GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלמה איציקובסקי: רק כדי לסבר את האוזן, מתוך 213,000 מועסקים, ה-26 הרוגים זה 0.001.
עדי קול: שוב, בואו לא נשחק באחוזים.
עדי קול: אני רוצה לדעת מה צריך לעשות כדי שיהיו פחות מ-7,000 תאונות בשנה.
<שלמה איציקובסקי: אז אני אגיד לך.
<שלמה איציקובסקי: קודם כל צריך לשנות את התקן הישן מאד של פיגומים.
עדי קול: זה מה שהתכוונתי להגיד, אני מניחה.
עדי קול: או שלא?
עדי קול: רגע, שנייה, אתם כולכם יודעים על מה מדובר.
עדי קול: אני רוצה לדעת על מה מדובר.
עדי קול: מה אומר התקן היום?
<שלמה איציקובסקי: התקן אומר, הפיגומים שאת רואה כשאת מסתובבת - - -
עדי קול: אלה שיוצאים עם הפחים?
<שלמה איציקובסקי: לא, זה לא.
<שלמה איציקובסקי: הפיגום זה כאלה אדומים בדרך כלל, עם משטחי הליכה על זה.
<שלמה איציקובסקי: כתוב שאסור שיהיו רווחים במשטחי ההליכה, אבל צריכים לחסוך קרשים כי כורתים פה הרבה - - -
עדי קול: רגע, מיד, זה אחד הדברים.
<שלמה איציקובסקי: אז יש משטחים.
<שלמה איציקובסקי: יש מקום לשים אזם יד, כשזה בגובה 1.10 מטר.
<שלמה איציקובסקי: אין מקום לשים אזם תיכון מה שנקרא, בגובה 60-70 ס"מ ולוח רגל.
<שלמה איציקובסקי: אז קושרים.
<שלמה איציקובסקי: קושרים את זה, שמים קשר, אלה הטובים שמים קשר וקושרים את זה.
עדי קול: אוקיי, אני פשוט ישבתי מול אחד כזה, אני לגמרי רואה מה אתה אומר גם.
<שלמה איציקובסקי: ברוב המקומות, במקומות מסודרים יש את כל הדברים, וכמעט באמת אין נפילות שם.
<שלמה איציקובסקי: במקום שאין, שמים רק את מה שצריך על מנת שהפיגום אולי יחזיק במקום, אבל אנחנו שומעים פיגום נופל, מתמוטט, עניינים.
<שלמה איציקובסקי: יש אזם בגובה 1.10 מטר, 1.05 מטר.
<שלמה איציקובסקי: בין אדם נופל - - -
עדי קול: אבל רגע, תסביר לי איך זה עובד, או אתה או בוריס.
עדי קול: יש תקן, נגיד מישהו עכשיו מקים אתר בנייה, עזבו רגע, זה לא ביקורת כרגע, אני רוצה להבין את התהליך.
עדי קול: אני אומרת קבלן מקים אתר בנייה כזה והוא צריך להתקין את הפיגומים.
עדי קול: הוא כבר מכיר את התקן והוא יודע מה לעשות.
עדי קול: זה לא שכל פתיחה של אתר בנייה הוא צריך לקבל אישור.
<שלמה איציקובסקי: זה קצת אחרת.
<קריאה: מנהל עבודה קורא את התקנות ולא את התקן.
<בוריס קייקוב: קיימות תקנות וקיים תקן פיגומים.
<בוריס קייקוב: תקן פיגומים עכשיו בחידוש, מאמצים את התקן האירופאי.
<ורדה אדוארדס: אנחנו הזמנו ממכון התקנים - - -
עדי קול: רגע, עכשיו בוריס, אנחנו לא מדברים במקביל, זה חלק מהעניין.
<ורדה אדוארדס: סליחה.
<בוריס קייקוב: מי שיזם את השינוי בתקן זה המשרד שלנו, המינהל.
<ורדה אדוארדס: ומשלם עבורו.
<בוריס קייקוב: מעבר לזה, קיים בעל מקצוע שקוראים לו באמת מקצועי לפיגומים, שהאדם הזה עובר הכשרה מסוימת, ורק בעל תעודה של בונה מקצועי לפיגומים, יכול לבנות פיגום כשהפיגום הזה מעל גובה של 6 מטרים.
עדי קול: אוקיי, הבנתי אותך.
עדי קול: ואז הוא, לכל קבלן כזה צריך שיהיה לו בונה מקצועי והוא מקים את זה.
<בוריס קייקוב: ואז הקבלן מזמין קבלן משנה, שהקבלן הזה זה קבלן לבניית פיגומים, שברשותו יש אדם שהוא נקרא בעל מקצועי ובונה מקצועי לפיגומים, שבהדרכתו נבנה הפיגום.
עדי קול: אז אם במקרה היה מפקח וראה פיגומים לא טובים, האם אפשר למשל לשלול את הרישיון של בונה הפיגומים המקצועי, אם הוא נתן אישור לבנייה כזאת?
<בוריס קייקוב: אפשר לעשות הכל, אבל - - -
עדי קול: לא, מבחינת התקנות, מבחינת הסמכות שלכם, מבחינת הכוח שלכם.
<ורדה אדוארדס: אפשרי.
עדי קול: האם זה נעשה?
<ורדה אדוארדס: לא ידוע לי, אני יכולה לבדוק.
עדי קול: אז שוב, עוד שאלה.
