GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבי לרמן: יחד עם זאת, אנחנו עובדים ומנסים לתקן ובשביל זה גם במכתב שכתבתי לך רשמתי במפורש שצריך פרק זמן מסוים על מנת שנוכל לנסות ולתקן את כל מה שבוצע וכל מה ש- - -
עדי קול: רגע, איפה אתם הייתם בשלבי הבנייה?
<קריאה: היה נציג שלהם.
<אבי לרמן: אני לא יודע איפה הייתי בשלבי הבנייה.
עדי קול: לא אתה כי אתה ארבעה חודשים.
<אבי לרמן: אני חדש בתפקידי.
<שמואל חיימוביץ: היה יועץ נגישות בין-לאומי?
עדי קול: אמרת שאף אחד לא יודע פה לבנות בריכה.
<אבי לרמן: אם תרשי לי אני אענה לך.
עדי קול: חנוך אמר: היה נציג שלא עשה עבודה טובה.
עדי קול: אתם יכולים גם להגיד את זה.
<אבי לרמן: מי כמו חנוך יודע, וחנוך בתור מסווג בין-לאומי בעולם השחייה, שהבריכה בברלין, לדוגמה, מהווה מעין אורים ותומים לעולם השחייה העולמי של IPC, של התאחדות הספורט הנכים העולמית.
<אבי לרמן: הוועדה היתה שם.
<אבי לרמן: שם, לדוגמה, יש שמונה תאים לנכים ועוד שני תאים לנכים קשים.
<אבי לרמן: בסך הכול, עשרה תאים.
<אבי לרמן: בווינגייט יש שבעה תאים.
<אבי לרמן: אומר דודו מפורשות: אין בעיה, בוא נסתדר, ואנחנו עושים כל מיני דברים.
<אבי לרמן: אני באמת לא עובד מתוך פופוליסטיות ואני עובד במינהלה.
<אבי לרמן: נח רם הוא לא הנציג הדובר שלי, הוא מאמן שחייה מעוטר.
עדי קול: אבל הוא אזרח בישראל ולכן מותר להביע את מחאתו, ובטח שלכנסת הוא בחר את נבחריה.
<אבי לרמן: על הכיפק, אבל אני מסביר לך שנח, שיש לי אליו המון הערכה, לא מודע לדברים שנעשים באדמיניסטרציה.
עדי קול: אבל עדיין זכותו היתה להיות פה ולהציג את זה.
<אבי לרמן: אין שום ספק.
<שמואל חיימוביץ: אתם מתייעצים עם יועץ בין-לאומי לספורט נכים?
<אבי לרמן: אמר דוד מלכא בצורה מאוד ברורה, ובאמת מאז הבג"צ שהיה המדינה מתייחסת אלינו בשוויוניות מוחלטת, מינהל הספורט.
<אבי לרמן: גם אני חי במדינת ישראל וקוראים פה דברים מאוד מאוד לאט עם המון המון בעייתיות שורשית של הבנה מה זה נגישות שהיא לאו דווקא לנכים או לאנשים שמתקשים בהליכה וכן הלאה.
<אבי לרמן: הגבהים של אדני הזינוק שם הם מעל ומעבר להיגיון שלי גם לבן-אדם הולך רגיל.
<אבי לרמן: על אחת כמה וכמה שחיינית כמו אראלה לוי, לדוגמה, שהיא נעזרת בקביים שהיא צריכה לטפס.
<אבי לרמן: האם אין לזה פתרון?
<אבי לרמן: יש לזה פתרון, אנחנו מדברים על זה.
<אבי לרמן: אז עכשיו אנחנו שואלים את עצמנו אם לעשות פתרון קבוע שישרת את כל השחיינים או פתרון נייד רק למשחים משותפים של אולימפיים עם פאראלימפיים.
<אבי לרמן: אני יודע שאנחנו נמצאים בתוך דיון מול מינהל הספורט ומכון וינגייט ואני מקווה להאמין, אני לא יכול להיות בטוח, שהדברים של הנגישות כן יימצאו מזור לצרכים.
<אבי לרמן: את מחפשת כל הזמן מי יגיד ומה יגיד?
<אבי לרמן: אני ממליץ לך דבר נורא פשוט.
<אבי לרמן: יש בריכה בברלין שמשרתת את כל העולם שהיא במפורש כרטיס ביקור מדהים שכל הקברניטים שבנו את הבריכה היו בה.
<אבי לרמן: לפעמים לא צריך להמציא, לפעמים צריך לנסוע עליו.
<אבי לרמן: יש לך מודל מעולה.
עדי קול: אני מבינה שהם היו וזה לא עזר.
עדי קול: אולי ביקור לא יעזור, צריך להביא.
<אבי לרמן: אני רק נותן לך את המודל הכי מתאים שהכי נוגע לצרכים הפאראלימפיים לספורטאים הנכים בפתרון הבעיות.
<משה עצמון: אולי תרשי לי לענות לדברים האלה?
עדי קול: יש לי סדר.
עדי קול: אדוני, תציג את עצמך לפרוטוקול בבקשה.
<שמואל חיימוביץ: אדריכל שמואל חיימוביץ, ממונה נגישות ארצי בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.
