GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רותי פילץ-בורשטיין: שני דברים מהותיים שקיבלנו עליהם הערות ובוצעו וחשוב לי שזה ייכנס לפרוטוקול: האחד זה נושא חניות שקיבלנו הערה השבוע.
עדי קול: ראיתי אותם.
<רותי פילץ-בורשטיין: גם סימנו.
<רותי פילץ-בורשטיין: וגם נגישות שהיתה שם איזושהי בעיה עם מפלס המדרכה, גם היא תוקנה, טופלה.
<רותי פילץ-בורשטיין: להכול יש כאן תמונות וצילומים.
<רותי פילץ-בורשטיין: בוצע, אפשר לעשות וי.
עדי קול: אדוני, בבקשה תציג עצמך לפרוטוקול.
<יהושע גורא: שמי יהושע גורא, אני חבר ועדת הביקורת של וינגייט וגם חבר בהנהלת הוועד האולימפי הישראלי.
<יהושע גורא: אני רוצה לחלק את זה שני חלקים: החלק האחד זה התום שאת נגעת בו, לעניות דעתי, וגם ועדת הביקורת בווינגייט דרשה מההנהלה להקים ועדת חקירה בנושא, דרשה, אבל הנהלת וינגייט שהיא לא יכולה לעשות את הדבר הזה.
<יהושע גורא: העבירו את זה לשרה וגם השרה לא התייחסה.
<יהושע גורא: ההתייחסות של השרה - מה קרה?
<יהושע גורא: יש כאן דוח של מבקרת הפנים של וינגייט המדבר בעד עצמו מא' ועד ת' בכל ההתנהלות.
עדי קול: אני מאוד אשמח לקבל את הדוח.
<יהושע גורא: הדוח הזה נשלח על-ידי איזי בורוביץ שהיה יושב-ראש וינגייט לפני כן ואין התייחסות של השרה לכל הממצאים שנמצאו.
<יהושע גורא: ברוך השם, מי שיקרא את הדוח הזה יבין שאכן זה לא היום נתגלה, ולא אתמול, אלא זה סיפור ארוך.
<יהושע גורא: אני שמח מאוד כשאת העלית את הדבר ואמרת: צריך להעביר את זה למבקר המדינה.
<יהושע גורא: אני חושש שבישיבה הבאה של ועדת הביקורת בווינגייט, לפי הצעתו של אסף חפץ שמונה על-ידי ועדת הביקורת לוועדת so called בדיקה, כי אסור ועדת חקירה, זו מילה מגונה, הוא הציע לנו: חבר'ה, בנושאים שאתם מדברים עליהם בואו תעבירו את זה למבקר המדינה, ואני חושב שיש מקום לסיפור.
<יהושע גורא: אני רוצה לומר עוד שני משפטים על העבר ואני רוצה גם לדבר על עכשיו.
<יהושע גורא: עבר - את אמרת שבפרויקט כזה ואני חושב שבמדינתנו בפרויקט כזה צריך להיות בעל מקצוע ולא יעזור שום דבר.
<יהושע גורא: לא יכול להיות שמנכ"ל מכון לוקח על עצמו את ניהול העניין.
<יהושע גורא: סליחה, לא יכול להיות.
<יהושע גורא: הוא לא בעל מקצוע בעניין הזה.
<יהושע גורא: הוא בעל מקצוע אולי בספורט, אולי בכל מיני דברים אחרים.
<יהושע גורא: הוא לא בעל מקצוע בנושא בריכות.
<יהושע גורא: הוא, מסתבר לפי כל מה שיש, לקח על עצמו לנהל את כל הסיפור הזה.
<יהושע גורא: מי שיקרא אחר כך את הביקורת יבין בדיוק על מה אני מדבר - זה חלק אחד.
<יהושע גורא: החלק השני הוא מה המצב היום.
<יהושע גורא: המצב היום יש צו סגירה לסגור את הבריכה בעוד יום או יומיים או משהו כזה מפני שהבריכה אין לה - - -
עדי קול: איך זה לא עלה פה עד עכשיו?
<יהושע גורא: רגע, תני לי להשלים.
<קריאה: אולי הוא טועה ומטעה.
<יהושע גורא: סליחה, המשרד שנותן את האישור לרישיון עסקים לאותו מקום, רישוי עסקים, אמר:
<יהושע גורא: אני אפסיק לתת את זה מפני שאין את כל האביזרים לכיבוי אש שצריך לעשות בבריכה.