עדי קול: אתם רושמים לעצמכם את השאלות האלה?
<ורדה אדוארדס: התשובה היא שבדרך כלל כשה
<ורדה אדוארדס: פיגום הוא ממש לא בסדר, אז לא בנה אותו בונה פיגומים מקצועי.
<משולם בן ציון: אין פיגום אחד בארץ שנבנה בהשגחת בונה פיגומים.
<משולם בן ציון: אחד.
עדי קול: רגע, זה קריטי, אתה יכול להסביר לי את זה?
עדי קול: תסביר, יש מציאות שבה יש, אני רוצה להבין שוב.
עדי קול: אני אומרת שיש לנו תקנים ויש בונה פיגומים שאמור לעבוד, ויש את זה ולכם אין אפילו כוח להאשים אותו אם זה כך.
<משולם בן ציון: את רוצה שאני אתייחס?
<משולם בן ציון: רק לגבי זה, אני מודיע לך שהבונה, שבאמת צריך בונה מקצועי לפיגומים, ובכל מקום זה הקבלן שחותם על חוזה והוא בונה פיגומים ב-10 או ב-20 מקומות, הוא לא יכול להיות בו זמנית בכולם.
<משולם בן ציון: כשבונים הוא שם אחרים, נקודה.
<משולם בן ציון: אין אחד בארץ שנבנה כולו בהשגחת בונה מקצועי.
<משולם בן ציון: אין אחד.
עדי קול: רגע, יכול להיות שהביאו בהתחלה, אמרו איך עושים ואז תמשיך?
<משולם בן ציון: לא.
<משולם בן ציון: אבל אז יש מנהל עבודה שהוא בקיא בזה והוא מקצועי והוא משגיח.
<משולם בן ציון: אבל עזבו אותו, הבונה המקצועי הזה זה רק בשביל לחתום על החוזה, כי חברות גדולות דורשות שבלי זה - - -
עדי קול: רגע, אני מבינה שזה לא קורה בפועל.
עדי קול: אני חושבת שזה אחד המקומות שיכולים להשגיח, כי בשביל זה יש תקנות.
<משולם בן ציון: ברור.
עדי קול: זה רק יסרבל את העבודה, אני מבינה ויקשה, אבל תחשוב שאם כל - - -
<משולם בן ציון: רגע, ורגע אחרי כן בנאי אבן פירק רגע איזה פיגום בשביל להכניס אבן, אז איפה הבונה הזה?
<משולם בן ציון: הוא כבר לא בשטח.
<משולם בן ציון: הוא בא רק לפרק את הפיגום.
עדי קול: בסדר, אבל כל הפיגומים שנבנו הם פיגומים רעועים.
עדי קול: זה לא מטריד אתכם?
<משולם בן ציון: לא תמיד.
<ורדה אדוארדס: לא, מה שבנצי אומר זו נקודה חשובה.
<ורדה אדוארדס: אתר בנייה זה מקום נורא דינאמי.
<ורדה אדוארדס: היום מתקנים פיגום, מחר לוקחים - - -
עדי קול: אבל לפחות הייתם רוצים שהבונה הראשון יהיה כזה.
עדי קול: טוב, סליחה, אני אחזור אליך תיכף, אנחנו מגיעים אליך, בחזרה.
עדי קול: אז אמרת דבר אחד, אתה חושב שצריך - - -
<שלמה איציקובסקי: פיגומים.
<שלמה איציקובסקי: חובה, חובה, חובה שהפיגומים יהיו - - -
עדי קול: ואמרתם שאתם עובדים על זה, מתי?
עדי קול: זה במסגרת התקנות?
<ורדה אדוארדס: אנחנו פנינו למכון התקנים, הזמנו מהם כתיבה מחדש של התקן, אנחנו משלמים עבור זה.
<ורדה אדוארדס: יש עוד עבודה, הם אמורים לסיים את זה - - -
<שלמה איציקובסקי: אי שם באמצע, שואפים לאמצע 2014.
עדי קול: אבל רגע, אני שואלת, בסוף יהיה לנו תקן?
עדי קול: לפי מה שהוא אומר, ואני מקבלת את מה שהוא אומר כי זה נראה לי דינאמיקה של הבנייה.
עדי קול: לפי מה שהוא אומר, גם אם יהיה תקן חדש, אז יהיה אותו אחד שיחתום בהתחלה ואחר כך יבנה את זה הקבלן, מנהל העבודה - - -
<משולם בן ציון: יש סוגים שונים.
עדי קול: סוג הפיגומים שמותר בכלל להביא לארץ?
<שלמה איציקובסקי: רגע, רגע, יבוא תקן.
<שלמה איציקובסקי: עכשיו, מכיוון שכל הפיגומים הם מסוג - - -
עדי קול: זהו, הוא אמר שישתנה גם סוג הפיגומים ולא רק מי צריך לבנות ואז זה יהיה.
<שלמה איציקובסקי: בסדר.
<שלמה איציקובסקי: ועכשיו יתנו 5 שנים להתארגנות.
עדי קול: אה.
עדי קול: כן, 5 שנים.
<שלמה איציקובסקי: כי אי אפשר יום אחד להגיד הופ, גמרנו.
עדי קול: רגע, סוג הפיגומים יהפוך לפיגומים עם - - -
<שלמה איציקובסקי: עם כל המעקות.
עדי קול: אירופאים?
