GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי קול: מיצינו את הסוגיה הגדולה שלפיה יש בעיה מאוד גדולה בדרך שבה נבנתה הבריכה.
עדי קול: חילקתי את זה בפעם שעברה להסתכלות אחורה – מה קרה, איך הגענו למצב שאנחנו נמצאים בו היום והסתכלות קדימה – איך אנחנו הופכים את המצב למשהו יותר שמיש, יעיל ורלוונטי לכל המשתתפים.
עדי קול: אני אתחיל מהבעיה אחורה.
עדי קול: קראתי את החומר שהוגש לי עד הישיבה וקראתי את החומר שהוגש עד היום, ואני רוצה להעיר כמה הערות: א', זה לא בית משפט – אמרתי את זה גם בדיון הקודם, ואני רוצה שהמנכ"לית תתייחס אלי עכשיו כי אני מדברת אלייך – דברים שנאמרו בוועדה, והם לא נכונים – זה זלזול בוועדה.
<רותי פילץ בורשטיין: סליחה, על מה בדיוק את מדברת?
עדי קול: אני אפרט.
עדי קול: אחד הדברים שנאמרו כאן זה שאין בעיה ושהגיעו למצב של סגירה לבריכה - -
<רותי פילץ בורשטיין: - - -
עדי קול: כן, רק לא אמרתם שבדיוק יום לפני כן השגתם הארכה עד סוף השנה לאישור, ודאגתם בתמימות כאילו אתם לא יודעים על מה מדובר.
עדי קול: עכשיו תורי לדבר, וכשיהיה תורך תדברי.
עדי קול: את מכירה את הנהלים – אני נותנת זכות דיבור.
עדי קול: ישבתם כאן ואמרתם שאין שום בעיה, לבריכה יש אישור.
עדי קול: אני ראיתי מתי נחתם האישור – ערב לפני כן לכבוד הדיון בוועדה.
עדי קול: זאת אומרת שלפני כן לא היה אישור.
עדי קול: אני מצפה ממך לגילוי נאות, וזה לא היה.
עדי קול: גילוי נאות נוסף על העובדה שאני ביקשתי שני שעוני עצר לבריכה, ואת בהתנדבות מלאה – ואפילו אניה עשתה את תפקידה וכתבה לי שהשעונים נעשו – רק שלא אמרת לי שזה משהו שמכון וינגייט נותן, אלא משהו שהאיגוד סגר כבר מזמן והזמין, זה כבר היה.
עדי קול: היה פה מצג שווא שמכון וינגייט מתגייס לפתור את הבעיות ונותן פתרון מידי – וזה לא נכון.
עדי קול: חבל כי אנחנו ועדה בכנסת, ואנחנו מצפים שתיתנו לנו תשובות אמתיות.
עדי קול: ככה לא נוכל לבדוק את זה.
עדי קול: זה התחיל מהתשובות הקטנות על הדברים האלה.
עדי קול: את באת ואמרת בישיבה על ועדת הטוטו שהבריכה לא תוכל להמשיך לתפקד כי צריך כסף לספרינקלרים, אבל כאן לא אמרת שיש בעיית ספרינקלרים.
עדי קול: אני מבקשת שאם אנחנו מקיימים פה דיון אני אשמע את האמת.
עדי קול: כיוון שאני לא מצליחה לשמוע את האמת – ואני אמרתי את זה גם בדיון הקודם – אני פניתי למבקר המדינה.
עדי קול: אני אומרת את זה לפרוטוקול – אני יודעת שפנו אליי גורמים מכל מיני נוגעים בדבר לא לפנות למבקר המדינה.
עדי קול: אני אומרת לכם את זה כאן:
עדי קול: כשפונים אליי ומבקשים לא לפנות למבקר המדינה זה גורם לי לחשוד שאולי כן צריך שמבקר המדינה יתעסק בזה.
עדי קול: כשדיברתי עם מבקר המדינה הבוקר הוא כינה את הסיטואציה – מטרידה.
עדי קול: ואני חושבת ש"מטרידה" זה אנדר-סטייטמנט לעומת מה שקרה פה.
עדי קול: ועכשיו אני מדברת רק על התהליכים – איך נולדה הבריכה הזאת?
עדי קול: למה היא נבנתה בוינגייט כמו שהיא?
עדי קול: מי נתן את המצ'ינג המפורסם, אם נתנו?
עדי קול: סוגיית המחיר אני שמה אותה בצד רגע.
עדי קול: נכון, אמרו שגם פרויקטים פרטיים אחרים עולים לפעמים ב-20%-10% יותר מהמחיר המתוכנן.
עדי קול: המחיר, אני עוד רגע שמה בצד.
עדי קול: לכל אורך הבנייה וקבלת ההחלטות משהו פה לא ברור.
עדי קול: אני מבקשת שהדבר הזה ייבדק: מי היה אחראי לפקח?
עדי קול: מי פיקח, אם בכלל?
עדי קול: ומה צריך לעשות עם זה?
עדי קול: כשמבקר המדינה אמר "מטריד" העביר את הפנייה שלי למחלקת החקירות, והם יעבירו לכל הגורמים הנוגעים בדבר את הפניות.
עדי קול: אין לי הסמכות והיכולת המשפטית לבדוק את התהליך שקרה פה, ואני אומר לכם – זה תהליך מטריד.