<שמואל חיימוביץ: הואיל ועלתה כאן הסוגיה של התייעצות עם גורמים בין-לאומיים שמכירים את הנושא של תכנון בריכות כראוי, בתחום של נגישות זה כמעט אותה שאלה למעשה כי גם פה מדובר על דברים מאוד מאוד מקצועיים.
<שמואל חיימוביץ: מתוך נקודת המוצא שאכן יכולה להיות בעיה במתקן ברמה כזו, להכיר את הצרכים המיוחדים בתחום ספורט הנכים, יש מקום להתייעץ עם מומחה בין-לאומי גם בעניין הזה.
עדי קול: פתרנו את כל הבעיה, אתה יכול לבוא.
<קריאה: שלום, יואל.
<שמואל חיימוביץ: האם אתם מתייעצים עם גורם כזה?
<אבי לרמן: מי שייצג את ההתאחדות הישראלית לספורט נכים והוועד הפאראלימפי בכל התהליכים האלה היו שני אנשים: ד"ר בולוטין ונח רם.
<אבי לרמן: חנוך מכיר אותם הרבה יותר טוב ממני, הוא שחיין.
<אבי לרמן: אני לא שחיין בעברי.
<חנוך בודין: זה מראה שזה יותר עצוב, זה עוד יותר עצוב.
<שמואל חיימוביץ: פעם היו עושים רמפות והיו מתייעצים עם איש האחזקה איך עושים רמפה.
<אבי לרמן: גברתי, אין לנו שום מחלוקת על זה.
עדי קול: בגלל זה ההערה שלך היתה מיותרת כי הבנו שמי שהיה כנראה לא עשה עבודה טובה ואנחנו ממשיכים הלאה.
עדי קול: את המאבקים שלכם בתוך האיגוד אני מבקשת שתפתרו.
עדי קול: זה פשוט לא נראה טוב וזה לא מחנך בעייני יפה את הילדים.
<שמואל חיימוביץ: לכן, אם מאמצים את הרעיון של התייעצות עם גורמים בין-לאומיים שמכירים את התחומים, יעשו את זה גם בתחום הזה.
עדי קול: אני הבטחתי לאדריכל, בקצרה.
עדי קול: אנחנו לא נעבור על כל תוכנית הבניין, אבל אני רוצה לתת לך הזדמנות בקצרה להגיב.
עדי קול: נסיים תוך שלוש דקות ואני נותנת לך - - -
<משה עצמון: שלוש דקות, אחרי כל מה שדיברו.
עדי קול: דקה וחצי.
<רותי פילץ-בורשטיין: והערה אחת קצרה שלי בשלוש שניות.
עדי קול: דקה וחצי ואנחנו נסכם.
עדי קול: אתה צודק, הבטחנו שנסיים עד שתיים.
<משה עצמון: אני רוצה להגיד לך, אני המום מהדיון הזה.
<משה עצמון: אני חושב שהדיון הזה מבייש את המקום שהוא נמצא בו.
<משה עצמון: זו דעתי האישית.
<משה עצמון: אני תכננתי את הבריכה, דרך אגב, עם שותף שהוא היה אחראי לתכנון אגן הבריכה עצמו.
<משה עצמון: אני תכננתי את כל המבנה.
<משה עצמון: אני אתן דוגמה רק אחת לנושא הנגישות.
<משה עצמון: יש בבניין הזה התייחסות לנגישות כפי שאין בשום בניין במדינת ישראל ויכול להיות שגם בעולם.
עדי קול: רגע, אתה תכננת- - -
<משה עצמון: אל תפסיקי אותי בבקשה.
<משה עצמון: נתת לי שלוש דקות, תני לגמור את שלוש הדקות האלה.
עדי קול: נתתי לך דקה וחצי.
<משה עצמון: בהתחלה שלוש, אחר כך הורדת לדקה וחצי.
עדי קול: רק תגיד לי אם זו הבריכה הראשונה שאתה מתכנן, הבריכה האולימפית.
<משה עצמון: לא, לא.
<משה עצמון: לא הראשונה ולא השנייה ולא החמישית.
<משה עצמון: בבקשה תנו לי לדבר.
<משה עצמון: יש כאן כמות מתקנים לנכים לא פי שניים אלא פי עשר ממה שהתקן דורש.
<משה עצמון: למה?
<משה עצמון: את מכירה בוודאי את תאי הנכים שנמצאים כאן בכנסת.
<משה עצמון: ראית שירותי נכים בטח.
<משה עצמון: שירותי נכים בכל מקום, איך הם נעשים?
<משה עצמון: יש שירותים לכולם ועל יד זה יש שירותים לנכים.
עדי קול: אז פה זה הפוך.
<משה עצמון: אנחנו לא עשינו את זה.
<משה עצמון: מלבד העובדה שעשינו את התאים האלה לקהל, עשינו מלתחות שלימות לנכים.
<משה עצמון: זה לא קיים בתקן, זה לא קיים בשום מקום בארץ, מלבד במקומות שמיועדים לנכים.
סימון דוידסון: - - - היום זה קיים בתקן.
עדי קול: אני מבקשת, סימון.
עדי קול: כיוון שסיכמנו פה שאנחנו לא יורדים לפרטים ואני לא מכירה - - -
<משה עצמון: זה ירידה לפרטים, אבל טענו כאן נגד בעיות הנכים.
<משה עצמון: יש כאן - - -
עדי קול: אף אחד לא העלה פה טענה נגד השירותים.