<שלמה איציקובסקי: אם מישהו הסתובב קצת באירופה וראה איך הפיגומים נראים.
<בוריס קייקוב: חומר מגולוון עם כל המעקות מובנים, עם כל מה שנדרש על פי התקנות.
עדי קול: ועם רתמות, עם חיבורים וכל מה שצריך?
<אם משולם בן ציון: אם הפיגום בנוי נכון אז לא צריך את הרתמה, רק בשלבי הבנייה.
עדי קול: לא צריך רתמה, אוקיי.
עדי קול: אז אני חוזרת אליך.
עדי קול: מה עוד צריך לעשות?
<שלמה איציקובסקי: זה אחד.
<שלמה איציקובסקי: שתיים, אנחנו מנסים להריץ פיילוט, זה לא כל כך הולך לנו, לעשות נאמן בטיחות, כמו שיש נאמן בטיחות בתעשייה, במפעלים, נאמן בטיחות.
עדי קול: שמה זה?
עדי קול: אני לא מכירה, אני מכירה נאמן בטיחות בדרכים.
<שלמה איציקובסקי: זה אותו דבר.
עדי קול: לא, זה ילדים כאלה, אתה יודע.
<שלמה איציקובסקי: בסדר, אז זה אותו מודל, כשהוא גדל, אחר כך, אחרי הצבא.
עדי קול: למה, זה מתנדב?
<שלמה איציקובסקי: לא, לא, לא.
<שלמה איציקובסקי: אחד מהעובדים באותו אתר יהיה נאמן בטיחות.
עדי קול: אוקיי, תורן ניקיון כזה בכיתה.
<ורדה אדוארדס: זה בעצם בהתנדבות.
עדי קול: בהתנדבות, זה נוסף לתפקיד בעבודה.
<משולם בן ציון: למה בהתנדבות?
<ורדה אדוארדס: אתה יכול להכריח מישהו?
<משולם בן ציון: הוא עובד במקצועו ותוך כדי זה הוא מקבל ידע.
עדי קול: ואתם תעשו את ההכשרה של הנאמן?
<משולם בן ציון: זה שלושה ימים, ואז תוך כדי עבודתו - - -
<שלמה איציקובסקי: אנחנו נעשה את ההכשרה, באישור אגף הפיקוח.
<משולם בן ציון: יש גם הצעות.
עדי קול: רגע, אז אתם עומדים להתחיל בפיילוט כזה?
<שלמה איציקובסקי: אנחנו רוצים, מנסים לקבל.
<שלמה איציקובסקי: תלוי בהסכמה של לשלוח אנשים לעבור את ההשתלמות.
עדי קול: אה, זה אומר שזה הקבלנים?
עדי קול: הקבלנים צריכים להסכים שיהיה מישהו מתוכם שיעבור - - -
<שלמה איציקובסקי: היזמים, הקבלנים, מנהל עבודה.
<בוריס קייקוב: בזה יש גם עוד בעיה אחת, מפני שרוב העובדים שעובדים באתר הם עובדים של קבלנן משנה.
<משולם בן ציון: יש לזה פתרון, בוריס.
<משולם בן ציון: אני כתבתי.
עדי קול: רגע, כן, בוריס.
<בוריס קייקוב: המבצע יש לו נגיד 5 עובדים בסך הכל מטעמו באתר.
עדי קול: כשבדרך כלל אחד מהם זה המנהל, או שלא?
<בוריס קייקוב: זה גם מנהל אתר וגם מנהל עבודה, ורק ההנהלה של האתר.
<בוריס קייקוב: אז ממי להקים את הוועדה ואת נאמן הבטיחות?
<בוריס קייקוב: מהקבלן הראשי או מקבלני המשנה?
עדי קול: נכון, ואתם יכולים לחייב?
<בוריס קייקוב: קבלני המשנה משתנים כל הזמן באתר, אז לאיזה תקופה?
עדי קול: יהיה הנאמן, כן ואז צריך נאמן לכל דבר שנעשה.
<בוריס קייקוב: ולכל תקופה.
<שלמה איציקובסקי: צריך נאמן בטיחות שיהיה בשביל לתת פתרונות.
<שלמה איציקובסקי: כמו שיש מנהל עבודה מטעם היזם, שיהיה נאמן בטיחות שעסוק בעבודות נוספות, אבל גם בזה, כי למנהל עבודה יש כל הזמן יציקה על הראש.
עדי קול: אז אם היית צריך להגיד לי מתי יש סיכוי שהפיילוט הזה ייצא לדרך, מה היית אומר?
עדי קול: בהימור כזה, לא מחייב.
<שלמה איציקובסקי: אנחנו מאד רוצים להריץ אותו לכמה אתרים בשנת 2014.
<שלמה איציקובסקי: אני לא יודע להצביע על תאריך, בגלל המורכבות של התיאום של ההסכמה, של כל מיני דברים.
עדי קול: אלה שני הצעדים הגדולים.
<שלמה איציקובסקי: זה, והדרכות, והדרכות, והדרכות, והדרכות, והדרכות, והשגחה.
עדי קול: עכשיו לעניין של שפות.
<שלמה איציקובסקי: שפות, כמו שכתבתי, אני חושב שכתוב שם באיזה שהוא מקום - - -
עדי קול: לא, היה חסר בבולגרית.
<שלמה איציקובסקי: לא, לא, למה - - -
עדי קול: יש מלא עובדים בולגרים.
<שלמה איציקובסקי: יש גם בולגרים.
