגר דיבר על חשוף לציבור ואם חשוף לציבור זה אומר שאני יכולה גם לבקש על כל אחד - - -
<יואל הדר: הכיוון בא, זה לא שאני חושב שהשכן שלי הוא נהג מסוכן, אלא אני חושש מנהגים מקצועיים שהם מסוכנים.
<יואל הדר: זאת הייתה לפחות העילה לחוק הזה.
עדי קול: לא, אומרים לך שגם את החוק - - -
<יהודה בן-ארי: לא, זו לא הייתה העילה, זה לא יעזור, הוא לא בא בחטא וזה חוק של האופוזיציה וזה מפריע לעורך דין הדר מהתחלה.
עדי קול: חוק של האופוזיציה אומר שזה בניגוד לעמדת הממשלה - - -
<יהודה בן-ארי: כן, חוק של האופוזיציה שבא בחטא.
<יהודה בן-ארי: זהו.
<יואל הדר: אני לא יודע מה זה חוק של האופוזיציה, אני יודע שזה חוק של הכנסת.
<יואל הדר: חוק של האופוזיציה, זה היוזמה, זה חוק של הכנסת.
<יואל הדר: אני עדיין אומר שזה חוק של הכנסת.
<יואל הדר: היינו אמורים לכבד אותה, בהחלט המטרה שלנו, בוודאי של המשרד לביטחון פנים, ודאי של משטרת ישראל, לכבד חוקים.
עדי קול: יש לך דרך אחרת לפתור את בעיית הנהיגה של נהגים פסולי רישיון?
<יואל הדר: אין לי דרך אחת.
עדי קול: השאלה היא, יש קודם כל החמרה - - -
<יואל הדר: אם את שואלת באופן כללי, אם היו מקצים עוד 1,000 שוטרים למלחמה בתאונות דרכים והיו עומדים ועוצרים כל נהג שני, אז יכול להיות שזה היה פותר את הבעיה של פסולי רישיון.
<יואל הדר: זה באמת היה פתרון, אבל לא פתרון חוקתי אלא פתרון תקציבי, היו מגבירים את האכיפה בכבישים.
<יואל הדר: דרך אגב, אני מקווה שאולי עם א-3, עם המצלמות, אולי זה גם יסייע למנוע - - -
עדי קול: אפשר מעצרים מנהליים לכל אחד מה...
<יואל הדר: לכל רכב, את אומרת.
<יואל הדר: דרך אגב, יש מעצרים מעין מנהליים, יש דבר כזה, על נושא של שכרות, מחרימים את הרכב.
<יואל הדר: יש מעצר מנהלי, אז דווקא הרעיון הזה - - -
עדי קול: לא השתמשתם בו.
<יואל הדר: לא, מאמצים אותו.
<יואל הדר: זה לא מזמן.
<יואל הדר: זה מעצר מנהלי של הרכב.
עדי קול: אני צחקתי בעניין המעצרים המנהליים.
עדי קול: אני רוצה לציין לפרוטוקול שצחקתי לעניין המעצרים המנהליים, זו בדיחה לגבי מעצרים מנהליים נוספים שיואל הדר עושה.
<יואל הדר: אבל עובדה שהמעצר המנהלי הזה, אנחנו בהחלט עושים.
<יואל הדר: דווקא אימצנו אותו לגבי שכרות, לגבי חציה של קו, בהרבה מאוד דברים.
<יואל הדר: דווקא אימצנו את המעצר המנהלי לגבי רכב, אני חושב שזה בהחלט יסייע למלחמה בתאונות הדרכים.
<יואל הדר: לגבי הפתרון שמוצע פה, אני חושב שבהחלט הטופס הזה של משרד התחבורה יכול להיות מענה לקב"טים, יכול להיות בשלב הראשון לפחות לקב"טים, נראה איך זה עובד, נתחיל בדבר הזה, יכול להיות שבשלב הבא אפשר לפתח את העניין הזה.
<יואל הדר: אני חושב שכן כדאי לאמץ את זה.