<יהושע גורא: שוב, זה נושא של כסף, בטיחות - לא ייתנו.
<יהושע גורא: אנחנו מדברים על בריכה, שוחים מחר, שוחים אתמול - יהיה סגור, אי-אפשר.
עדי קול: וזה לא עלה פה עד עכשיו.
עדי קול: אני שמחה שנתנו לך הזדמנות לדבר.
<יהושע גורא: אני מספר לך את זה עכשיו.
<יהושע גורא: זה סיפור של כסף, כל מה שדיברנו כאן זה כסף.
<יהושע גורא: אני גם ישבתי במועצה להסדר הימורים כחבר המועצה להסדר הימורים כשהיה כל השקלא וטריא האם המועצה תיקח על עצמה את ה-150 מיליון והלאה וכו' וכו'.
<יהושע גורא: אין לכם מושג איזה דברים הלכו שם והולכים עד היום.
<יהושע גורא: אני אישית קבעתי שמי שיממן את אחזקת הבריכה בסוף התהליך, תהיה המועצה להסדר הימורים.
<יהושע גורא: יושב-ראש המועצה להסדר הימורים דהיום אמר לי: לא יקום ולא יהיה.
<יהושע גורא: זה רשום בפרוטוקולים, שיבדקו.
<יהושע גורא: אמרתי לו: תקשיב טוב מה שאני אומר לך, אתם תשלמו את הכול מפני שפה הכסף, אין בשום מקום כסף אחר, רק במועצה להסדר הימורים.
<יהושע גורא: משרד הספורט - תקציב קטן - הוא לא יוציא פתאום X כסף שזה כ-2.5 מיליון שקל לאחזקה שנתית של הדבר הזה.
<יהושע גורא: אני אפילו פקפקתי בפתיחת הבריכה.
<יהושע גורא: רבותי, היום זה שלושה חודשים אחרי שפתחו את הבריכה.
<יהושע גורא: שלושה חודשים מי שילם את אחזקת הבריכה?
<יהושע גורא: הרי צריך לשלם את זה, מי שילם?
<יהושע גורא: זו חידה ושאלה ואני אבקש תשובה ממישהו מי שילם את זה.
עדי קול: מישהו יכול לענות?
<רותי פילץ-בורשטיין: מכון וינגייט, מה זאת אומרת?
<יהושע גורא: מאיפה מכון וינגייט מוציא את זה?
<יהושע גורא: מאיפה?
<יהושע גורא: אין לו בתקציב את זה, לא בתקציב, לא בשום מקום אחר.
<יהושע גורא: המועצה להסדר הימורים אין לה בתקציב את נושא אחזקת הבריכה.
<יהושע גורא: מאיפה הכסף?
<יהושע גורא: מישהו יכול להגיד לי?
<יהושע גורא: אף אחד.
<יהושע גורא: ממכון וינגייט, איך?
<יהושע גורא: לא יודע.
<יהושע גורא: יכול להיות שהיו הכנסות מהאגודות שמשלמות שם או שלא משלמות.
<יהושע גורא: אינני יודע, יכול להיות.
סימון דוידסון: אנחנו לא שילמנו, אין לנו כסף.
סימון דוידסון: הלוואי והיה לי כסף לשלם.
עדי קול: אנחנו נשמח לשמוע.
סימון דוידסון: אנחנו נשחה בים ממחר.
סימון דוידסון: - - - המדינה בשחייה עם שחיינים אולימפיים ישחו בים, זה הספורט בישראל.
סימון דוידסון: זה אמיתי, זה מה שיקרה מחר.
<יהושע גורא: יש פטנט חדש ואני רוצה שאתם תדעו אותו.
<יהושע גורא: וינגייט הופך להיות בזמן הקרוב לתאגיד ויכול להיות שהדברים במדינתנו על-ידי הפיכת וינגייט לתאגיד יפתור את כל הבעיות.
<יהושע גורא: הופיע יושב-ראש רשות הספורט, ד"ר שפר, והודיע שהם ייקחו את כל החובות של וינגייט ואת כל הסיפורים של האחזקה והכול, ובא לציון גואל.
<יהושע גורא: כסף מאיפה?
<יהושע גורא: אני לא יודע.
<יהושע גורא: כנראה שיש לו איזה מעיין קטן בתוך המערך הזה שכל הזמן מזרים כסף בנוסף לתקציב הרגיל שלהם.
<יהושע גורא: אבל הולכים לעשות את הדבר הזה.