עדי קול: בהתחשב בעובדה שגם לוועדה אני ממשיכה לקבל תשובות מאוד קרובות לאמת, אבל לא תמיד את האמת זה מטריד אותי, ואני לא רוצה לקחת את זה על עצמי.
עדי קול: אז קודם כול את הבדיקה של מה שהיה מבקר המדינה יעשה.
עדי קול: אני מבינה את הקושי שזה יעמיד לגורמים השונים – למכון וינגייט שמנסה לפתח תהליך של התאגדות.
עדי קול: עדיין, אם הגוף הזה הופך להיות תאגיד ממשלתי אני רוצה לדעת שמי שנמצא שם אלה אנשים שפועלים לפי נורמות משפטיות ראויות.
עדי קול: אם זה יהיה גוף ציבורי הוא יצטרך לעשות את זה, וזה תהליך מאוד משמעותי בעיניי.
עדי קול: אז אני שמה את זה אחורה.
עדי קול: אני לא רוצה לדבר יותר על איך שנבנתה הבריכה, לי אין הכלים לטפל בזה.
עדי קול: לדעתי, מבקר המדינה צריך לעשות את זה מול הגורמים השונים.
עדי קול: כמו שאמרתי בפעם הקודמת זה לא המפגש הראשון שלי עם ענף השחייה, אולי מפגש ראשון שלי עם הנהלת הספורט.
עדי קול: בעיניי העובדה שבכל אחד מהגופים יושבים אנשים שהם נגועים בניגוד עניינים כיוון שקודם היו בגוף הקודם היא בעייתית בעיני, כי אין לכם יכולת לבדוק באמת.
עדי קול: אם מכון וינגייט אומר שהוא יקים ועדת בדיקה – ואני לא רוצה לציין את העובדה שאסף חפץ שמונה לראש ועדת הבדיקה עומד גם הוא בכל מיני קשיים אחרים, אבל אני לא חושבת שמכון וינגייט יכול לבדוק את עצמו.
עדי קול: גוף לא בודק את עצמו.
עדי קול: אני מתנגדת לכך שהצבא בודק את עצמו.
עדי קול: לכן בעיקר לאור העובדה שמי שהיה קודם מנכ"ל מכון וינגייט והיום הוא במשרד הספורט, ולכן הוא לא יכול להסביר לנו מה היה כי הוא נגוע בניגוד עניינים, ומי שעכשיו במשרד הספורט היה קודם בטוטו – תסלחו לי, אני לא יכולה לצאת מזה.
עדי קול: מי שצריך לבדוק את ההתנהלות זה גוף חיצוני.
עדי קול: אז קודם כול אני אומרת את זה על מה שהיה בעבר: ניסיתי, פגשתי אנשים, אני חושבת שיש פה בעיה, וצריך להצביע עליה.
עדי קול: לכן אני מסתכלת קדימה.
עדי קול: גם בדיון הקודם הסתכלנו אחורה וקדימה, והדיון הזה מיועד להסתכל קדימה: איך אנחנו משמישים את הבריכה הזאת לספורטאים אולימפיים ופרא-אולימפיים, שזאת הייתה ההגדרה של מטרת הבריכה.
עדי קול: נאמר כאן לפני כולם שזאת ההגדרה, ואותו דבר אני כתבתי למבקר המדינה.
עדי קול: הגדירו שזאת מטרת הבריכה – בואו נעשה שהיא תתאים להגדרה הזאת כי זה א'-ב' של בניית פרויקט.
עדי קול: נושאים שעלו בדיון הקודם היו נקודתיים, חלקם נפתרו וחלקם לא נפתרו.
עדי קול: נוח לא היה בדיון הקודם, ואני רוצה שנדבר שוב על ההתאמה של הבריכה הזאת לשחיינים הפרא-אולימפיים.
עדי קול: אני רוצה לראות איך אנחנו מסתכלים מכאן מה עוד צריך לעשות.
עדי קול: הקריאה המרכזית שלי בדיון הקודם הייתה לטוטו, ואני מאוד מודה לכם על ההיענות המהירה ועל ההירתמות.
עדי קול: זה באמת ראוי להערכה ההתגייסות לקריאה הזאת.
עדי קול: למי שלא זוכר, אנחנו ביקשנו לסייע במימון של נציג בינלאומי שיגיע לכאן, יבחן את הבריכה ויגיד מה צריך לעשות כדי שהבריכה תעמוד בתנאים.
עדי קול: היה לי חשוב לקיים את הדיון אף על פי שקיבלתי מכתב מהמנכ"ל – אני מאוד מעריכה את זה – וגם על התמיכה בוועדה שנאמרה גם בדיון וגם במכתב.
עדי קול: היה חשוב לי לכנס את הדיון כדי לשמוע מי הולך לבחור את המומחה הזה?
עדי קול: מי הוא יהיה?
עדי קול: מתי הוא יגיע?
עדי קול: אם בקרה אז עד הסוף.
עדי קול: כמובן, אני אדרוש שהדוח שלו יגיע לפה.
עדי קול: הבנתי שזה נאמר שזה יהיה בשיתוף פעולה של איגוד השחייה ומכון וינגייט.
עדי קול: שוב, אני לא יודעת איזה סוג של שיתוף פעולה יש כאן, ואני אשמח לדעת לגביו.
עדי קול: עלו עוד כמה סוגיות לגבי תחרויות שעומדות להתקיים בקיץ, ומשרד הספורט אמר שהוא יבדוק את ההשתתפות שלו.