<יואל הדר: עד היום לא קורה כלום, זה דרך שבהשראת הוועדה הזאת כן קידמנו, אז אני חושב שכדאי לרוץ הלאה ולא לעצור את המצב עד עכשיו.
<יואל הדר: כי אנחנו אומרים שש שנים לא עושים שום דבר, כולנו מסבירים למה אי אפשר לקיים את זה, אז בואו נרוץ על משהו שאני חושב שביחד כן נוכל לקדם את זה ולא נהיה מפרי חוק ונבטל משהו שאי אפשר כנראה לדעתנו לקיים, ניסינו, ונקיים משהו שכן אפשר יהיה לקיים אותו.
<יואל הדר: אני חושב שזה בהחלט יהיה הישג של הוועדה הזו.
עדי קול: אני רק חייבת להגיד שוב לפרוטוקול, הוועדה הזאת לא מחפשת הישגים, היא מחפשת תוצאות.
<יואל הדר: אני מדבר על תוצאות ולא הישגים.
<יניב יעקב: אני מאור ירוק.
<יניב יעקב: ככה, דבר ראשון אני חושב שההצעה שעלתה היא הצעה טובה, אבל לקרוא לה פתרון זה טעות.
<יניב יעקב: זה לא צריך להיות פתרון, זה לא צריך להיות חלופה, זה משהו נוסף שצריך לעשות אותו, צריך לדאוג שהמידע הזה יהיה זמין לקציני הבטיחות, בלי קשר לקיום החוק, כי את החוק צריך לקיים.
<יניב יעקב: אם יש בעיה עם החוק אז יש שתי אופציות.
<יניב יעקב: ירצו, יבטלו אותו.
<יניב יעקב: אני יכול להגיד שאנחנו נתנגד לזה ונעשה מה שאפשר, אבל שש שנים אומרים שיש בעיה, שיבואו ויבטלו.
<יניב יעקב: כנראה שלא הצליחו עד עכשיו מסיבות מסוימות, כי ניסו, היו תזכירים.
<יפעת רווה: לא, אנחנו עצרנו את זה.
<יפעת רווה: אנחנו לא הסכמנו.
<יפעת רווה: הוא יבוטל רק עם תחליף.
<יואל הדר: נכון מאוד.
<יואל הדר: מי שעצר את הביטול את החוק עד היום, ברגע שהיה תזכיר של משרד התחבורה לביטול זה משרד המשפטים.
<יניב יעקב: בסדר גמור, אני אומר את זה לחיוב.
<יפעת רווה: לא בגלל שרצינו לשמר אותו שנים, אלא בגלל שרצו ללוות את הביטול בתחליף.
<קריאה: וזה לא משרד התחבורה - - -
<יניב יעקב: לא משנה, ממשלת ישראל.
<קריאה: גם לא משרד המשפטים.
<קריאה: הרצון היה שמשרד התחבורה, זה לא אחריות שלו, זו אחריות שלנו, אנחנו רצינו לבטל כי לא הצלחנו לקיים.
<קריאה: משרד התחבורה, בגלל שזה החוק שלו, הוא סייע לנו בנושא הזה ולא צריך להטיל עליהם את - - -
<יניב יעקב: מעבר לזה, לעניין הביטול.
<יניב יעקב: אנחנו יודעים שאת החוק צריך לקיים.
<יניב יעקב: אם אומרים שיש בעיות שלא הצליחו לפתור, הוועדה, כמו שהיא קבעה לו"ז של חודש לפגישה הנוספת ולמעקב, שיבואו הגופים הרלוונטיים, יגידו 'אנחנו צריכים כרגע חצי שנה', אנחנו צריכים תקציב איקס, ולצורך העניין לשלב את זה במערכת של הכספומטים, הרישיומטים שעושים עכשיו, או למצוא תהליך אחר, ושיגדירו מה התקציב ומה הזמן שצריך, כדי שכן יוכלו לעמוד בזה.
<יניב יעקב: כי לא אפשרי, לרוב זה עניין של זמן וכסף.