<יהושע גורא: אני מעריך, לנו נאמר - תוך כמה?
<קריאה: זה לא ברור, זה תהליך.
<יהושע גורא: זה לא ברור, אבל זו הבטחה.
<יהושע גורא: בינתיים הבריכה עובדת, המים זורמים, השירותים מקולקלים.
<יהושע גורא: כל מה שהולך שם זה לא בדיוק מה שצריך ללכת.
<יהושע גורא: מומחה שיבוא ויגיד מה זה, איך זה, מה עשו, איך עשו, זה אין.
<יהושע גורא: אין גם כסף להביא את המומחה.
<יהושע גורא: בקיצור, זה המצב כרגע לאשורו.
<יהושע גורא: לעניות דעתי, מבקר המדינה צריך להיכנס לזה מהר לפני שיהיה יותר מדי מאוחר.
<יהושע גורא: תודה.
עדי קול: הועלתה כאן טענה שעומד להיות פתרון.
עדי קול: אתם דורשים את ה-2.5 מיליון שקלים למרות שיהיה פתרון?
<רותי פילץ-בורשטיין: לא, אני אסביר.
עדי קול: אני אשמח.
עדי קול: גם איך מתייחסים לצו סגירה.
<רותי פילץ-בורשטיין: אין צו סגירה, אבל אני אבהיר.
עדי קול: יש או אין?
עדי קול: אנחנו לא בית-משפט.
<רותי פילץ-בורשטיין: קודם כל, יש היום מהלך שמוביל משרד הספורט עם מכון וינגייט בליווי משרד האוצר והיום זה יושב גם על שולחן משרד המשפטים, להפוך את וינגייט מעמותה שזה המצב היום שהיא עמותה נתמכת לתאגיד על בסיס חוק שייקרא חוק מכון וינגייט או כל דבר אחר.
<רותי פילץ-בורשטיין: המשמעות שתהיה היא שזה יהפוך למעשה לגוף ת.פ המדינה, במקרה משרד התרבות והספורט.
<רותי פילץ-בורשטיין: המדינה תגדיר את היעדים באיזה תחומים מכון וינגייט עוסק שהם יהיו יעדים שקשורים לליבת הספורט, לא לספורט לקהילה וכו', אלא ספורט באמת התחרותי, הספורט ההישגי, ומול היעדים האלה המדינה תיקח אחריות תקציבית מלאה.
<רותי פילץ-בורשטיין: זה יהפוך להיות גוף מתוקצב.
<רותי פילץ-בורשטיין: זו התוכנית, זה בסיס החוק והיום הרכבת יצאה מהתחנה.
<רותי פילץ-בורשטיין: כמה זמן זה ייקח וזה מה שאמר עכשיו גורא שהוצג בפני חבר הנאמנים של המכון וחבר הנאמנים נתן את אישורו לתהליך הזה.
<רותי פילץ-בורשטיין: התהליך הזה, את יודעת יותר טוב ממני, יכול לקחת, אבל הכיוון ברור.
עדי קול: הוא ארוך.
<רותי פילץ-בורשטיין: החדשות הטובות אולי זה שברגע שזה יהיה גוף באמת של ת.
<רותי פילץ-בורשטיין: פ משרד הספורט התקציבים האלה יוגדרו בצורה מאוד מאוד ברורה והתחזוקה והתפעול של המתקנים האלה יהיו באמת כחלק מתקציב מכון וינגייט.
<רותי פילץ-בורשטיין: בינתיים באמת אנחנו כרגע מממנים את זה מהשוטף שלנו, מקצת ההכנסות שיש מהאגודות שחייבות לווינגייט כסף.
<רותי פילץ-בורשטיין: כרגע כך זה עובד.
<רותי פילץ-בורשטיין: זה לא יכול להימשך לאורך זמן, זה ברור.
<רותי פילץ-בורשטיין: זה מכניס את וינגייט לבעיה תזרימית מאוד משמעותית.
<רותי פילץ-בורשטיין: זה המצב נכון לכרגע.
עדי קול: דוד, לא היית מההתחלה אבל אתה מכיר את הסיפורים כך שזה לא פעם ראשונה.
עדי קול: אני יודעת שיש היסטוריה וכולכם עובדים ביחד הרבה הרבה שנים ואני זרה כאן.
עדי קול: אני גם יודעת שהרבה אנשים נמנעו מלהגיד: היה מנכ"ל קודם, הוא היום במשרד הספורט, הוא היה אחראי.