עדי קול: מראש נאמר - - -
<משה עצמון: לא שירותים, נגישות.
עדי קול: זה שתגיד מה יש לא יפתור את השאלה לגבי מה אין ויש פה קבוצה שלימה של אנשים שאומרים אין.
עדי קול: אתה יודע מה?
עדי קול: אתה חושב שזה מאוד מספיק?
עדי קול: עובדה שיש פה אנשים נוספים שאומרים - - -
<משה עצמון: לא מספיק, פי עשר מכל מקום אחר במדינת ישראל.
עדי קול: זה עדיין לא מספיק.
עדי קול: אני מודה לך על הדברים שלך.
עדי קול: רותי הערה בשלוש מילים, הבטחת, ואני ממשיכה.
<רותי פילץ-בורשטיין: הערה אחת.
<רותי פילץ-בורשטיין: נאמר פה בחלל החדר שיש צו סגירה.
<רותי פילץ-בורשטיין: אין שום צו סגירה.
<רותי פילץ-בורשטיין: אני מבקשת שזה לא ייכתב, לא ייאמר וזה לא נכון.
עדי קול: בסיכום שלי אני אגיד מה אני רוצה לקבל כדי לדעת את זה.
עדי קול: קודם כל, תודה לכולם.
עדי קול: אני מצטרפת להערה שלך לגבי העובדה שהדיון הזה היה מזעזע ולא מכבד את הבית, לא בגלל הדרך שלו, אני חושבת, בעיניי, עזבו.
עדי קול: בכנסת ישראל לשמוע שפרויקט ברמה כזאת התנהל בצורה כזאת כשלא ברור לי, ודיברנו שעתיים, מתי הגיע המומחה, מתי הוא הלך.
<משה עצמון: איך את מתייחסת לעובדה שאומרים שמעלית סגורה כשהבניין הוא בן קומה אחת?
<משה עצמון: אין לו קומה שנייה בכלל.
<קריאות: לא, לא מדויק.
<קריאות: יש מרפסת, יש גשרים.
<משה עצמון: אין, הקומות האלה סגורות.
<שמואל חיימוביץ: בהיתר זה ישנו.
עדי קול: לכן אנחנו לא נכסנו לפרטים.
<משה עצמון: לא פתחו את זה.
סימון דוידסון: לא היה תקציב לסיים, אין קפיטריה.
סימון דוידסון: נגמר הכסף.
עדי קול: סליחה, סימון.
<משה עצמון: אתה ראית את זה חיימוביץ, אתה ראית שאין קומה ראשונה.
<משה עצמון: אבל למה מעלים את העובדה שאין מעלית אם אין קומה שנייה בכלל?
עדי קול: יש קומה שנייה, היא פשוט לא נפתחה כי אין כסף.
<משה עצמון: לא, אין קומה שנייה.
<משה עצמון: היא סגורה.
עדי קול: היא קיימת, רק סגורה.
<משה עצמון: כשית
<משה עצמון: פתחו אותה יפתחו מעלית.
עדי קול: לכן, אנחנו מעלים את זה.
עדי קול: אחת הבעיות פה שאף אחד לא חשב על הדברים קודם.
עדי קול: בוא ננסה לחשוב על הדברים קודם וכשיפתחו אני רוצה שתהיה מעלית באותו יום ולא יגידו: עכשיו אין כסף.
עדי קול: לכן, אנחנו נדבר גם על הדברים העתידיים.
עדי קול: אני באמת אומרת, אני לא נכנסתי פרט פרט פה כי אני לא מכירה את התקן.
עדי קול: אין פה אף אחד, בעיניי, שעשה את הדבר הזה בעבר ומכיר את התקנים בכל התחומים, גם הנכויות וגם שחייה אולימפית.
עדי קול: זה אחד הדברים הבעייתיים.
עדי קול: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
עדי קול: שוב, זה לא הדיון האחרון.
עדי קול: אני יוצאת מפה בכמה קריאות כי לא קיבלתי את התשובות שאני רוצה.
עדי קול: ראשית, אני פונה למנכ"ל המועצה להסדר הימורים בספורט ואני רוצה לבקש לממן את הגעתו של מומחה בין-לאומי גם לנושא של ניהול ואחזקה של מתקנים כאלה כדי להעריך את העלויות וגם כמובן לנושא הנגישות.
עדי קול: יש פה טענות מטענות שונות ואני רוצה לשמוע מומחה בין-לאומי שיגיד האם הבריכה הזאת מותאמת לספורטאים פאראולימפיים.
עדי קול: הרגע נאמר שזו המטרה שלה.
עדי קול: אני רוצה לדעת אם היא מותאמת ומה צריך לעשות.
עדי קול: אני מבינה שאתם בדיאלוג על זה ועדיין הבריכה הזאת נבנתה, יצאה לדרך והיא לא מוכנה.
עדי קול: לכן, אני רוצה לדעת מה עוד צריך לעשות ומי לוקח על זה אחריות.
עדי קול: אני מבקשת ופה ואני אפנה גם בכתב וגם בעצמי באופן אישי למנכ"ל המועצה להסדר הימורים בספורט.
עדי קול: אני פונה מפה לשרת הספורט ולנציג שלה, שוב, אני גם אפנה אליה באופן אישי, לקחת אחריות ולממן את האחזקה השוטפת של המתקן הזה עד הסדר התיאגוד של מכון וינגייט בצורה כזאת או אחרת.