עדי קול: לכן אני רוצה שנתחיל את הדיון כך: עדכונים מהפגישה הקודמת, ואחר כך אני אתן לפונים שיש להם הערות, בקשות, טענות או דברים שאולי לא התייחסנו אליהם במפגש הקודם – לדבר.
<רותי פילץ בורשטיין: אני יכולה, בבקשה, להגיב?
<רותי פילץ בורשטיין: נושא האמינות שלי לא הוטל בספק מעולם, והוא לא היה לכבוד הוועדה.
<רותי פילץ בורשטיין: אז אני מבקשת לא להטיל ספק בנושא האמינות שלי – לא כמנכ"לית ולא בכל תפקיד אחר.
<רותי פילץ בורשטיין: עניינית לגבי הנקודות שהעלית: לא היה מעולם צו סגירה לבריכה במכון וינגייט.
<רותי פילץ בורשטיין: אילולא היינו מקבלים את האורכה שהגיעה בהתחלה מכיבוי אש, ואחר כך קיבלה את הגיבוי של עיריית נתניה עד למועד, לא הייתי אומרת את מה שאמרתי.
עדי קול: אבל גם לא סיפרת שהייתה בעיה.
עדי קול: אמרת – אין שום בעיה, אני לא יודעת על מה מדובר.
עדי קול: יש פרוטוקול.
<רותי פילץ בורשטיין: לא, אני אמרתי בפירוש: אין צו סגירה.
<רותי פילץ בורשטיין: יש פרוטוקול, ויש תמליל של הדברים.
עדי קול: זה היה עובד בבית-משפט כי זה כביכול טענה לגיטימית.
עדי קול: פה לא.
עדי קול: פה הצגת מצב כאילו אין שום בעיה בנושא הזה.
עדי קול: לכן אמרתי את הדברים.
<רותי פילץ בורשטיין: לא, לא, לא.
<רותי פילץ בורשטיין: צו סגירה זה דבר מאוד ברור.
<רותי פילץ בורשטיין: אמר פה יהושע גורה שיש צו סגירה, ואני אמרתי שאני מבקשת להגיב על זה ולהגיד שאין צו סגירה, ואני עדיין אומרת – לא היה מעולם צו סגירה לבריכה.
<רותי פילץ בורשטיין: מכון וינגייט פעל להארכה של תוקף רישוי העסקים.
<רותי פילץ בורשטיין: אכן קיבלנו לפני הדיון – ולא לכבוד הדיון – אין שום קשר בין המשא ומתן שאנחנו מנהלים עם רשויות כיבוי אש ועם העירייה.
<רותי פילץ בורשטיין: זה קרה לפני הדיון, אבל לא לכבוד הדיון.
<רותי פילץ בורשטיין: נכון להיום אנחנו מבצעים את כל הפעולות שצריך כדי לעמוד בדרישות האלה, ואין שום צו סגירה ולא היה מעולם.
<רותי פילץ בורשטיין: לנושא השעונים.
<רותי פילץ בורשטיין: יש בהחלט שיתוף פעולה בין איגוד השחייה לבין מכון וינגייט.
<רותי פילץ בורשטיין: יש שיתוף פעולה וגם היה שיתוף פעולה בין האיגוד לבין המכון.
<רותי פילץ בורשטיין: הדיון לא היה על מי שקונה אותם ומתקין אותם.
<רותי פילץ בורשטיין: הדיון היה שצריכים להיות למחרת ב-12:00 בצהריים שעונים מותקנים במקומות, ואכן זה מה שהיה.
<רותי פילץ בורשטיין: הנושא השלישי זה הנושא של המומחה.
<רותי פילץ בורשטיין: אנחנו הבנו שהמומחה אמור להגיע לתת ייעוץ לגבי תפעול ותחזוקת המתקן.
<רותי פילץ בורשטיין: מכון וינגייט גם התבקש לבדוק מי יכול להיות.
<רותי פילץ בורשטיין: אני פניתי, ויש לי נתונים לגבי מישהו מומלץ.
<רותי פילץ בורשטיין: אני אעביר את הנתונים למי שצריך ותחליטו אם הוא הגורם שאתם רוצים לזמן או לא.
<רותי פילץ בורשטיין: זה מישהו בעל ניסיון בתפעול ובתחזוקה של בריכות כאלה בברצלונה.
<רותי פילץ בורשטיין: הוא עובד היום גם בכל מה שהולך לקרות בטרגונה, אז אני מניחה שהוא מישהו שיכול להתאים, אבל בוודאי יש עוד נוספים.
<רותי פילץ בורשטיין: אז מי שירצה את הנתונים האלה, איגוד השחייה או הטוטו, יוכל לקבל אותם ולהחליט מה לעשות איתם.
עדי קול: משרד הספורט, בבקשה.
עדי קול: גם לכם היו משימות.
<דוד מלכא: אנחנו התבקשנו לומר לגבי תחרות אליפות אירופה לבריכות קצרות ב-2015.
<דוד מלכא: אנחנו נתנו תשובה ליושב-ראש איגוד השחייה.
<דוד מלכא: התשובה היא מבחני תמיכה.
<דוד מלכא: כמו שאמרתי קודם מבחן תמיכה הוא מבחן תמיכה, ומי שיכול להחליט או רשאי להחליט זאת ועדת התמיכות.