<יואל הדר: לעמוד במה?
<יניב יעקב: בלייצר את המאגר.
עדי קול: את המאגר של החוק?
עדי קול: אז כרגע, תן ליפעת לענות, זה לא עניין של זמן וכסף, אחרת כבר זה היה נעשה.
<יניב יעקב: אומרים שכן.
<חוה ראובני: עורך דין בן ארי מנה יפה מאוד את הקשיים, שהם קשיים מהותיים, אבל אי אפשר לשכוח את הכסף.
עדי קול: בבקשה, חוה.
עדי קול: כולנו היינו בדיון הקודם וכמו שיעידו עורכי הדין הרלוונטיים, לא הפסקתי להטריד אותם במהלך החודש הזה ואני חושבת שאני יכולה להגיד היום שזה לא עניין של זמן כסף, יש פה בעיה מהותית שלא הצליחו לפתור.
עדי קול: נכון שגם לא רצו, אני חייבת להגיד, בשלבים מסוימים.
עדי קול: היום יש רצון מאוד גדול לקיים את החוק ולא מצליחים למצוא את הפתרון ואני מסכימה איתך שהפתרון הוא או באמת לבטל את החוק או להגיד 'עכשיו אנחנו עושים את זה'.
עדי קול: משרד המשפטים, אנחנו מנסים ליצור, שוב, לא פתרון, אני מסכימה, איזה שהיא הצעה שתיתן מענה חלקי לחלק מהבעיות.
עדי קול: את הבעיות שמנינו, בעיות התהליך הן רבות, בעיית האכיפה גדולה פי כמה, אנחנו מנסים למצוא איזה שהם פתרונות זמניים שיוכלו לתת מענה חלקי לפחות לקציני הבטיחות.
עדי קול: אני פשוט לא מסכימה, למרות שבאמת הייתי רוצה, לקפוץ ולהאשים פה את המשרדים בחוסר רצון לקיים.
עדי קול: אני חושבת שיש פה בעיה מהותית שאין לה כרגע - - - באמת אין שחור ולבן.
עדי קול: כולנו אמרנו, אין שחור ולבן ולא יכולים להגיד על אף אחד 'היום אתה פסול' או 'היום יש לך רישיון', ולכן מאגר כזה יכול להיות מטעה וזו בעיה.
עדי קול: השאלה מה כן יכול להיות ואני אשמח לשמוע.
עדי קול: משרד המשפטים, אני שאלתי את השאלה לפרוטוקול, האם הפתרון הזה יגרום למשרד המשפטים להגיד 'טוב, אנחנו מבטלים את החוק, כי זה מספיק בעינינו', או להגיד 'אנחנו ממשיכים למצוא תהליך כי חוקים צריך לקיים'.
<יפעת רווה: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן וגם להיות הגונים כלפי המשרד לביטחון פנים, שפנו אלינו כבר לפני מספר שנים וביקשו לבטל ואנחנו אלה שעד עכשיו לא הסכמנו, אנחנו אמרנו שחוק צריך לקיים ועשינו חקיקה וישבו על זה ו - - -
בועז טופורובסקי: לא צריך להתנצל, זה טוב.
בועז טופורובסקי: אני אומר את זה לחיוב.
<יפעת רווה: אני רוצה להגיד את הדברים בצורה גלויה וכנראה שיש גבול גם לדבר הזה.
<יפעת רווה: ישבנו באמת באין ספור ישיבות, כבר עברנו שלושה משנים ליועץ המשפטי לממשלה שהבאנו את הדברים האלה בפניהם, ניסינו כל מיני חלופות, במשרד לביטחון פנים ובמשרד התחבורה והעובדה היא שזה לא הלך.
<יפעת רווה: עד עכשיו זה לא הלך, לא מצאנו את הדרך ולא הצלחנו כממשלה.
<יפעת רווה: נכון שכל הזמן נאמר פה שזה המשרד לביטחון פנים, כממשלה העובדה היא שלא הצלחנו לקיים את זה וזו אחריות של כולנו.