עדי קול: ועדה לא ועדה, אני רוצה לשמוע תשובה.
עדי קול: אני אפנה מכאן בפנייה שלי כחברת כנסת ושל הוועדה לפניות הציבור למבקר המדינה כדי לבדוק את ההתנהלות של הקמת המבנה הזה על כל השלבים שלו.
עדי קול: אני רוצה לבקש ממכון וינגייט לתת לנו בכתב תשובה לגבי הטענה שהועלתה כאן לגבי צו סגירה ולגבי הבטיחות של המתקן.
עדי קול: אני רוצה לדעת שמצבם של השחיינים שמגיעים הוא בטוח ואם יש חס וחלילה רעידת אדמה, שריפה או כל דבר אחר שיכול לקרות כאן, אין שום בעיה ושיש מישהו שמוכן לחתום על הבטיחות של זה.
עדי קול: לגבי הליקויים שהוזכרו כאן והובטח שיתוקנו - אני רק אמנה חלק מהם: שעון העצר שהובטח מחר והקולר.
עדי קול: מינינו את אניה כאחראית.
עדי קול: אני רוצה לקבל עדכון תוך שבוע על דברים שנעשו ומה הולך להיעשות בעתיד.
עדי קול: אני קובעת ישיבת מעקב עוד שלושה שבועות מהיום.
עדי קול: דוד, שלושה שבועות זה נראה לי זמן מספיק בשביל ליזום, לייעל ועדה?
<דוד מלכא: את רואה?
<דוד מלכא: אני מתייעץ עם הדוברת.
<נעם צבי: אפשר שתבקשי גם תשובה לגבי הסיוע לעשות את אליפות אירופה בריכות קצרות בישראל?
עדי קול: לא נתת לזה מספיק דגש, אני אתייחס לזה.
עדי קול: דוד, שלושה שבועות?
<דוד מלכא: כן, כן, סביר.
עדי קול: באיזה טווח זמן נוכל לקבל תשובה לגבי חצי מיליון?
<קריאה: שבוע, תוך שבוע או שזה מת.
עדי קול: אני יודעת שאמור להגיע נציג.
עדי קול: כיוון שלא הייתי צריכה להגיע לפה כדי שאתה ונעם תדברו ואני יודעת שאתם מדברים אי-אילו פעמים.
עדי קול: אמור להגיע פה נציג של מי?
<נעם צבי: נשיא איגוד השחייה האירופית.
עדי קול: הוא אמור להגיע ולאשר את התחרויות האלה.
עדי קול: דרוש חצי מילון יורו.
עדי קול: מתי אפשר לקבל תשובה?
<דוד מלכא: נעם פנה אלינו והתמיכה המדוברת היא ל-2015.
<דוד מלכא: אנחנו אמורים לתת לו צפי.
<דוד מלכא: לא הבטחה אלא צפי בהנחה שיהיה תקציב וכד'.
<דוד מלכא: אני מניח שתוך שלושה ימים אני אציב בפניו איזשהו צפי.
<דוד מלכא: זה לא הבטחה.
עדי קול: צפי יאפשר לך לקיים את האירוע?
<נעם צבי: תלוי מה ייאמר שם בצפי הזה.
עדי קול: אז אני גם רוצה תוך שבוע לקבל תשובה לגבי התשובה שניתנה לגבי האירוע.
עדי קול: אני רוצה להודות לכולכם על זה שהגעתם.
עדי קול: זה היה דיון טעון ואני יודעת שכולם יוצאים מכאן עם הרבה מטענים ועוד ממשיכים לעבוד ביחד.
עדי קול: אני מקווה ומבקשת שתעבדו ביחד בצורה הולמת גם אחרי הדיון הזה.
עדי קול: כאמור, הוא לא האחרון.
<רותי פילץ-בורשטיין: תוך כמה זמן יוצא סיכום?
עדי קול: תוך שבוע יצא פרוטוקול, אבל את הדרישות אנחנו נוציא במכתב בהקדם האפשרי.
עדי קול: אנחנו תוך עוד שלושה שבועות נתכנס פה ואני מקווה לשמוע תשובות מכל הגורמים.
<קריאה: תודה לחברת הכנסת עדי קול, באמת תודה רבה לך.
עדי קול: בוקר טוב, תודה שהגעתם לוועדה לפניות הציבור.
עדי קול: זו ישיבה שניה של הוועדה בנושא לשכות הסיוע המשפטי בארץ.
עדי קול: אנחנו מקיימים הרבה דיונים, ומנסים להיות קשוחים נשכניים ולהשיג הישגים.
עדי קול: אני שמחה לארח את מנכ"ל משרד המשפטים בדיון נוסף, בעקבות הדיון הקודם שלנו, שעלו בו כמה נקודות מאד משמעותיות לגבי ההתנהלות של הלשכות לסיוע משפטי.
עדי קול: קבלנו מכתב תשובה מהמשרד והחלטנו שאנחנו לא מסתפקים בתשובה שקבלנו מכמה סיבות.
<שלומית אבינוח: זו פעם ראשונה שמנכ"ל משרד המשפטים מתארח בוועדה לכל אורך 16 שנות קיומה.
עדי קול: יש אנשים שרוצים לדבר על עוד נושאים בהקשר של הסיוע המשפטי ואמרתי להם שהם יכולים לדבר באופן מצומצם, כדי שלא להפוך את זה לנושא העומק.