<דוד מלכא: מצד שני הסברנו איך פועל מבחן התמיכה.
<דוד מלכא: אני אומר כאן כבר עכשיו שזה לא הפתרון הכי טוב.
<דוד מלכא: אתמול בערב שוחחתי עם נעם, יושב-ראש איגוד השחייה, ואמרתי לו שייתן לנו עוד זמן לתת פתרון קצת יותר טוב.
<דוד מלכא: אני מקווה שנמצא פתרון טוב יותר.
<דוד מלכא: כי הפתרון לומר שיהיה לך סכום תמיכה זה קצת בעייתי.
<דוד מלכא: קשה לו להסתמך על זה, אני מבין אותו.
<דוד מלכא: אבל זה מה שאנחנו יכולים לתת כרגע.
<דוד מלכא: אנחנו נחשוב על פתרון.
עדי קול: זאת הייתה המשימה הקודמת – למצוא פתרון כדי שתבוא לכאן עם תשובה שנעם יוכל להתקדם איתה.
עדי קול: רק היום קראתי בעיתון בשורה מאוד משמחת על סכום מאוד גדול, 30 מיליון שקלים לשנה, שיגיע לענפים האולימפיים.
עדי קול: זה נראה לי סכום גדול שיכול לעזור גם לתחרות הזאת.
<דוד מלכא: אני אומר לך כאן בגלוי שזאת הייתה התלבטות אתמול בלילה כי אני עדיין לא הספקתי לשוחח עם ד"ר שפר שנתן תשובה לנעם.
<דוד מלכא: אבל כרגע אני גם מבין את נעם שהתשובה שנתנו לו שתהיה תמיכה כלשהי – מאוד יכול להיות שבבוא העת, ואינני יודע – יבטלו את התקנה מכל מיני סיבות, זה לא שטר חוב.
<דוד מלכא: אנחנו מבינים את זה.
<דוד מלכא: אז נחשוב לתת פתרון.
<דוד מלכא: אני לא יודע להגיד לך כרגע.
עדי קול: בבקשה, גיא ממשרד הספורט.
<גיא אטיאס: אני גיא, ראש אגף תכנון ותקצוב במשרד התרבות והספורט.
<גיא אטיאס: להערכתי, יש פה בלבול שלא מעט עושים אותו, ואני רוצה להגיד כמה דברים שנבין כולנו.
<גיא אטיאס: המשרד יכול להקצות כסף או ברכש או בתמיכה או בתקצוב – אלה הדרכים שמשרד יודע לעבוד בהן.
<גיא אטיאס: תקצוב זה לענייני תאגידים.
<גיא אטיאס: מי שהוא תאגיד על-פי חוק, מקבל בצורה מסודרת על-ידי אישור תקציב את התקצוב באופן שוטף ומוסדר.
<גיא אטיאס: מי שהוא לא תאגיד ממשלתי או סטטוטורי מקבל או בתמיכה או ברכש.
<גיא אטיאס: לעניין התמיכה המשרד יכול להגיד שהוא מקצה משאבים לתמיכה בתחרויות בינלאומיות.
<גיא אטיאס: הוא יכול להגיד מראש את הסכום.
<גיא אטיאס: הוא לא יודע מי יעמוד בקריטריונים, הוא לא יודע מי ייגש.
<גיא אטיאס: אין לנו שום יכולת – ואסור לנו – וזה גם לא אינטרס של הוועדה למנוע לגשת מכאלה שזכאים ויכולים לגשת.
<גיא אטיאס: אנחנו שמים קריטריונים אובייקטיביים, אנחנו שמים נתונים, אנחנו מתקצבים את התקנה, ומי שזכאי – עומד.
עדי קול: סליחה - -
<גיא אטיאס: שנייה, ברשותך.
עדי קול: שנייה, אני אתן לך עוד משפט אחד כי התשובה הזאת לא עוזרת לנו.
<גיא אטיאס: זה עוזר.
<גיא אטיאס: לטעמי, כן.
<גיא אטיאס: אנחנו יכולים להתחייב על הסכום.
<גיא אטיאס: אנחנו יכולים להגיד מה הסכום שאנחנו שמים בתקנת התמיכה.
<גיא אטיאס: מי הנהנים ממנה?
<גיא אטיאס: זה הזמן יגיד.
עדי קול: במקרה אם תהיה תחרות בינלאומית בכדורגל שתהיה חשובה יותר, והיא תעמוד בקריטריונים בצורה טובה יותר היא תקבל - -
<גיא אטיאס: זה בסדר.
עדי קול: לכן אני רוצה לשים את הדברים על השולחן.
עדי קול: בדיון הקודם דיברנו על כך שעלויות התפעול של הבריכה מאוד יקרות, דיברנו על כך שהקבוצות והשחיינים נושאים בעלויות האלה.
עדי קול: אתה פשוט לא היית איתנו, גיא, אז אני מספרת לך.
עדי קול: וגם גילינו שמכון וינגייט לא יכול לעמוד בעלויות החודשיות.
עדי קול: אבל גם גילינו שמשרד הספורט בדרכו לפוטנציאל של מכון וינגייט מסייע למכון וינגייט כדי לשלם את העלויות האלה.
עדי קול: זאת אומרת שאף על פי שאין תקצוב ואין תמיכות ואין רכש – מצאתם דרך לממן את זה.
עדי קול: זה אומר שאתם יכולים למצוא דרכים לפעמים, נכון?