עדי קול: יהושע דיבר על זה שהוא ניהל את הפרויקט - אורי שפר.
עדי קול: אני פגשתי אותו וביקשתי ממנו לבוא לדיון.
עדי קול: הוא אמר שהוא בניגוד עניינים.
עדי קול: אני מבינה כי הוא היה לו חלק בשני הגופים.
עדי קול: ועדיין, יש התנהלות בעייתית מההתחלה עד הסוף.
עדי קול: הגורם המממן, בסופו של דבר אנחנו מאוד שמחים שמימן את הבריכה הזאת, ואני חושבת שהיה צריך לפקח.
עדי קול: אני אשמח לשמוע תיכף.
עדי קול: אבל משרד הספורט אחראי על הספורטאים והספורט בישראל.
עדי קול: הדבר הזה הוא התנהלות קלוקלת מהתחלה ועד הסוף.
עדי קול: אני לא הסתרתי שאני הולכת לדרוש ולפנות למבקר המדינה בעצמי ולבקש חקירה של זה.
עדי קול: לא הסתרתי, אני הולכת לעשות את זה.
עדי קול: אני חושבת שזה ברור.
עדי קול: אני עוד לא דיברתי על חלק מהפניות שהגיעו מקבלנים שהיו מעורבים בבנייה, מאנשים, לאורך כל התהליך.
עדי קול: באמת מעורר חלחלה.
עדי קול: קודם כל, איפה היה משרד הספורט עד עכשיו ואיפה הוא הולך להיות מעכשיו והלאה?
<דוד מלכא: קודם כל, אני רוצה להגיב לדבריו של חנוך בודין, ולא כך הדבר, התייחסות המשרד לספורט הנכים, נהפוך הוא.
<דוד מלכא: היה בג"צ של התאחדות הנכים כנגד המשרד והכרעתו של בג"צ אנחנו השווינו את התנאים של הספורטאים- - -
עדי קול: אני רק אסביר משפטית.
עדי קול: אם היה צריך לפנות לבג"צ כדי שבג"צ יתערב זה אומר שאתם לא הייתם בסדר והיה צריך להגיע אליו.
<דוד מלכא: נהפוך הוא.
עדי קול: אנחנו לא אמורים להגיע לבג"צ עם דברים כאלה, זה לא התפקיד שלנו.
<דוד מלכא: הבג"צ קיבל את עמדת המשרד.
<דוד מלכא: לא כפה עלינו, ההיפך.
<דוד מלכא: הוא קיבל את עמדת המשרד כי כך אנחנו נהגנו וכך אנחנו גם נוהגים היום.
<דוד מלכא: ההתנהלות מול ספורט הנכים היא שוויונית לחלוטין.
<דוד מלכא: יושב כאן אבי והפעילות שלנו היא פעילות שוטפת ואין שום אפליה לגבי ספורט הנכים.
<דוד מלכא: אגב, יש כ-4,300 שחיינים בארץ, וככה יש בכל ענף וענף.
<דוד מלכא: וזה נכון וזה טוב שיש דיאלוג עם הספורטאים בכלל, עם ספורטאי הנכים.
<דוד מלכא: אנחנו לא פוסלים את הדיאלוג, אבל אני חושב שהדיאלוג הנכון הוא מול קברניטי הספורט, אם זה מול אבי והיושב-ראש ומול נעם, וכך אנחנו גם נוהגים לעשות.
<דוד מלכא: אנחנו מקבלים את כל התלונות ואנחנו מנסים לנתב אותן.
עדי קול: מאמן נבחרת ישראל בשחייה לנכים הוא לא קברניט?
<דוד מלכא: אנחנו בהחלט שומעים את כולם, אבל אנחנו משתדלים.
<דוד מלכא: כך גם שוחחתי עם יושב-ראש התאחדות הנכים.
<דוד מלכא: הוא ביקש למסור שזו עמדתו.
<דוד מלכא: זאת אומרת, בסופו של דבר אין לנו אפשרות להיות מול 80,000 ספורטאים, יש לנו את 60 האיגודים וכך אנחנו עושים בכל נושא ונושא.
<דוד מלכא: במקרה הייתי דירקטור בטוטו, עוד לפני שיואל היה, כשהחליטו על הבריכה והחליטו על 55 מיליון שקל.
עדי קול: בעצם כולם פה בניגוד עניינים כלשהו כי כל אחד היה באיזשהו אולם.
עדי קול: כל הספורט.