עדי קול: נפתח בשלושה נושאים מרכזיים: דעת ההנהלה לגבי פרישת היחידה לסיוע משפטי בארץ.
עדי קול: עלתה בקשה לפתוח עוד יחידות אזוריות שייתן בהם מענה.
עדי קול: יש מקומות שמגיעות ניידות לכל מיני מקומות ונותנות שירות אד-הוק, וכרגע זה מה שניתן לעשות במסגרת התקציב.
עדי קול: במסגרת הדיון עלתה גם הבעיה של מחוז מרכז, שיש עומס גדול מאד של תיקים, שנמצאים כולם בתל-אביב.
עדי קול: אמור להיפתח סניף בלוד, התמנתה מנהלת להקמת הסניף, יש כבר תקן למנהלת לסניף, אבל רק למנהלת ולא מעבר לזה, לכן יש עיכוב גדול בפתיחת הסניף.
עדי קול: יש עדין סוגיה משמעותית לגבי ההנגשה של הלשכה בתל-אביב.
עדי קול: עלו טענות, שכיוון שלא ניתן להגיע ללשכה, הנכים ממתינים בחוץ והרבה פעמים מחכים לעורכי הדין שיגיעו תחת כיפת השמים, שם הם נפגשים אתם, או בלובי של הלשכה.
עדי קול: כמובן שזה לא ראוי, בטח שלא בלשכה של הסיוע המשפטי.
עדי קול: עלו סוגיות נוספות לגבי הזכאות וקריטריונים.
עדי קול: בעיני, הבעיה הכי גדולה שעלתה מתוך הדברים, והנציגה של הסיוע המשפטי דברה על זה, החשש, שברגע שנרחיב קריטריונים, או נרחיב את המידע וההפצה, הלשכה תוצף.
עדי קול: עלו גם בעיות לגבי השפה האמהרית ולגבי פרסום של הסיוע המשפטי.
עדי קול: הייתה הצעה, שכשאזרח מקבל הזמנה לבית משפט, יהיה כתוב בה על האפשרות לסיוע משפטי.
עדי קול: הנציגה של הסיוע המשפטי אמרה, שהם לא יכולים להציע את השירות כי אין להם מספיק תקציב בשביל לתת את השירות לכולם אז הם משתדלים לפרסם פחות כי לא יוכלו לעמוד בפרץ.
עדי קול: ישנה בעיה שאנחנו רוצים ללתת שירות אבל לא יכולים לתת את השירות המקסימלי לכן אנחנו נותנים רק למי שמגיע אלינו.
עדי קול: אלו היו הבעיות העיקריות שעלו, חשש מפרץ של פונים ולכן פחות שיווק ופחות פרסום ופחות הנגשה של השירות.
עדי קול: מצד שני, קושי של הפונים למצות את הזכויות שלהם.
עדי קול: כתבנו את מכתב הסיכום ובקשנו גם להיות מעודכנים על פתיחת הלשכה בלוד ועל ההנגשה וקבלנו תשובות מאד אמורפיות, כמו שהלשכה בתל-אביב תהיה מונגשת ב-2018.
עדי קול: אני חושבת שמשרד המשפטים לא יכול להגיד דבר כזה, שהלשכה בתל-אביב תהיה מונגשת לנכים רק ב-2018, בפרט שזה התחיל כבר כמה שנים אחורה.
עדי קול: לגבי המרכז בלוד, הייתה תשובה כללית שישנה מנהלת, אבל לא הבנו ממש את התשובות ולכן קראנו אותך לכאן.
<משה בר: שמי משה בר, יושב ראש עמותת "תנו יד לחרש ונכים למען נכים".
<משה בר: אני יודע על תל-אביב, אבל לא על שאר המקומות.
<משה בר: הגעתי לתל-אביב כי הייתי מוזמן לקבל סיוע משפטי.
<משה בר: הגעתי לשם, לא הייתה לי נגישות לעלות למעלה.
<משה בר: ישנו שביל שמתאים לעגלות עם ציוד אבל לא לכיסא כגלגלים.
<משה בר: הגעתי חצי שעה לפני הזמן, חיכיתי בחוץ, היכן שמעשנים, הייתה שמש, הייתה רוח וכשהגיע הזמן שלי, רעיתי עלתה ובקשה מעורכת הדין שלי שתרד.
<משה בר: היא סירבה לרדת.
<משה בר: חיכיתי עוד שעתים וחצי עד ששלחו לי מישהו שהסכימה לרדת אלי ואמרה לי שאעשה את זה טלפונית.
<משה בר: אמרתי לה, סלחי לי, אני מחכה כאן כבר שלוש שעות ואת אומרת לי לנסוע הביתה ולעשות את זה טלפונית, למה מלכתחילה לא אומרים את זה לנכים על כסאות גלגלים?
<משה בר: אמרתי לה שאני לא מוכן, היא עלתה אתי לרכב, רשמה את מה שרשמה והבאתי לה את המסמכים.
<משה בר: היא עשתה טובה שהיא ירדה כי עורכת הדין שקבעתי אתה בכלל לא רצתה אפילו לדבר אתי.
<משה בר: היא אמרה, אני ארד למטה?
<משה בר: מה פתאום, זה לא מהכבוד שלי.