<גיא אטיאס: אני רוצה להגיב על מה שאת אומרת כי זה משהו אחר לגמרי.
<גיא אטיאס: וינגייט נמצא במסלול תקצוב.
<גיא אטיאס: אנחנו הופכים את וינגייט לתאגיד ממשלתי.
<גיא אטיאס: כדי להפוך את וינגייט לתאגיד אין תאגיד שנכנס עם גירעונות מאוד גדולים שלא יכול לשאת בהם, כי תאגיד ממשלתי חייב להיות מאוזן.
<גיא אטיאס: זה גם נאמר בישיבת הוועד המנהל.
<גיא אטיאס: כדי להגיע להסדר הזה של תקצוב יש פה גם משרד המשפטים, גם אגף התקציבים, גם המשרד שמובילים את זה כחבילה אחת.
<גיא אטיאס: בנושא התקצוב – גם לתת פתרון לגירעון הנצבר, גם לתת פתרון לתקציב שהתאגיד הזה יכול או צריך להכיל, וכל זה נבחן בצורה מאוד מדוקדקת.
<גיא אטיאס: לגופו של עניין כשבאנו וראינו שמכון וינגייט נמצא בחוסר תקצוב של תמיכה לפעולות השוטפות, והמשרד בשיתוף פעולה עם כל הגורמים החליט להגדיל את התקצוב כי יש מהלך מאוד ברור שנקרא תאגיד.
<גיא אטיאס: חשוב לציין שהתקציב לתמיכה שוטפת הוא לא לתחרויות, אלא להפעלת המכון בצורה המוסדרת.
<גיא אטיאס: לנושא התאגיד – התאגיד זה תקציב לפעולות השוטפות שיוגדר על-פי חוק בתהליכים הסטטוטוריים, מהם תחומי האחריות.
<גיא אטיאס: אם יוגדר שבתחום אחריות מכון יש פעולה מסוימת היא תתוקצב בחלק הסטטוטורי שלה.
<גיא אטיאס: לכן אלה שני דברים שונים: תחרויות בינלאומיות – לא רק איגוד השחייה יכול לעשות; לעומת זאת מכון וינגייט, יש רק אחד כזה כמכון לאומי שמאגד סביבו את כל הפעולות שהמחוקק החליט שחשוב שהן היו במכון לאומי.
<גיא אטיאס: לכן יש פה ערבוב מאוד גדול, וחייבים לשים אותו על השולחן.
עדי קול: קודם כול המחוקק עוד לא החליט, זה עוד לא עבר בחקיקה.
<גיא אטיאס: זה לא עבר בחקיקה, סליחה, את צודקת.
עדי קול: יש הבדל בין הגוף המחוקק לבין - - -
<גיא אטיאס: את צודקת, את צודקת.
<גיא אטיאס: כשהמחוקק יחליט - -
עדי קול: אני אומרת את הדברים האלה לפרוטוקול לא מכיוון שאני יכולה להשפיע על הדיון, אלא גם כדי שאתם תבינו.
עדי קול: כדי שהמחוקק יחליט – וזה תהליך חקיקה ארוך, כאמור – זה יהיה אחרי שמדינת ישראל לקחה אחריות על הגירעון של מכון וינגייט - -
<גיא אטיאס: זה מותנה, זה מותנה.
עדי קול: נכון, אבל אתם משלמים תשלום שוטף עכשיו, ואתם מממנים את מכון וינגייט כדי למנוע את הגירעון הזה כדי שיהיה תאגיד הוא יהיה מאוזן, ואלה כספים שעכשיו אתם מעבירים למכון וינגייט.
עדי קול: אני לא מתנגדת, אני חושבת שמכון וינגייט הוא אחד הגופים החשוב בספורט הישראלי - -
<גיא אטיאס: בסדר, אנחנו לא מסתירים את זה.
עדי קול: כמובן, כולנו מסכימים על החשיבות של מכון וינגייט, אבל אני רק אומרת שעכשיו אתם מעבירים כספים כדי להביא את מכון וינגייט – שחלק מהסיבות שהביאו אותם לגירעון זאת התנהלות לא נכונה – כדי לאזן את זה?
<גיא אטיאס: לא הבנתי מהי ההתנהלות הלא נכונה, סליחה.
עדי קול: גוף שנמצא בגירעון, מן הסתם מישהו ניהל אותו לא נכון?
<גיא אטיאס: אה, את לא מדברת על המשרד, את מדברת על המכון.
עדי קול: נסכים שגוף שנמצא במשך שנים בגירעון, משהו לא טוב בניהול שלו.
עדי קול: אז עכשיו אנחנו מתקנים טעויות עבר עם כסף ממשלתי כשעומדת פה תחרות שאין לנו דרך לשלם אותה.
עדי קול: אני מכירה את המגבלות התקציביות, מכירה את המגבלות החוקתיות, ועדיין אני אומרת שאם תרצו למצוא דרך לממן את התחרות הזאת אתם תמצאו סעיף העברה.
<קריאה: מה שאני אמרתי.
עדי קול: אבל אני ביקשתי ממך לעשות את התיקון הזה.
<גיא אטיאס: אבל - -
עדי קול: גיא, עכשיו לא אתה.
עדי קול: אני יודעת שתמצא.
עדי קול: רק תגיד לי דבר אחד – מתי?