עדי קול: אני ראיתי את רשימת השפות.
<חנה זוהר: ואריתראים, יש המון אריתראים בענף הבנייה.
עדי קול: לפי המספרים שקיבלנו לא היו הרבה.
<חנה זוהר: אין לכם.
<שלמה איציקובסקי: נכון, אריתראים הם כרגע לא מורשים לכאורה בנושא הזה.
<חנה זוהר: אבל לקבלנים מותר להעסיק אותם והם עובדים באלפיהם.
<שלמה איציקובסקי: את זה אני לא יודע.
<שלמה איציקובסקי: בכל אופן, אין בעיה גם לעשות - - -
עדי קול: רגע, אתה אומר עוד הכשרות, אבל הבנו, קיבלנו תשובה מכם שחסר לכם מדריכים.
<שלמה איציקובסקי: לא שאלת כרגע.
עדי קול: לא, לא, אבל לא הצגת את זה בקרב הבעיות.
<שלמה איציקובסקי: נושא של הדרכות:
<שלמה איציקובסקי: אנחנו מפעילים 4 ניידות באתרי בנייה וגם בתעשייה וכו' וכו'.
<שלמה איציקובסקי: כ-30-40% מזמן השימוש בניידת, הולך לתחום הבנייה.
<שלמה איציקובסקי: בניידות יש מערכת מולטי מדיה להדרכה, היא מדברת בשבע שפות היום: בולגרית, רוסית, סינית, ערבית, אנגלית, עברית.
<שלמה איציקובסקי: צרפתית עוד אין.
<שלמה איציקובסקי: בכל אופן, כשיש אישור או מאסה של כאלה, אז אנחנו מתרגמים את החומר.
<שלמה איציקובסקי: כלומר בדיבוב.
עדי קול: אוקיי, אבל שוב, אני מחפשת בעיות, לא את הדברים הטובים.
עדי קול: מדריכים חסר?
<שלמה איציקובסקי: אנחנו היום מפעילים 5.5 מדריכים שמסתובבים באתרי הבנייה ומסייעים למנהל העבודה לזהות את הסיכונים.
עדי קול: ב-10,800 אתרים?
עדי קול: הם עובדים קשה.
<שלמה איציקובסקי: נכון.
<שלמה איציקובסקי: הם לא מגיעים לכולם, הם לא מגיעים לקטנים.
<שלמה איציקובסקי: הם בדרך כלל מגיעים לאתרים של 5,000-7,000 מ"ר של בנייה ומעלה.
<שלמה איציקובסקי: לא מגיעים לוילות ולכל מיני.
<שלמה איציקובסקי: אנחנו רוצים.
עדי קול: וכאן יש איזה שהוא תהליך של הוספה בתכנון, של הוספת מדרכים, או שלא?
עדי קול: אוקיי, אז חסר.
עדי קול: אנחנו קצרים בזמן, לכן אני ממשיכה, אני רוצה לעבור אליך.
עדי קול: אם יש עוד דבר שהחסרנו, תגיד.
<משולם בן ציון: אוקיי, אני אסביר, אבל אני ברשותך אתן רק סקירה.
עדי קול: לא, לא, לא, אין זמן לסקירות.
עדי קול: את התמונה הבנו, אני רוצה את הבעיות.
<משולם בן ציון: אוקיי.
<משולם בן ציון: אני יודע מה הבעיות, הבעיות זה קודם כל האתרים, כמו שאמרו כאן.
<משולם בן ציון: אתרים היום נבנים, בגלל יוקר הקרקע, נבנים לגובה.
<משולם בן ציון: נבנים לגובה זה סיכונים.
<משולם בן ציון: אנחנו עובדים עם עם רב, כולם עובדים מכל השפות בכל השפות מכל המדינות, עובדים מזדמנים, שלא הדריכו אותם.
עדי קול: רגע, תכלס.
עדי קול: יש לך מנהל עבודה ועובדים גם כאלה, גם כאלה, תסביר לי איך זה עובד, איך הוא מדבר איתם.
עדי קול: יש לו מתורגמן על כל קבוצה?
<משולם בן ציון: אז אני אסביר לך.
<משולם בן ציון: מנהל עבודה לא יכול לדבר עם כל אחד, אבל בנושא של הדרכה, אנחנו - - -
עדי קול: לא, לא, שוב, שנייה רגע, אני שואלת ביום יום, בלי הרצאות, בבקשה.
<משולם בן ציון: ביום יום מדברים בידיים.
<משולם בן ציון: נו, מה?
עדי קול: בידיים, אוקיי.
עדי קול: זה נראה לי כבר סיבה – אני עושה לך ככה, הוא חושב שאני רוצה לקפוץ – זה נראה לי מטריד.
<משולם בן ציון: חוץ מזה הם אחרי חודש למדו.
<משולם בן ציון: אבל יש בעיה יותר גדולה.
<משולם בן ציון: את יודעת מי מכוון?
<משולם בן ציון: מכוון אריתראי, מפעיל עגורן סיני או תורכי.
<משולם בן ציון: אז תחשבי על זה.
<משולם בן ציון: הוא מכוון.
<ורדה אדוארדס: אין היום מפעיל - - -
<משולם בן ציון: לא חשוב.
עדי קול: אוי, נו, לא חשוב, זו הייתה דוגמא.
<משולם בן ציון: לא נכון, מפעילי עגורנים יש מכל המדינות.