<משה בר: אני יודע שיש חוק שב-2018 צריך להנגיש את כל המקומות.
<משה בר: אבל לפני שמנגישים אולי אפשר לעשות סככה למטה.
<משה בר: להגיד לנכים שהם יכולים לעשות את זה טלפונית במקום לקרוא להם.
<משה בר: יש תיקונים קטנים שאפשר לעשות בינתיים וזה יתקבל בצורה טובה יותר מאשר שאתה מגיע, עד שאתה מוצא חניה ואז אתה גם לא מקבל את השירות שצריך.
<משה בר: שמעתי בישיבה הקודמת שהייתי, שככה זה גם ברמלה, במקומות שדווקא הנכים צריכים להיעזר בהם, אין להם איך להגיע.
<משה בר: דבר שני, שכר מצווה, מקבלים מ-5,000 ומעלה.
<משה בר: אלה שיש להם יותר כסף מקבלים שכר מצווה, אלה שמרוויחים עד 5,000 שקל מקבלים סיוע משפטי.
<משה בר: הם צריכים לקבל עזרה מעורכי דין, שמרביתם ותסלחו לי, סוג ג' או ד', יש ביניהם טובים אני לא רוצה להשמיץ את כולם אבל זו בעיה.
<משה בר: אני חושב שבמקרים מיוחדים, אולי אפשר להעביר לשכר מצווה.
<משה בר: אם יש תיקים מסובכים להעביר, או דברים שעורכי הדין בסיוע טוענים שהם מקבלים מעט כסף והם לא מוכנים בשביל הכסף הזה לרוץ או להוציא מכתבים והם עושים טובה שעונים לך טלפונית.
<משה בר: זה לא רק אני, שמעתי הרבה תלונות ואני מדבר באופן כללי.
<משה בר: אם אני, אחרי 30 שנה שאני מגיע לכנסת, קבלתי מכתב חריף לפנות לעורך דין, אז הוא הסכים לענות לי.
<משה בר: אני צריך לרוץ לבית המשפט, להוציא את כל המסמכים ולשלוח לו.
<משה בר: זו לא עבודה שלי, זו עבודה של העורך דין.
<משה בר: עורך דין שמקבלים דרך הסיוע המשפטי צריך להיות חתום שהוא חייב לעמוד בתפקיד שלו.
<משה בר: אפשר לעשות ועדה, שכל עורך דין שכושל, יהיה לאן לפנות ולהעלות את הנושא.
<משה בר: יש עשרות אנשים שפונים אלי וזו הסיבה שפניתי ליושבת ראש הוועדה, לא היה לי לאן לפנות עם הדברים האלה.
<משה בר: אני מנסה להתקשר ומנפנפים אותי בלשכה.
<משה בר: פעם קודמת ערבתי את שרת המשפטים, ציפי לבני והיא טפלה בזה ופתאום הממונה במחוז תל-אביב הייתה בסדר לתקופה, אחר כך החליפו אותה ושוב נתקלנו בקיר אטום.
<משה בר: אני לא יכול בכל פעם לערב את שרת המשפטים בנושאים האלה.
<משה בר: התפקיד הזה נועד כדי לייצג את הציבור ולא את עצמם ולא לדאוג לפרנסה לעצמם.
<משה בר: אם הם רוצים פרנסה וזה לא מתאים להם, שילכו למקום אחר.
<משה בר: אם הם רוצים להיות בלשכה, שיתנו את השירות כמו שצריך.
<משה בר: אני מקווה שזה ייעשה, אני מאמין מאד בוועדה ומאמין גם במנכ"ל.
<משה בר: אני יודע ששרת המשפטים טובה ועושה את מה שמבקשים ואני מקווה שנוכל לעשות שינוי.
עדי קול: רן בבקשה.
<רן מלמד: אני אתחיל בתודות.
<רן מלמד: קבלנו תשובה משרת המשפטים לפני שבוע, שאותה לשכה בלוד שדברנו עליה בפעם הקודמת תפתח ב-2014 כמו שתוכנן.
<רן מלמד: עדיין, לא קבלנו תשובות על שאר המקומות בהם רצינו לפתוח לשכות.
<רן מלמד: העומס הולך וגדל.
<רן מלמד: אני יודע שישנו ניסיון לפתוח ברהט ובמקומות אחרים עם שלוחות.
<רן מלמד: אנחנו מרגישים, מהפניות שמגיעות אלינו, שהעומס הולך וגדל.
<רן מלמד: שלחנו לפני שבועיים בקשה משרת המשפטים לגבי הרחבה, לצערנו לא קבלנו עליה תשובה.
עדי קול: מנכ"ל משרד המשפטים בבקשה.
<גיא רוטקופף: ראשית אני רוצה להביע תמיהה, על זה שבוועדה הזו לא היה אף פעם מנכ"ל משרד המשפטים.
<גיא רוטקופף: אני חושב שזו ועדה חשובה מאד כיוון שהיא יכולה לטפל בכלל הנושאים שמציקים לאזרח.
<גיא רוטקופף: פניה ישירה של האזרח לכנסת במסגרת הפיקוח על עבודת הממשלה.
<גיא רוטקופף: כפי שאמרת, אני מברך על הטיפול, כי הוא צריך להיות נשכני, לא מוותר.
<גיא רוטקופף: כאשר אזרח נתקל בהתנהגות כזו וחוזר הביתה עם הרגשה מאד רעה ושמענו את זה כאן.