עדי קול: נעם בסופו של דבר אמר שיש פה תאריך יעד - -
<דוד מלכא: אני שאלתי אתמול את נעם כמה זמן הוא נותן לנו לתשובה?
עדי קול: נעם, סליחה שאנחנו מדברים עליך בנוכחותך.
<דוד מלכא: לא, מה שאני אומר הוא תכף יאשר.
<דוד מלכא: הוא אמר שיש לו עד פרק זמן של שבועיים, ושזה סביר.
<דוד מלכא: אני מקווה שזה יהיה לפני כן.
<דוד מלכא: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו נותנים מענה לתחרות של 2015.
<דוד מלכא: זה בעייתי, אבל אנחנו נחשוב.
עדי קול: זאת סוגיה משפטית שאפשר לפתור אותה, ואני נתתי לכם את הזמן.
עדי קול: נתתי לכם שלושה שבועות לפתור אותה.
עדי קול: שאלת כמה אתה צריך, רציתי לתת לך שבוע.
עדי קול: אמרתי שנעשה דיון נוסף תוך שלושה שבועות אם תבדקו.
עדי קול: לדעתי, עמדנו בשלושה שבועות, קיבלנו תשובה מדהימה מהטוטו באותו שבוע.
עדי קול: נתתי לכם שלושה שבועות, אמרת שתבדוק את זה - -
<דוד מלכא: אני לא אמרתי שהתשובה תהיה חיובית.
עדי קול: נכון, אבל עכשיו אתה עדיין מבקש עוד זמן.
עדי קול: לד"ר אורי שפר יש ניגוד עניינים בעניין הבריכה, אבל לא בעניין הזה - -
<דוד מלכא: צודקת.
<דוד מלכא: בעניין הזה אין לו ניגוד עניינים.
עדי קול: לכן אני מצפה שאם התשובה של משרד הספורט היא תשובה שלילית, שהוא יבוא ויציג - - -
<גיא אטיאס: אבל אין פה תשובה שלילית.
עדי קול: יש פה תשובה, אולי, נבדוק, נראה עוד שבועיים.
עדי קול: זה מה שאני שמעתי.
<דוד מלכא: לא, לא, אני חוזר שוב: כדי להבטיח שנעם יהיה בטוח שהוא לא יצטרך לכסות גירעון עתידי שהבטיחו לו ולא קיימו - -
עדי קול: נעם, כדאי לך גירעון כי אחר כך מתאגדים אותך, וזה נמחק.
<דוד מלכא: - - -
<גיא אטיאס: הוא לא היה רוצה שנתאגד אותו.
<דוד מלכא: - - הוא מדבר על סכום לא קטן של 2 מיליון שקלים.
<דוד מלכא: אנחנו צריכים לוודא מה הפתרון שאנחנו יכולים לתת.
עדי קול: אני מבינה ששלושה שבועות לא היה מספיק זמן - -
<דוד מלכא: נכון.
<דוד מלכא: אנחנו ישבנו בשלושת השבועות האלה, ונמשיך לשבת.
<גיא אטיאס: אבל המשרד מתחייב להעביר את הכסף לתחרויות בינלאומיות.
<גיא אטיאס: אנחנו צריכים לחשוב על ההיקף.
עדי קול: אני אסביר לך את החוקים כי לא היית בפעם שעברה.
עדי קול: אני נותן זכות דיבור, ואם אין לך אתה לא יכול לדבר.
עדי קול: אני מניחה ששמעת את זה כבר בכנסת באי אלו סיטואציות.
עדי קול: המשרד מתחייב לממן אי אלו תחרויות, אבל השאלה היא איזה יהיו.
עדי קול: אנחנו שמנו על השולחן את התחרות הזאת כתחרות חשובה, בעיקר בשל ההתנהלות סביב הבריכה וענייניה.
עדי קול: תוך שבועיים – תשובה לכאן, ואני מצפה שייתן אותה מר אורי שפר.
<דוד מלכא: אני לא הבטחתי תשובה חיובית.
עדי קול: כיוון שלא הבטחת תשובה חיובית אני רוצה לשמוע ולקבל החלטה.
<נעם צבי: אני רוצה להבהיר משהו: איגוד השחייה לוקח על עצמו באירוע הזה לגייס מיליון יורו.
<נעם צבי: זה יותר גדול מכל התקציב שלנו.
<נעם צבי: זה לא מתאים לנו, אנחנו לא בנויים לזה.
<נעם צבי: לכן פנינו למשרד התרבות והספורט, וביקשנו שייקח על עצמו חצי מהסכום שנהיה מסודרים בקטע הזה ובשביל החצי השני נלך לעיריית נתניה, למשרד התיירות, לוועד האולימפי – לכל גוף אפשרי – ונרים את הסיפור הזה.
<נעם צבי: אפשר היה לבנות את הבריכה הזאת ב-35 מיליון שקל עם כמות הצופים הקיימת בבריכה הקודמת של 700 איש את גומרת בריכה כזאת – עם המכשור האלקטרוני החדיש, עם הכול.
<נעם צבי: למה זה עולה 90 מיליון?
<נעם צבי: זה עולה 90 מיליון מכיוון שזה נפח גדול מאוד שמכיל 3,000 מקומות ישיבה.
<נעם צבי: למה הגענו ל-3,000?
<נעם צבי: כי רצינו להגיע לתחרויות הכי גדולות כמעט – לא תחרות שאפשר לעשות באולימפיאדה.