<משולם בן ציון: יש.
עדי קול: בבקשה, לא חשוב, זו הייתה דוגמא.
עדי קול: בוא נגיד שמדובר ברוסי ויפני, בסדר?
<משולם בן ציון: לא משנה.
<משולם בן ציון: ויש שפת סימנים שאף אחד לא מכוון ואיתה הם מדברים.
<משולם בן ציון: תוריד, תרים, ימינה, שמאלה.
עדי קול: שאלה: אתה יודע איך זה עובד בעולם?
עדי קול: בדרך כלל מי העובדים בבניין?
<משולם בן ציון: גם כן זרים, אבל לא בכמות שלנו.
<משולם בן ציון: אני עכשיו חזרתי מגרמניה והולנד.
<בוריס קייקוב: אין בנייה מאסיבית.
עדי קול: אין בנייה מאסיבית כמו פה, אוקיי.
<משולם בן ציון: קודם כל אני נמצא כמעט בכל פורום של בטיחות בענף הבנייה.
<משולם בן ציון: אני במועצה לבטיחות ובמוסד לבטיחות בוועדת הבנייה, בהתאחדות הקבלנים והבונים, אני נמצא בכל מקום.
<משולם בן ציון: תדעי לך שענף הבנייה זוכה לתקציב זעום של כ-7%, שזאת בדיחה, כשהוא מוביל במקרה המוות.
<משולם בן ציון: זאת בדיחה.
עדי קול: 7% ממה?
<משולם בן ציון: 7% המוסד לבטיחות מקבל 7% לבנייה.
<משולם בן ציון: מהתקציב.
עדי קול: מהתקציב של מה?
עדי קול: של המשרד?
עדי קול: תקציב של מה?
<משולם בן ציון: של המשרד, בוודאי, הדרכות.
<משולם בן ציון: במה הם עוסקים?
<משולם בן ציון: של המוסד, מתקציב המוסד.
<משולם בן ציון: רק 7% לבנייה.
עדי קול: רגע, עוד פעם, מתקציב המוסד לבטיחות רק 7% הולך לבנייה?
<משולם בן ציון: נכון.
עדי קול: עכשיו הבנתי אותך, אוקיי, זה מעט מאד.
<משולם בן ציון: עכשיו תדעי לך, דיברת על מנהל עבודה - - -
עדי קול: רגע, אתה עושה פרצוף, אתה לא יודע שזה נכון?
<שלמה איציקובסקי: אני לא יודע את האחוז להגיד.
עדי קול: אז איך אתה יודע שזה 7%?
<משולם בן ציון: הוא לא יודע, עכשיו בשעה זאת יש את המועצה, החלטתי לבוא הנה.
עדי קול: אוקיי, אני שמחה.
<משולם בן ציון: מנהל עבודה נושא באחריות קשה מאד, אבסולוטית, ורדה תאשר, ובוריס, שאינה ניתנת לחלוקה.
<משולם בן ציון: זאת בעיה אטומית.
<משולם בן ציון: תני לו 100 יחידות דיור, יש חלקים ב-100 יחידות שהוא לא נמצא שם אולי שבועיים, ויש שם מפגעים.
<משולם בן ציון: אני אעשה לך את הכל בקיצור, כי אני כתבתי לחברה שלי תכנית בשנת 2012 וזה עובד, עד היום זה עובד.
עדי קול: כמה תאונות היו לכם בשנת 2013?
<משולם בן ציון: יש, אני לא נכנס לזה כרגע.
עדי קול: לא, אבל פחות או יותר.
עדי קול: אתה רואה ירידה?
<משולם בן ציון: אני מגיש לדירקטוריון כל חודש דו"חות סטטיסטיים.
עדי קול: אבל אתה רואה ירידה?
<משולם בן ציון: בוודאי שאני רואה ירידה, אם לא היו שולחים אותי הביתה.
<משולם בן ציון: אני 47 שנה שם.
עדי קול: בגלל זה לא שלחו אותך, כי אתה הרבה זמן.
עדי קול: לא נעים.
<משולם בן ציון: 47 שנים.
<משולם בן ציון: יותר מדי.
<משולם בן ציון: תראי, זה לא חכמה, כי לא בכל החברות ממוני הבטיחות זוכים לגיבוי של ההנהלה.
<משולם בן ציון: אני זוכה לגיבוי טוטאלי, שבאמת, אני מגיש תכנית עבודה - - -
עדי קול: אוקיי, מה יש בה?
<משולם בן ציון: עכשיו, יש בה, אוקיי, אני אקצר.
<משולם בן ציון: אנחנו הוספנו ממוני בטיחות.
<משולם בן ציון: חברה היום שמעסיקה מעל ל-100 איש באתרים שונים, לא באותו אתר, חייבת בממונה.
<משולם בן ציון: וחברה שמעסיקה 20,000 איש היא גם חייבת בממונה.
<משולם בן ציון: אלא אם כן - - -
עדי קול: רגע, אז זה חלק מהתקנות.
<משולם בן ציון: זה חלק מהתקנות.
עדי קול: זה חלק מהשינוי שלכם?
<משולם בן ציון: לא, אבל בואי נתקן.
<משולם בן ציון: אלא אם כן הפיקוח מחליט שמצב הסיכונים באותו אתר דורש יותר, והם דורשים.
<משולם בן ציון: הם דורשים, לשמחתי הרבה.