<דוד מלכא: זה היה ברור לחלוטין, זה לא רק המתקן הזה, גם המתקנים האחרים, אם זה אצטדיון נתניה, ובאר-שבע וחיפה, כל אלה שאושרו ב-2004 לקח זמן והמועצה עם הזמן למדה איך להתמודד עם מתקנים כאלה גדולים.
<דוד מלכא: אז היה יושב-ראש יום טוב סמיה.
<דוד מלכא: הוא יצא עם תוכנית העשור, כך הוא קרא לזה.
<דוד מלכא: היום קוראים לתוכנית הזאת 20 - 20.
<דוד מלכא: אני חושב שעם הזמן התאפסו ועובדה היא שיש היום את אצטדיון נתניה ואת פתח-תקוה וגם הבריכה קמה.
<דוד מלכא: ועדת ההיגוי הזו שהקימו שגם אני הייתי חבר בה, השתדלה לעשות כמיטב יכולתה בשנה וחצי האחרונות.
עדי קול: אחרי שהבריכה כבר עמדה.
עדי קול: שנה וחצי הבריכה עמדה.
<דוד מלכא: לא, לא.
<דוד מלכא: אפילו הגג לא היה.
<דוד מלכא: היו הרבה דברים שגם כן תוקנו תוך כדי.
<דוד מלכא: זה לא המתקן היחיד, זה המתקנים שהניסיון בבנייתם אנחנו יודעים שהוא לא גדול.
<דוד מלכא: אני מניח, וזו ההמלצה שאני אביא למשרד לאור הדיון הזה, שאנחנו נצטרך לשבת ולקיים איזשהו דיון ולראות מה אנחנו עושים מעתה ואילך כיוון שהבריכה עם ועדת ההיגוי בצורה כזו או אחרת, אני קיבלתי איזושהי הודעה שהיא סיימה את עבודתה, תצטרך עכשיו לעשות.
<דוד מלכא: זה מה שאני אוכל להמליץ, לקיים איזשהו דיון עם השותפים.
עדי קול: אנחנו מזמן אחרי שלב הדיונים.
עדי קול: שמה ועדת היגוי.
עדי קול: בדרך כלל היא צריכה להגות רעיון ואחר כך קוראים לזה ועדת ליווי או ועדת ביקורת או ועדה אחרת.
<דוד מלכא: אני מסכים איתך.
<דוד מלכא: נקרא לזה ועדת ליווי.
<דוד מלכא: אני אמליץ.
עדי קול: עלו פה כמה דברים מאוד נקודתיים: האחד, מימון התחזוקה.
עדי קול: אנחנו תיכף נדבר על זה, אתה אמור להגיב על זה.
עדי קול: שנית, אני רוצה לראות מומחה בין-לאומי שיבוא ויגיד מה לא בסדר ומה צריך לעשות.
עדי קול: מי יממן את כרטיס הטיסה של המומחה הבין-לאומי?
עדי קול: אני מאוד אשמח אם אתם.
עדי קול: שמישהו יבוא פה על השולחן ויגיד: אנחנו מביאים את האיש הזה.
עדי קול: אתה אומר שאין לנו ניסיון בזה.
עדי קול: לי אין ניסיון, סיכמנו שלאף אחד פה.
עדי קול: מי יביא את האיש עם הניסיון שיגיד מה צריך לעשות כאן?
<דוד מלכא: אני נאמן להנחיות של היועץ המשפטי במשרד שלנו.
<דוד מלכא: אסור לי להגיד לכם סכום כזה או אחר.
עדי קול: אני לא רוצה סכום, אני רוצה שתגידו: אנחנו נביא מומחה בין-לאומי ונממן את מה שהוא יגיד.
<דוד מלכא: אני אשלים את מה שרותי דיווחה.
<דוד מלכא: אכן המהלכים של תאגוד המכון הולכים ומתקדמים.
<דוד מלכא: סביר להניח שבמסגרת זו אנחנו נמצא את הפתרון.
עדי קול: אנחנו מכירים תהליכי חקיקה אני רוצה לדעת מה יקרה עד אז.
<דוד מלכא: שנייה, יש לי משהו נוסף לומר לך.
<דוד מלכא: אני מצטער שאני מזכיר עוד פעם את בג"צ.
<דוד מלכא: הבג"צ היה נגדנו ואנחנו הצלחנו לשכנע את בג"צ שבנושא של מתקנים אולימפיים ובהם המתקן האולימפי של המכון, ושינינו את מבחן התמיכה כך שספורטאים אולימפיים, גם נכים, המימון יהיה מלא של המשרד, מלא.