<נעם צבי: גם אי אפשר לעשות שם אליפות עולם, אבל להגיע לרמה שאפשר להביא לכאן את אליפות אירופה בבריכות קצרות – זה אני יכול לעשות.
<נעם צבי: זה אולי הטופ שבטופ של מה שאני יכול להביא למתקן שלכן השקיעו בו 90 מיליון.
<נעם צבי: עכשיו יש לנו משהו ביד, וההזדמנות הבאה תהיה ב-2018.
<נעם צבי: נראה אם נגיע אליה או לא, אבל היום יש לנו הזדמנות על מתקן שהמדינה כבר הוציאה עליו 90 מיליון שקל, להביא אותו.
<נעם צבי: לכן הוציאו כל כך הרבה כסף.
<נעם צבי: אז עכשיו לי כיושב-ראש איגוד, לראות את הדבר הזה חומק בין האצבעות זה פשוט כואב.
<נעם צבי: אבל מצד שני אני לא יכול לקחת את האחריות על כל המיליון יורו האלה.
<נעם צבי: אני לא יכול לשמוט את הקרקע מתחת לאיגוד.
<נעם צבי: זאת הסיטואציה.
עדי קול: אני שותפה לתחושת הפספוס שלך, ואמרתי – בעיקר לאור הסכומים שהושקעו סביב הבריכה הזאת.
עדי קול: אני לא אגיד שתחרות כזאת היא יותר חשובה מתחרות אחרת, אבל פה הושקעו כספים בבריכה במטרה לקיים את התחרות הזאת, ועכשיו זה המאני-טיים.
עדי קול: לכן אני רוצה את התשובה, ונצטרך לחכות שוב.
עדי קול: אני רוצה לתת הזדמנות לאיציק לארי מהטוטו.
עדי קול: קודם כול, שוב תודה.
עדי קול: עכשיו כשאתה כאן אני רוצה לשאול אותך: הכסף שלכם.
<איציק לארי: אני רוצה להצביע על כמה נקודות.
<איציק לארי: אני לא רוצה לחזור על כל מה שנאמר, כבר קראתי את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת, מה היה התקציב הראשוני ולאן זה הגיע, ובסופו של דבר הכול מגיע לפתחנו.
<איציק לארי: במקרה הזה כל גירעון מגיע אלינו.
<איציק לארי: אני יודע על בעיות קיימות כי כל ישיבת ועדת משנה של הדירקטוריון וקרן המתקנים מקיימים דיון על הבריכה - -
עדי קול: לא נמאס לכם לדבר על הבריכה?
עדי קול: באמת אני אומרת.
<איציק לארי: חשבתי שזה יסתיים כשחנכנו אותה, והקופץ הראשון קפץ לבריכה, אבל אנחנו עדיין מתמודדים עם בעיות.
<איציק לארי: הבעיות שמתמודדים איתן זה תחזוקה והמימון של התפעול.
<איציק לארי: אני רוצה לציין שהטוטו לא מתחזק בשום מקום.
<איציק לארי: הוא לא מממן תחזוקה בשום מקום, בשום מתקן.
<איציק לארי: צריך להבין שגם אם יש הרגשה שהתקציב של הטוטו הוא בלתי מוגבל זה ממש לא נכון.
<איציק לארי: זאת עוגה, וכל שקל שעובר למתקן אחר נגרע ממקום אחר.
<איציק לארי: אז יהיה פחות אולם לנוער בפריפריה או פחות מגרש קט-רגל או פחות מסלול הליכה או שביל אופניים.
<איציק לארי: דיברת קודם על גירעון ועל ניהול גירעון – גם הטוטו לא יכול להתנהל בצורה כזאת, והוא יכול לתת רק מה שהוא מייצר.
<איציק לארי: אני יודע מהדיון האחרון שעדיין יש חוסר תקציבי של 5 מיליון שקלים אף על פי שהגענו לתקציב של קצת יותר מ-90 מיליון שקל.
<איציק לארי: בטוטו קיבלנו החלטה לממן את מה שחייבים כדי לפתוח את הבריכה ולעמוד על כך שלא נחרוג מתקציב של 90 מיליון שקל.
<איציק לארי: מעבר לכך, לגבי המומחה, כמובן נענינו בשמחה לבקשתך.
<איציק לארי: בסכום הזה אחרי כל מה שהשקענו בהחלט כדאי להביא מומחה.
<איציק לארי: להבנתנו, הוא צריך להיות בעל זיקה לנושא תחזוקה ותפעול בריכות, אבל בגלל הבעיות שעלו כדאי שהוא יהיה גם מומחה להתאמת הבריכה לפרא-אולימפיים ולשחיינים רגילים.
<איציק לארי: כמובן, הכדור אצלך.
<איציק לארי: אנחנו נשמח לעזור כדי להביא את המומחה הראוי, אבל בנושא הזה בהחלט למכון יש הניסיון הרב ביותר.
עדי קול: נעם, אתם דיברתם ביניכם על המומחה?
עדי קול: יש לכם הסכמה על מומחה?
<נעם צבי: לצערי, מועצת ההימורים לא סופרת את איגוד השחייה.
<נעם צבי: אנחנו לא מוזמנים לאף ישיבה שדנה בבריכה האולימפית.
עדי קול: אבל כקסם אתה יודע תמיד מה קורה שם, אז איך זה?