<גיא רוטקופף: הוא מרגיש שעובדי הציבור לא באמת משרתים את הציבור אלא משרתים את עצמם.
<גיא רוטקופף: התחושה שלך, מהשירות הממשלתי היא תחושה קשה, אני חושב שלא היה לך פשוט להגיע לכאן, אבל גם לבוא, גם לכתוב מכתב וגם לפנות לשרת המשפטים וגם לוועדה הזו, סמן שאת השירות שלך כבר קבלת ואתה רוצה לטפל בזה אחרת.
<גיא רוטקופף: על כך אני מאד מודה לך, ששמת את הדברים על השולחן.
<גיא רוטקופף: אני מודה לך, יושבת הראש, שהזמנת אותי לכאן ואני אבוא בכל פעם שתזמיני אותי, בכל פעם שיהיה קושי, שקשור למשרד המשפטים, אגיע באופן מידי, כי זה תפקידי.
<גיא רוטקופף: התפקיד שלי במשרד המשפטים הוא לעבוד מהבוקר עד הלילה וגם בלילה על מנת שמשרד המשפטים ייתן שירות טוב.
<גיא רוטקופף: יש דברים שקצת קשה לנו לעשות באופן מידי אבל אנחנו נותנים את הפתרון הכי קרוב שאפשר באופן מידי.
<גיא רוטקופף: אמרת משהו לגבי פניה.
<גיא רוטקופף: פשוט לזכור את המייל שלי: אני מוכן לכתוב לך אותו והוא כתוב גם באתר האינטרנט שלנו.
<גיא רוטקופף: כל הבעיה שיש לך עם משרד המשפטים, לך ולכל אזרח, לשלוח אלי מייל.
<גיא רוטקופף: לפעמים, וזה קורה, כשפונים ליחידה, זה לא מגיע אלי והיחידה מנסה לפתור את זה באופן עצמאי.
<גיא רוטקופף: אם היחידה יודעת לפתור את זה באופן עצמאי זה בסדר, כך זה צריך להיות.
<גיא רוטקופף: אבל אם זה לא קורה, לשלוח אלי מייל.
<גיא רוטקופף: המיילים שלי מטופלים, זו מערכת פניות ציבור גדולה במשרד , אני רואה את המייל ורואה את הקושי.
<גיא רוטקופף: יש דברים שרק אני יכול לעשות.
<גיא רוטקופף: יש לי כוח על להסב את המשאב באופן מידי.
<גיא רוטקופף: כמו למשל, הנקודה שהעלית לגבי הקושי בתל-אביב.
<גיא רוטקופף: הקושי בתל-אביב הוא שהבניין שלא נולד כבניין מונגש.
<גיא רוטקופף: בהערת אגב, מי שאחראי בין היתר על תקנות הנגישות ועל אכיפתן, זה אני.
<גיא רוטקופף: בכובע האחר שלי, אני אחראי על ההקמה של הנציגות לשוויון אנשים עם מוגבלויות במשרד המשפטים.
<גיא רוטקופף: אנחנו מציקים למשרד המשפטים ולמשרדים אחרים.
<גיא רוטקופף: קורה לא פעם שהמשרד שלי מתנגח עם הסנגוריה הציבורית עם הפרקליטות, הפרקליטות עם הסיוע המשפטי, אנחנו רגילים לזה ויכולים לחיות בדואליות הזו.
<גיא רוטקופף: ראיתי את הפניה, הקושי העובדתי הוא שהבניין לא מונגש ועד שאני לא עובר לדיור חלופי, לא יהיה בניין מונגש.
<גיא רוטקופף: בגלל זה יש את התאריך, הרחוק לכאורה, שקבלתם.
<גיא רוטקופף: כיוון שלעבור דיור בתוך המשרד, זו משימה של כמה שנים.
<גיא רוטקופף: אבל אני מקבל את ההערה שלי וכתבתי בתשובה שלי, שייעשו ההתאמות הנדרשות וגם הוריתי לעשות את ההתאמות הנדרשות באופן מידי.
<גיא רוטקופף: לכן ההוראות החדשות הן כאלה: אנחנו מסבים את אחד מחדרי הפניות לקבלת קהל בקומה הראשונה, בקומת הקרקע הנגישה, לחדר של עורך דין, שיקבל בו אנשים בעלי מוגבלויות.
<משה בר: יש גם בעיה עם שירותים.
<משה בר: לא רק להנגיש אותם אלא גם לחבר מידית את הנכים, כי בדרך כלל הם לא שולטים על מערכת הצרכים.
<גיא רוטקופף: הערה מצוינת, זה חלק מהתשובות.
<גיא רוטקופף: הנכים יקבלו שירות מידי על ידי עורך דין, שיגיע לחדר למטה ולא בחדר למעלה ולא בתוך האוטו, בתיאום מראש.
<גיא רוטקופף: גם נכים שיגיעו לא בתיאום מראש, בשלב הראשוני, תהיה להם יכולת גישה ותינתן להם עדיפות בתור.
<גיא רוטקופף: ההוראה הזו תחול לא רק לגבי תל-אביב על תחול על כל המשרדים החל מעכשיו.
<גיא רוטקופף: ההנגשה תיקח מספר שבועות מכיוון שאני מסב חדר בכניסה לחדר מונגש.