<דוד מלכא: מה זה ספורטאי אולימפי?
<דוד מלכא: זה כ-100, 120 ספורטאים, לא יותר.
עדי קול: גם הבריכה היא של הספורטאים האולימפיים?
<דוד מלכא: כן, כן, ביניהם.
<דוד מלכא: 100 הספורטאים האלה שיהיו בבריכה או שהם יהיו אפילו בבית הלוחם או בכל מקום שיישחו יש שבעה מתקנים אולימפיים שאנחנו מממנים וזה הדר יוסף, זה מטווח הקליעה וביניהם המתקנים בווינגייט, המימון לספורטאים האלה יהיה מלא.
<דוד מלכא: אנחנו יודעים שזה לא נותן פתרון לאגודה של נתניה ולא נותן פתרונות לאגודות.
<דוד מלכא: אבל זה דבר שאני יכול להיות מוסמך להגיד לכם, קיים.
עדי קול: אנחנו מדברים על בריכה, לא על בן-אדם.
עדי קול: אבל אולי אניה תחזור לשחות בגיל 32 כדי לקבל כסף לנתניה, אנחנו נשמח אם תחזרי.
<דוד מלכא: אני שוב אומר, הנושא האחר של הטיפול או בכלל כל ההתייחסות של המימון כפי שעכשיו נעם אמר ורותי אמרה וכולם שזה עלות מאוד גדולה, ייתכן שזה ייפתר בעצם הקמת התיאגוד והתקצוב הייחודי שיבוא, אני מניח.
<דוד מלכא: הסכמת האוצר - - -
עדי קול: אני מאוד מקווה שזה ייפתר מעצם התיאגוד.
עדי קול: יש לי קשרים באוצר ובשאר המקומות, וכולל עם המחוקק, זה ייקח זמן.
עדי קול: גם עם הצעת חוק ממשלתית, גם אם יהיה אישור של משרד האוצר מחר בבוקר, זה ייקח זמן.
<רותי פילץ-בורשטיין: הקשרים שלך לא יכולים לזרז?
עדי קול: לצערי.
עדי קול: רותי נתנה לי תשובה לגבי שעון העצר.
עדי קול: היא אמרה: מחר בשתיים-עשרה יהיו שעוני עצר.
עדי קול: אני רוצה לדעת מי לוקח אחריות על הבריכה הזאת מחר בבוקר, על התחזוקה ועל תיקון הליקויים.
עדי קול: אחורה, אמרתי, מבקר המדינה יבדוק איך היה.
עדי קול: אני חושבת שאתם צריכים לשמוח שיבדוק את זה מישהו חיצוני כי הבנו שזו קבוצה סגורה שעוברת ממקום למקום - שמישהו מסתכל מבחוץ מה נעשה כאן.
עדי קול: מי מחר בבוקר לוקח אחריות על התחזוקה של הדבר הזה?
עדי קול: גם שמעתי שמשרד הספורט בתקופת הבחירות אמר למצלמה בערוץ 2, לדעתי, שלוקח על עצמו כלכלית את תחזוקת הבריכה.
עדי קול: לא הצלחתי להראות את הסרט הזה, אבל אני יודעת שזה נמצא.
עדי קול: מי לוקח את זה מחר ועד שהתיאגוד ייגמר או איך שתקראו לזה?
<דוד מלכא: היום מכון וינגייט הוא גוף נתמך, גוף נתמך שהוספנו סכום מסוים.
<דוד מלכא: לא הרבה, אבל הוספנו סכום מסוים לתמיכה.
<דוד מלכא: במסגרת התמיכה המכון אמור עם הכסף שהוא מקבל והכסף של הגיוס העצמי שהוא מקבל, לתפעל את הבריכה כפי שהוא מתפעל גם את כל המתקנים.
עדי קול: מכון וינגייט יושב פה ואומר עכשיו: אני לא אעשה את זה.
<דוד מלכא: לא שמעתי שהם אמרו שהם לא יעשו את זה.
<קריאות: לא יכולים, אמרו שהם לא יכולים לעשות.
<דוד מלכא: המכון ממשיך לתפעל את הבריכה והוא ימשיך גם במקורות שהוא מקבל מאיתנו - - -
עדי קול: אבל התחזוקה שנעשית עד היום נראית כמו - - -.
עדי קול: אתה היית כשדיברו פה על המקלחות?
<דוד מלכא: שמעתי.