עדי קול: אבל רגע, בתור התחלה, האם השינוי בתקנות הולך לדרוש יותר ממוני בטיחות באתרים?
<ורדה אדוארדס: זה תקנות אחרות.
<ורדה אדוארדס: יש לנו את הכלי לדרוש יותר.
<משולם בן ציון: יש לי שיטות יותר זולות לזה.
<ורדה אדוארדס: זה אפשרי במקרה ש - - -
עדי קול: לא, אבל את יודעת, יש גם הצבה של סטנדרט.
עדי קול: אם את אומרת אנחנו דורשים תמיד ככה ואולי נעלה ליותר, מאשר אם אנחנו דורשים אחד.
עדי קול: השאלה אם אתם שוקלים אולי לשנות את הדרישה.
<ורדה אדוארדס: אנחנו עושים את זה לא בדרך של תקנות אלא בדרך של נוהל שקובע כמה שעות צריכות להיות מושקעות.
<ורדה אדוארדס: בתחום של הבנייה יש לנו מחשבה עכשיו באמת לקבוע דברים יותר ברורים בנוהל.
<משולם בן ציון: יש לי גם דברים יותר זולים ופשוטים.
עדי קול: אני חייבת להגיד, המשפט הזה: יש לנו עכשיו מחשבה אולי לקבוע יותר דברים בנוהל - אני לא יודעת מה לעשות עם זה אפילו.
עדי קול: אולי, מתי, אם, מה זה אומר יותר דברים ואיזה סוג של פיקוח?
<ורדה אדוארדס: אז אני באמת חייבת לומר, אני מבינה את התסכול שלך.
<ורדה אדוארדס: אני חייבת להגיד לך, אנחנו מנהל לא גדול ואנחנו עוסקים בהמון פעילויות.
<ורדה אדוארדס: בנייה זה נושא חשוב מאד, הוא ממש ממש לא - - -
עדי קול: רגע, אז בואי נשאל אם אנחנו מדברים באחוזים, את יודעת מה האחוזים של נגיד סתם, התקציב וכוח אדם לבנייה?
<ורדה אדוארדס: כן, אני יכולה להגיד לך למשל במספר מפקחים.
<ורדה אדוארדס: מספר המפקחים שמוקצים לבנייה זה בערך רבע ממספר המפקחים.
<ורדה אדוארדס: עכשיו זה הרבה יחסית למספר מקומות העבודה - - -
עדי קול: לא, אבל התאונות באחוזים הן ברמה - - -
<ורדה אדוארדס: אז, זהו, זה לא יחסית ל-.
<ורדה אדוארדס: לא, אם את מסתכלת על מספר הנפגעים – הוא 10%, סך כל הנפגעים.
עדי קול: לא ראיתי את המספרים.
עדי קול: לא חישבתי.
<ורדה אדוארדס: אז יחסית למספר הנפגעים אנחנו בסדר.
<ורדה אדוארדס: יחסית למספר ההרוגים אנחנו לא בסדר.
<ורדה אדוארדס: זאת אומרת זה מאד קשה כאן לקבוע איזה - - -
<חנה זוהר: אי אפשר לכמת את זה.
עדי קול: כן, את עומדת על 10% בערך.
עדי קול: למרות שאפשר, הנה, בשנת 2013 זה כבר טיפה מעבר ל-10%.
<ורדה אדוארדס: זה סדר גודל.
<ורדה אדוארדס: אז יחסית לזה דווקא יש לנו כן כמות של מפקחים לבנייה, ואנחנו עסוקים בנושא של הבנייה, יחסית הרבה, אבל עדיין אנחנו לא יכולים לעשות הכל בבת אחת ויש הרבה דברים שלצערי אני צריכה להגיד שאנחנו מתכננים.
עדי קול: אבל אם אני מסתכלת על תכנית העבודה השנתית, הרב שנתית, הרב לאומית, רב משהו, האם את יכולה להגיד שאתם נותנים עדיפות יתר לבנייה, לפחות בתשומת הלב שלכם לתקנות, לתקינה, לפיקוח, לאכיפה?
<ורדה אדוארדס: בפירוש כן, כן.
<ורדה אדוארדס: יש נושאים שבכלל לא עלו כאן שאנחנו עוסקים בהם הרבה והם קשורים ממש ללב ליבה של הבנייה.
<ורדה אדוארדס: כל הנושא של עגורני צריח שאנחנו מתעסקים איתו המון, כי היום עגורן זה הכלי העיקרי באתרי בנייה גדולים, מורכבים - את יכולה לראות כמה עגורנים שהם עושים את עיקר השינוע.
<ורדה אדוארדס: הם מונעים למשל מזה שעובדים יצטרכו להעלות מטענים בצורה - - -
עדי קול: יש המון המון פרטים.
<משולם בן ציון: לפחות 15 עובדים בעגורן, רק שתביני.
<משולם בן ציון: לפחות.
עדי קול: אוקיי, אז דיברת על ממוני בטיחות, מה עוד?
<משולם בן ציון: עכשיו ממוני בטיחות.
<משולם בן ציון: אני עשיתי דברים שהם מעבר לחוק, החוק זה לא - - -
עדי קול: ברור לי, בגלל זה אני רוצה לשנות את החוק כך שהוא יענה על מה שצריך.
<משולם בן ציון: אז אני אסביר לך, זה לא לשיקול דעת של אף אחד.