<נעם צבי: אני לא יודע מה קורה כל כך.
<נעם צבי: כשאני קורא שהם גייסו פתאום 30 מיליון אני יותר מוטרד מאין הם מורידים כי הם מפרסמים שיש עוד 30 מיליון לספורט האולימפי, אבל מאין לוקחים?
<נעם צבי: כשיש 80 מיליון שקל לכדורגל אני מוטרד מאין לקחו כי הרי – איך הוא אמר?
<נעם צבי: – יש כסף, לקחו ממקום אחר.
<נעם צבי: אבל מאין לוקחים אנחנו אף פעם לא יודעים.
<נעם צבי: בעניין הזה אני הייתי שמח להיות מעורב כי זה הרי נושא שאני העליתי, ואני סברתי שצריך להביא מנהל לבריכה לתקופה הראשונה שיגיד איך מנהלים בריכה כזאת ואיך מתחזקים אותה, איך הופכים אותה ליעילה כמה שיותר גם מבחינת שיווק, גם מבחינת עקרונות התפעול.
<נעם צבי: להביא מישהו שניהל מתקן כזה זה לא כל כך פשוט למצוא, אבל צריך למצוא מישהו שניהל מתקן כזה.
עדי קול: אחת הסיבות שכינסתי את הישיבה הזאת מהר זה בגלל זה – בגלל שהייתה לי תחושה שבין ההצהרה שאיגוד השחייה ידבר עם מכון וינגייט משהו ייפול בין הכיסאות.
עדי קול: לכן מכיוון שדיברנו על עוד שבועיים אני מבקשת שתשבו ביניכם ותסכימו ותציגו לפניי את המומחה שיגיע.
<רותי פילץ בורשטיין: כל החומרים הועברו למועצה להסדר ההימורים.
עדי קול: אבל בלי שיתוף איגוד השחייה.
עדי קול: אחת הבעיות המרכזיות שעלתה בדיון הקודם הייתה שאנשים לא דיברו אחד עם השני.
<עודד טירה: אנחנו מדברים אחד עם השני.
<עודד טירה: לא ידעתי מהבעיה הזאת.
<עודד טירה: הוא מדבר איתי מתי שהוא רוצה, שש פעמים בשבוע או ארבע פעמים ביום.
עדי קול: עודד, החוקים של הישיבה.
עדי קול: אני מאוד מעריכה אותך, נפגשנו - -
<עודד טירה: מצטער שאיחרתי – 40 דקות לקח לי למצוא חנייה.
עדי קול: אני הוועדה לפניות הציבור אתה יכול להגיש תלונה.
<עודד טירה: - - -
עדי קול: אני רק מסבירה את הכללים.
עדי קול: אנחנו לא עושים "שכונה", אנחנו מבקשים רשות דיבור, ואני נותנת רשות דיבור.
<עודד טירה: יש גם שכונות טובות.
עדי קול: נכון, זה ביטוי.
עדי קול: אני לא רוצה לבזבז את הזמן על הדיון הזה.
<דוד מלכא: אני כן רוצה להתייחס לנקודה שאת אמרת, ברשותך.
<דוד מלכא: כאן מצטייר שאיגוד השחייה הוא "הילד הטוב", וכאן הייתה ועדה שהתעלמה ממנו.
<דוד מלכא: זה לא בדיוק כך.
<דוד מלכא: היו כל מיני- -
עדי קול: אני רוצה לתקן את ההצטיירות.
עדי קול: אני לא אומרת שנעם צבי או איגוד השחייה הם "ילדים טובים".
עדי קול: אני האחרונה שתגיד דבר כזה לגבי נעם צבי.
<דוד מלכא: הוועדה התנהלה בצורה מסודרת, ומה לעשות - מעת לעת איגוד השחייה החליט לפרוש ולא להגיע לדיונים.
<דוד מלכא: אז היו לו החלטות משלו.
עדי קול: אני מסכימה, ולכן אני לא נכנסת לזה כי שוב: מה היה, מי פרש, איך נכנס "ספידו" לעניין, ולמה "ספידו" ירד ועם מי דיברו – קיבלתי כל כך הרבה אינפורמציה שאני העברתי אותה בשמחה הלאה כי אני לא זאת שאחקור למה נעם צבי יצא מהדיון ולמה הפסקתם.
עדי קול: אתם יודעים מה, ההיסטוריה שלכם כל כך ארוכה שאני לא יכולה להיכנס אליה.
עדי קול: אז אני לא אמרתי פה בשום צורה: לא נתתי ציון התנהגות לאיגוד השחייה.
עדי קול: אני מבקש עכשיו שכדי להחליט מי יהיה המומחה תשבו יחד ותציגו לי דמות מוסכמת שמתאימה לכולם ועונה להגדרות שמנכ"ל הטוטו אמר בצורה מושלמת.
עדי קול: מקובל עליך?
<איציק לארי: בהחלט מקובל.
<איציק לארי: בסופו של דבר מה שתחליטי מקובל עלינו.
<איציק לארי: סך הכול נענינו לפנייה שלך.
עדי קול: אני יכולה רק בכתב את המשפט הזה לבעלי?
עדי קול: "מה שתחליטי נעשה", זה יעזור לי בעתיד.
עדי קול: אני צוחקת, כמובן.
עדי קול: זה באשר לסוגיה של המומחה.
עדי קול: אני רוצה להסתכל קדימה.