עדי קול: אני הייתי שם ואני יכולה להראות לך בלטה שבורה שארבעה חודשים, אמרתם?
עדי קול: בלטה שבורה, זה התחזוקה שמכון וינגייט יכול להרשות לעצמו.
עדי קול: גם לא שמעתי פה התחייבות של מכון וינגייט שהוא ממשיך לממן את התחזוקה, אולי אתם שמעתם.
<דוד מלכא: לכן, אני אמליץ למשרד שיקימו ועדת ליווי, יישום, כפי שכינינו את זה כך עכשיו.
<דוד מלכא: אני מניח שהוועדה הזאת, אם יקבלו את המלצתי, תתכנס ותלווה את העניין.
עדי קול: מעולה, אז עוד ועדה.
<דוד מלכא: לא, אני לא מבטיח שום דבר.
עדי קול: אתה רק מבטיח לבקש שאולי תהיה ועדה.
<דוד מלכא: אני מקווה שכך זה יהיה.
עדי קול: ועדה לא תעזור לנו, היא לא אומרת מי ישלם את הכסף.
<דוד מלכא: אני אומר שוב, כל המתקנים במכון הם מתוחזקים לא מהיום, עשרות שנים.
עדי קול: מתוחזקים לא באופן ראוי.
עדי קול: אני מבינה שאתה לא מתכוון לתת פה שום תשובה.
עדי קול: מי יממן את הגעתו של היועץ מחו"ל שיגיד מה צריך לעשות כדי לתחזק את הבריכה הזאת?
<דוד מלכא: בואו נשאיר את זה לוועדת הליווי.
עדי קול: אני לא רוצה להשאיר את זה לוועדה.
<דוד מלכא: אבל את חושבת שיש לי סמכות לבוא עכשיו סמכות לומר שיהיה מיליון שקל למלווה שנעם הציע.
עדי קול: הכנסת מצפה שמי שמגיע מטעם המשרדים, כיוון שתפקידה לפקח על רשויות הממשלה, יבוא לפה אדם שיש לו סמכות.
עדי קול: אם לא יבוא, אנחנו נעשה שבוע הבא דיון ואני אבקש שמי שיש לו סמכות יגיע.
<דוד מלכא: שוב, יש לנו הנחייה של היועץ המשפטי של המשרד.
<דוד מלכא: אין לנו שום סמכות אלא רק - - -
עדי קול: קודם כל, אשמח שגם היועץ המשפטי של המשרד יגיע לכאן.
עדי קול: אם אני לא אקבל תשובה אנחנו נקיים דיון בשבוע הבא, אני מצטערת שאני צריכה להביא אתכם שוב, ואני אבקש שיגיע מישהו ממשרד הספורט שיש לו סמכות להגיד: בהנחה שמכון וינגייט אומר שהוא לא מממן את זה יותר, מי אחראי לספק בריכה.
<דוד מלכא: אני אומר לך איך המשרד עובד.
<דוד מלכא: למשרד יש שתי ועדות: ועדת רכש וועדת תמיכות.
<דוד מלכא: רק לשתי הוועדות האלה יש סמכות לקבל החלטה לגבי הקצאות כספיות.
<דוד מלכא: עכשיו את מצפה ממני שאני אומר לך סכומים ואני אהיה כאן - - -
עדי קול: אם אתה רוצה לצאת החוצה ולהתקשר למישהו בוועדת תמיכות אני גם מסכימה.
<דוד מלכא: אבל זה לא עובד כך.
עדי קול: לכן, אני אשמח לקיים פה דיון נוסף עד שיגיע מישהו.
<דוד מלכא: אגב, הוועדות כפופות לנוהל שר האוצר.
<דוד מלכא: תשאלי אותו.
עדי קול: לא, אני אשמח שיגיע לכאן מישהו שייתן לי את התשובות שאני רוצה לשמוע ושאני חושבת שאני מצפה לשמוע.
עדי קול: נציג הטוטו, איך אתם יכולים להבטיח שבכסף שלכם יעשו שימוש כהלכה ושהבריכה הזאת שהשקעתם בה כל כך הרבה כסף לא תהפוך לפיל ורדרד עם בלטות שבורות?
<יואל שביט: אני לא אתחיל לענות על הפיל הלבן כי אני חולק לחלוטין.
עדי קול: נכון כי כחול זה מים.
<יואל שביט: אני הייתי מאוד מודאג עד שזה הגיע לאזור הזה של התגובות.