<משולם בן ציון: עכשיו, אני אומר, במקום תגבור של ממונים, אז אני לוקח נאמנים, שזה קורס של שלושה ימים, ואני חושב ורדה שצריך בחקיקה לדרוש שכל קבלן משנה, לפי ההיקפים שלו, יהיו לו לפחות שיחתמו שני נאמנים באתר – תלוי בסדר הכל.
<משולם בן ציון: והם יעזרו לו בשמירה על הבטיחות.
<משולם בן ציון: עובד שלהם פירק מעקה בפיר?
<משולם בן ציון: אותו נאמן יחזיר אותו.
<משולם בן ציון: בהדסה היו לנו למעלה מ-60-70 פירים, ולמרות כל זה זכינו שם בפרס.
<בוריס קייקוב: זה לא ניתן לאכיפה, זו הבעיה.
<משולם בן ציון: נכון, נכון.
עדי קול: יש בעיית אכיפה וזה לא רק אצלכם, בהרבה תחומים.
<משולם בן ציון: יש בעיה אטומית.
עדי קול: אני אתן לכם, ציון שישב פה, מאגף הרישוי, יש - - -
<משולם בן ציון: הוא אחראי על הרישום של המנופאים.
<משולם בן ציון: ועכשיו יש תופעה חדשה, רישיונות מסוג - - -
עדי קול: אני רק אתן לכם דוגמא, בהערת אגב: משטרת ישראל לא מצליחה לאכוף אנשים שנוהגים כשהם פסולי רישיון.
עדי קול: יש בערך 300,000 נהגים שנוסעים בכבישי ישראל ורישיונם נפסל.
עדי קול: ואנחנו, מה שאנחנו ננהל דיון ארוך, איך אנחנו עושים מאגר של פסולי רישיון כדי שנוכל לדעת.
עדי קול: אז יש בעיית אכיפה במדינה.
עדי קול: הבעיה היא שמה המדינה עושה?
עדי קול: היא עכשיו מעלה את רף והענישה תהיה הרבה יותר חמורה, כדי לפחות ליצור איזה שהוא סטנדרט, שגם אם אנחנו לא אוכפים, נפחיד לפחות את הציבור.
עדי קול: ולכן אני אומרת, אפשר להגיד – יש בעיית אכיפה ולא נעשה.
עדי קול: בואו נקבע סטנדרטים שאתם תוכלו לעמוד בהם.
עדי קול: תוכלו להגיד – אנחנו רוצים שיהיו שני נאמנים.
עדי קול: לא הצלחנו לאכוף, בסדר.
עדי קול: אבל אנחנו רוצים שזה מה שיהיה.
<משולם בן ציון: חובה.
עדי קול: עכשיו עוד שאלה: איזה דיאלוג יש בניכם, כשאתם קובעים את התקנות האלה, עם השטח?
<משולם בן ציון: יש יש.
<ורדה אדוארדס: אנחנו עובדים פתוח לגמרי.
<ורדה אדוארדס: אנחנו פתוחים לכל דבר.
עדי קול: לגבי ההצעה שלך - - -
<משולם בן ציון: אני הייתי שותף עם זאב מטעמה בעבודה בגובה וישבנו פה בוועדה, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מדהים.
<ורדה אדוארדס: אנחנו אחד מהגורמים הכי משתפים.
<משולם בן ציון: וזאב הופיע בוועדת הבנייה של ההתאחדות.
עדי קול: אוקיי, אז אמרנו נאמנים.
<משולם בן ציון: והם הקשיבו לנו וזה ראוי לציון.
<משולם בן ציון: עכשיו, מה שאני דורש, בכל אתר בנייה אנחנו עובדים על מגה פרויקטים ובמגה פרויקט אני רוצה קודם כל ישיבה שבועית של כל הצוות הניהולי, רק על נושא בטיחות.
<משולם בן ציון: אני מקבל את הפרוטוקול של הישיבה, הם לא יכולים להתחמק.
<משולם בן ציון: כל מנהל עבודה כזה, שקשה לו מאד - - -
עדי קול: רגע, התפקיד שלך – כמה יש כאלה?
<משולם בן ציון: אני אחראי על - - -
עדי קול: לא, לא, לא מה אתה עושה.
עדי קול: רק בחברות המאד מאד גדולות?
<משולם בן ציון: לא, אין, אין.
<משולם בן ציון: ממונה צריך, אמרתי לך, אחד לכל 100 איש באתרים שונים בו זמנית.
<משולם בן ציון: זה טירוף.
<משולם בן ציון: עכשיו, אם תיקחי את מספר האתרים ותחלקי במספר המפקחים, מפקח אולי יבקר פעם בשבע שנים באתר, כשאורך חיים של אתר זה שנתיים שלוש.
עדי קול: אני לא עשיתי את החשבון, אבל אני רוצה להגיד אותו לפרוטוקול.
עדי קול: מפקח מבקר באתר בנייה פעם בשבע שנים, בחישוב.
<ורדה אדוארדס: לא, לא עד כדי כך.
<משולם בן ציון: היום יש חוק חדש לניהול בטיחות וצריך להכין תכנית בטיחות עם סקרי סיכונים - - -
עדי קול: נכון, מה שהם דיברו.
<משולם בן ציון: מה שורדה אמרה.
<משולם בן ציון: אני מודיע לך והודעתי גם לצביקה וליורם, שהוא פותח את הקורסים היום, תאמיני לי, על כף יד אחת, קבלנים שיודעים מה רוצים מהם.