<יפעת רווה: לכן נראה לנו בשלב הזה שלהמשיך ולהגיד 'טוב, חוק צריך לקיים' ואני יכולה לצעוק את הסיסמאות האלה עד מחר, זה לא פתרון.
<יפעת רווה: כן ניסינו לחפש פתרונות חלופיים.
<יפעת רווה: חלופיים לא לדבר הזה והפתרונות החלופיים האלה, שוב, צריך להגיד בהגינות, זה לא פותר את הבעיה שבמקור ובזמנו גם נפגשנו והיו לנו הרבה שיחות - - - זה לא פותר בדיוק את הבעיה שזה בא לפתור.
<יפעת רווה: את הבעיה אנחנו מנסים בדרכים אחרות, בהחמרת ענישה ואת הנושא של פסילת דברים אחרים, כן להביא איזה שהוא פתרון במובן הכללי של מניעת תאונות דרכים.
<יפעת רווה: הרבה שנים אנחנו כבר שומעים מקציני הבטיחות את הצורך הזה, אנשים רוצים לקבל לעבודה את אלה שעושים הכי פחות עבירות, לא תמיד יש חפיפה בין זה לבין פסול רישיון.
<יפעת רווה: פסול רישיון, זה יכול להיות מישהו שנפסל לשבועיים ועכשיו יש לו רישיון אבל זה אדם עם 80 עבירות קודמות.
<יפעת רווה: לכן את הבעיה הזאת זה לא פותר.
<יפעת רווה: זה יכול להיות הפוך, יכול להיות שמישהו במקרה עשה תאונה בהיסח הדעת והוא דווקא נהג שהוא לא מסוכן.
<יפעת רווה: לכן אני לפחות מאמינה שאם תהיה אפשרות לאנשים שמעסיקים נהגי הסעות של ילדים, לאנשים שמעסיקים נהגים מקצועיים, לעיין, לדעת, הדבר הזה כן אסתטי, לא אסתטי, אבל לפחות לדעת האם מדובר בנהג מסוכן, וכשאני קוראת את זה, לקח לי אמנם רבע שעה, אבל אני כבר יכולה לפענח את הדבר הזה, לראות שמדובר באדם נגיד עם 36 נקודות ואני רוצה, מתוך אלה שיש לי, לקחת את הנהגים הכי טובים, זה נותן לי את האפשרות הזאת.
<יפעת רווה: אם אנחנו מונעים בזה חלק מהתאונות או חלק מהנהגים המסוכנים עשינו משהו.
<יפעת רווה: אני כבר למודת ניסיון עם הנושא הזה של ממשקים ועוד ממשקים ועוד מחשבים, זה נותן איזה שהוא פתרון לבעיה.
<יפעת רווה: לא פתרון מלא, זה יותר טוב מכלום, זה הרבה יותר טוב מכלום, ולכן בשלב הזה, אם אנחנו מגיעים לפתרון הזה אז מבחינתנו אנחנו לא נעמוד יותר על העניין של 'חוקים צריך לקיים' ונבטל את החוק כדי שלא יהיה מצב גם של הפרת חוק.
<יפעת רווה: לא, סליחה, חוקים צריך לקיים, אנחנו נשנה את החוק - - -
עדי קול: עכשיו תראי את הכותרת של מחר, 'משרד המשפטים: לא צריך לקיים - - -
<קריאה: '
<קריאה: חוק שאי אפשר לקיים צריך לבטל'.
<שמעון סודאי: רציתי להבהיר, בנוגע לנקודות, לטופס הרזה, השמן, יש עם זה גם בעיה.
<שמעון סודאי: אם אני אקבל רק נקודות אז מה שאני יכול להסיק מזה, שיכול להיות שאותו נהג נסע בלי כיסוי על המשאית ואז חול או חצץ נשפך, או שהוא נסע עם עומס יותר.
<שמעון סודאי: מבחינתי זו לא עבירה מסוכנת.