<גיא רוטקופף: זה חדר ממש מול מכונת הצילום, הוא יהיה קטן יחסי אבל חדר פרטי ויוכלו להיכנס אליו.
<גיא רוטקופף: בהקשר הזה אני יכול לומר, שבתוך מספר מצומצם של חודשים, יהיה שינוי.
עדי קול: אנחנו צריכים מספר, כדי שנוכל להציק לך עם זה.
<גיא רוטקופף: אני רוצה לתת מספר שהוא לא מספיק רחוק, אבל שיהיה מספר שאני אוכל לעמוד בו.
<גיא רוטקופף: קודם כל, ההוראה לגבי קבלה היא מידית, בשלב הראשוני קבלה במקום הפחות נעים.
<גיא רוטקופף: מהיום תהיה קבלה במקום הפתוח והנגיש בקומה הראשונה, שעורך הדין ירד אליו.
<גיא רוטקופף: תוך שלושה חודשים, יוסב חדר למטרה זו.
<משה בר: יש לי בקשה, שעד שיהיה החדר, נכים על כיסאות גלגלים יוכלו לעשות את זה טלפונית ויוכלו לשלוח מסמכים בפקס.
<גיא רוטקופף: אני כבר נותן עדיפות בקומת הקרקע, פלוס אפשרות טלפונית, איל גלובוס, מי שעומד בראש האגף לסיוע משפטי יסביר על זה קונקרטית, כי זו הייתה תקלה.
<גיא רוטקופף: אני מסכם שבאופן מידי אנחנו נותנים את השירות בקומה הראשונה, באולם קבלת הקהל שנגישה לנכים, העורך דין ירד לשם באופן מידי.
<גיא רוטקופף: דבר שני, תוך שלושה חודשים יהיה חדר נגיש.
<גיא רוטקופף: דבר שלישי, באופן מידי יינתן שירות טלפוני לנכים עם קושי להגיע.
עדי קול: יש אתר לסיוע המשפטי, כי אני חושבת שנכים נמנעים מלכתחילה לפנות ולהגיע.
<גיא רוטקופף: תצא היום הודעה על ההחלטות באתר של הסיוע המשפטי.
<משה בר: צריך לפרסם את זה גם באתר של הנציבות לשוויון זכויות לנכים.
<גיא רוטקופף: זה יעשה גם באתר המשרדי וגם באתר של הנציבות.
<גיא רוטקופף: ברמה האישית, לגבי החוויה שלך של ההנגשה, אני רוצה להתנצל באופן אישי, אבל אני מקווה שהקושי שלך יפתור את הקושי של האחרים.
<גיא רוטקופף: בשביל זה אנחנו פה.
<אייל גלובוס: שמי איל גלובוס, מנהל האגף לסיוע משפטי.
<אייל גלובוס: לגבי הנושא שלך, תקבל פניה אישית, נתת את הפרטים, הייתה כאן תקלה.
<אייל גלובוס: לפני הסידור, שהמנכ"ל כרגע דיבר עליו, יש לנו אפשרות לראיין אנשים טלפונית, זה לא דבר שאנחנו מעוניינים בו, זה דבר שעלול לפגוע בשירות ללקוח.
<אייל גלובוס: הלקוח זכאי לראות את עורך הדין מול עיניו, שלא לדבר על כך, שעורך הדין לא יודע עם מי הוא מדבר.
<משה בר: סליחה שאני קוטע אותך, בפעם ראשונה שאני מגיע, בקבלה למטה, אין לי את הבעיה.
<משה בר: אני מוסר את כול המסמכים ויודע עם מי מדברים.
<משה בר: בפעם השנייה, כדי לקבל עורך דין, אני לא צריך להגיע שוב עד שם, אני יכול לדבר טלפונית.
<אייל גלובוס: אני אסביר, כמו שאמרת, יש שני חלקים: הראשון למסור את הטפסים, אתה לא חייב להגיע, אתה יכול להעביר לנו את הטפסים בכל דרך שהיא ואין צורך להגיע אם המקרה אינו דחוף.
<אייל גלובוס: גם אם תגיע, המקום, כפי שאמר המנכ"ל, מונגש, יש עמדה אחת מונגשת גם לנכים.
<אייל גלובוס: לגבי השלב של הראיון, זה הקטע הבעייתי.
<אייל גלובוס: אנחנו מעדיפים, כדבר שבשגרה, שהראיון לא יתבצע טלפונית.
<אייל גלובוס: יחד עם זה, לא רק בתל-אביב ולא רק מעתה, אם יש נסיבות קיצוניות, ולכך אנחנו מבקשים לקבל מסמך רפואי, כדי שלא ינצלו את זה לצרכים אחרים, אבל אם אכן ישנן נסיבות רפואיות שמצדיקות את זה, אנחנו עושים גם את הראיון הטלפוני.
<אייל גלובוס: ישנו קושי שאי אפשר לחתום על תצהיר וכדומה, אבל אנחנו נמצא את האיזונים הנכונים.
<אייל גלובוס: האגף מאד מאד מנסה להיות מונגש בהיבטים שונים.
עדי קול: הרבה פעמים שולחים אותם להביא אישור רפואי, זו בקשה שאני ממש מקווה שתעבור מן העולם.
עדי קול: כמעט ואין מקומות שאי אפשר לשלוח להם בפקס.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה היא למנוע את ההגעה.