עדי קול: כי זה מסובך?
<משולם בן ציון: מה התשובה שקיבלתי?
<משולם בן ציון: אפילו ביד של טרומפלדור לא תמצא את הקבלנים.
<משולם בן ציון: ביד שאין לו.
עדי קול: רגע, רגע, שלא יודעים עכשיו או שלא ידעו אחרי שיעברו את הקורס?
<משולם בן ציון: אני בקורס שאני עברתי, אני כממונה ועוד עברתי - - -
עדי קול: אה אתה כבר עברת את הקורס.
<משולם בן ציון: אז אני מודיע לך שמי שעבר את המבחנים זה אני ויונה שמר.
עדי קול: כמה אנשים השתתפו בקורס?
<משולם בן ציון: זה גם תעשייה.
עדי קול: אז נראה לי שיש בעיה בהדרכה, אם הם לא - --
<משולם בן ציון: לא, לא, אין בעיה עם ההדרכה.
עדי קול: אני לימדתי קודם באוניברסיטה, אנחנו יודעים ש - - -
<משולם בן ציון: לא, יש בעיה בהבנה.
<משולם בן ציון: זה לא יעבוד כך, לצערי.
עדי קול: רגע, את צריכה להגיד, אין תלמיד לא טוב, יש מורה לא טוב, נכון?
<משולם בן ציון: הלאה, תראי מה עשיתי, עוד אמצעי שיעזור לנו מאד.
<משולם בן ציון: אני הכשרתי את כל המהנדסים, אני מסיים השנה, חוץ מאלה שקיבלו חדשים, הכשרתי את כולם כמנהלי עבודה.
<משולם בן ציון: הם עוברים קורס, נבחנים והם גם מנהלי עבודות, משתי סיבות.
<משולם בן ציון: קודם כל שיידעו יותר טוב בטיחות.
<משולם בן ציון: הטכניון לא מלמד מספיק.
<משולם בן ציון: אנחנו יש לנו פנייה גם לטכניון.
עדי קול: אבל רגע, תנסה - - -
<קריאה: בוא לא נגזים.
<משולם בן ציון: הוא מלמד, לא מספיק.
עדי קול: בנצי, תנצל אותי כי אחד הדברים שאנחנו יכולים לעשות זה לקרוא לטכניון, לקרוא למהנדסים, לעשות להם הכשרות בטיחות.
<משולם בן ציון: אז קודם כל תקראי לנשיא: כל מהנדס אזרחי ייצא ממונה בטיחות.
<משולם בן ציון: הוא יוצא מהנדס?
<משולם בן ציון: יהיה גם ממונה, ואז נהיה בטוחים שהוא למד משהו, ואין עם זה שום בעיה.
<משולם בן ציון: הרווחנו פעמיים.
עדי קול: מה אתם אומרים על זה?
<ורדה אדוארדס: זה רעיון מצוין.
<משולם בן ציון: את מסכימה איתי?
<ורדה אדוארדס: רק קשה מאד מאד להזיז את האקדמיה.
<ורדה אדוארדס: אם תצליחו לעשות את זה - - -
עדי קול: לפחות את המקום ההוא אני יודעת להזיז.
עדי קול: אם יש מקום אחד שאני יודעת להזיז זה שם.
<משולם בן ציון: אז עכשיו תדעי, קודם כל הם יהיו מנהלי עבודה משני טעמים.
<משולם בן ציון: פעם אחת, החוק אומר שהעבודה תתבצע בהנהלתו הישירה והמתמדת של מנהל עבודה.
<משולם בן ציון: תראי לי חברה אחת, שהמנהל מודיע בבוקר שהוא חולה וסוגרים את האתר.
<משולם בן ציון: לא סוגרים.
<משולם בן ציון: אז הכשרתי את כל - - -
עדי קול: רגע, אז זה אומר שלא חלית ב-47 שנה האחרונות?
<משולם בן ציון: שתדעי לך, תמיד יש באתר מהנדס, אז יש לו תעודה והוא חותם גם על מינוי, לא צריכים לעשות גם חפיפה.
<משולם בן ציון: זה דבר נהדר.
עדי קול: בנצי, תגיד לי רגע, אתה עושה את זה, חברים שלך, אתה לא מכיר?
<משולם בן ציון: מכיר.
עדי קול: השאלה אם אנשים עובדים בסטנדרט.
<משולם בן ציון: לא כולם מקבלים את הגיבוי שאני מקבל ואני מציין את זה, אני מקבל גיבוי טוטאלי.
<משולם בן ציון: ויש עוד דברים, מהנדסים.
עדי קול: שנייה, כיוון שאני רוצה לעשות דיון נוסף בעוד שבועיים ואני רוצה שאנחנו - - -
<משולם בן ציון: אני נתתי את החומר הזה לניצן הורוביץ.
עדי קול: אז אני רוצה אותו גם כן.
עדי קול: רגע, אבל הדיון הקודם היה לפני שנה.
<משולם בן ציון: גם, אבל אנחנו מדברים ומדברים אבל - - -
עדי קול: בסדר, אבל אני רוצה לדעת, כי אמרת שזה נוהל חדש, אז איך נתת לניצן?
<משולם בן ציון: הוא לא חדש.
<משולם בן ציון: תראי, כאן כתוב תכנית בטיחות לשנת 2013.
עדי קול: אז אני רוצה את החדש, לא את מה שנתת לניצן.