<שמעון סודאי: אני חוזר אחורה - - -
<יפעת רווה: לא, לא, סליחה, עם יש דברים שהם לא מסוכנים, הניקוד הוא פונקציה של עבירות מסוכנות.
<יפעת רווה: מה שאתה מבקש זה מרשם פלילי - - -
<שמעון סודאי: לא, לא רציתי.
<שמעון סודאי: אני מדבר על עבירות - - -
עדי קול: אני איתךָ, אני גם חשבתי על זה.
<שמעון סודאי: עוד משהו אחד.
<שמעון סודאי: אנחנו חוזרים עכשיו מדיון אחר, נושא של רישיונות זרים, אז נמצאים בארץ אזרחים גם ממדינות זרות עם רישיון זר ולפעמים קורים מצבים שמי שפסול לו רישיון הנהיגה האמיתי בישראל משתמש ברישיון הזר.
עדי קול: ראיתי את הדיון, אבל השאלה שלי אליכם, כשאנחנו נשנה את החוק, במידה שנאפשר לקציני הבטיחות, או, שוב, אני רוצה לדעת גם מה ההגדרה הנכונה שכוללת גם את כל מי שמעסיק נהגי ילדים וכאלה, האם לכולם קוראים קציני בטיחות או שלא?
<חוה ראובני: לא, קצין הבטיחות הוא לא המעסיק, אבל מי שמחזיק, יש לו מפעל ויש לו צי רכב, הוא מחויב להעסיק קצין בטיחות.
<חוה ראובני: הוא זה ש - - -
עדי קול: גם מי שיש לו הסעות ילדים?
<חוה ראובני: אבל חייבת הסעת ילדים חייבת לעבוד במסגרת של חברה.
עדי קול: אז השאלה שלי כזאת, נגיד קצין בטיחות, שאנחנו נאפשר לו לבקש את התדפיס, הנהג עצמו יוכל להביא את התדפיס הזה?
<חוה ראובני: אנחנו מציעים את התדפיס הזה, אבל אני מבינה שמשרד המשפטים - - -
עדי קול: שהוא יוכל לבקש.
עדי קול: הוא לא יוכל לבקש את זה?
<שמעון סודאי: אני מבין שצנעת הפרט גוברת על ה - - -
<יפעת רווה: לא צנעת הפרט, אלא החוק למרשם פלילי.
<יפעת רווה: אנחנו לא באים מהכיוון של פרטיות, אלא מהכיוון של החוק למרשם פלילי.
עדי קול: שאפשר לשנות אותו?
<גבי פיסמן: אני רוצה להסביר מה השיקולים שעומדים.
<גבי פיסמן: לגבי ההצעה למסור את התדפיס השמן, שכולל את פירוט כל רשימת העבירות לרבות מועדי ביצוען, למעשה התדפיס הזה הוא שיקוף של ההיסטוריה הפלילית התעבורתית של אדם.
<גבי פיסמן: בעצם יש לי שיקוף של המרשם הפלילי התעבורתי של אדם.
<יפעת רווה: לא 100% ממנו, זה של העבירות המנוקדות.
<גבי פיסמן: של העבירות המנוקדות.
<גבי פיסמן: עדיין כל עבירה שהיא סו קולד שווה ניקוד, היא תופיע כאן.
<גבי פיסמן: במובן הזה בעיניי זה לא רק עוקף במובן הטכני את הוראות חוק המרשם הפלילי, זה עוקף במובן המהותי, כיוון שהזכות שחוק המרשם הפלילי מבקש להגן עליה היא הזכות לרהביליטציה.
<שרית פליפסון: מה לגבי תעודת יושר?
<גבי פיסמן: תעודת יושר לא מפרטת - - -
<שרית פליפסון: תעודת יושר הרי בדיוק משקפת את עברו של אדם.
<שרית פליפסון: גופים ציבוריים מבקשים את זה, דורשים את זה, מקבלים את זה וזה גם - - -
<גבי פיסמן: אני שמחה שנגעת בנקודה הזאת, כיוון שיש סעיף עבירה ספציפי בחוק המרשם הפלילי, שנוגע ל - - -