<יואל שביט: אחרי ששמעתי את נציג איגוד השחייה ואת מנכ"לית המכון הבנתי שישבתי באותן ועדות היגוי שהאמנתי שאני יושב בהן ולא במקום אחר.
<יואל שביט: יש מרחק גדול מאוד בין מה שתואר כאן לבין המציאות.
<יואל שביט: אגב, אותם כתבים גם שכתבו בזמן פתיחת הבריכה או קצת לפניה אלה כתבים שאני ביררתי אישית, כף רגלם לא דרכה בבריכה.
עדי קול: אבל אני הייתי, לא דיברתי על שום כתבה.
עדי קול: הייתי וגם בדקתי חלק מהדברים.
<יואל שביט: אני גם לא מעוניין להגיב על בלטה שבורה במקום שפתוח שלושה או ארבעה חודשים.
<יואל שביט: גם אצלי בבית החדש היו אי-אילו תקלות אחרי שלושה-ארבעה חודשים שנכנסתי.
<יואל שביט: אני לא איש מקצוע, זה לא נראה לי - - -
<קריאה: אתה מרוצה מזה?
<יואל שביט: לא, אבל זה תוקן.
<יואל שביט: לא לקחתי את זה אפילו לא למנכ"ל של חברת הבנייה.
עדי קול: לא הוזכרו כאן כתבות ולא כתבים.
עדי קול: ישבו כאן שחיינים שהציגו בעיות, אני הצגתי בעיות, קבוצה של מאמנים הציגו בעיות.
עדי קול: עזוב כתבות, לתקשורת חוקים משלה.
<יואל שביט: הם הציגו כמה דברים שלא היו כמו לא היה נציג לאיגוד השחייה אלא כדור מים, לשחיינים עצמם.
<יואל שביט: אני ישבתי בוועדות היגוי וישב לידי גם ברוק, גם חליקה, גם ליאוניד קאופמן, גם נציג איגוד השחייה, נציג כדור מים, מומחה זר.
<יואל שביט: הטוטו שילם הביא מומחה.
<יואל שביט: יושב-ראש הוועדה המקצועית של FINA.
<יואל שביט: כלומר, - - - תקיימו תחרות כזאת, ויש מסמך שלו.
עדי קול: אבל אמרו כאן כל הגופים: היו טעויות לאורך כל הדרך.
עדי קול: אז אם הכול היה בסדר מה קרה?
<יואל שביט: לא, לא הכול היה בסדר.
עדי קול: היה יועץ כזה והבאתם הכול, ושילמתם, אבל הבריכה היתה עמוקה מדי, ופה אלה לא יכלו ונגישות לא היתה והשחיינים מתלוננים.
עדי קול: איך זה קרה?
<יואל שביט: ברור שלא הכול היה בסדר.
עדי קול: הרגע אמרת שכן.
עדי קול: כולם היו והיו נציגים ויואב ברוק הגיע לכל הישיבות וכולם היו, בסדר.
<יואל שביט: לא, הוא לא הגיע לכולם הישיבות.
<יואל שביט: אמרתי הוא היה נוכח.
עדי קול: באחת, אבל בסדר.
עדי קול: פעם אחת, ישיבת פתיחה.
<יואל שביט: אני ראיתי אותו יותר מפעם.
<דוד סיבור: הוא לא רצה לבוא יותר.
<קריאה: סוכו, לא נכון.
עדי קול: יש לך עכשיו בריכה בעייתית.
עדי קול: תחרויות תיכף אי-אפשר בגלל המיזוג, נכון?
<יואל שביט: המיזוג הוא חד-משמעית לא תנאי ב-FINA, גם העומק.
<יואל שביט: אגב, אותה חוברת של FINA על עומק מדברת על שני מטר עומק אחיד כתנאי לקיום אליפות אירופה, עולם ומשחקים אולימפיים.
<קריאות: בשחייה בלבד, לא בשחייה צורנית.
<יואל שביט: שחייה.
<יואל שביט: בשחייה הצורנית צריך שלושה מטר, אותה קובייה שנעם דיבר עליה והיא קיימת.
<יואל שביט: כלומר, גם שחייה כזו.
<רותי פילץ-בורשטיין: 12 על 12.
<יואל שביט: ראינו את הסילבוס העתידי של התחרויות שהוצג והוא מרשים.
<יואל שביט: כלומר, הבריכה משיגה את מטרתה בשורה התחתונה על אף הליקויים הקיימים.
עדי קול: אתה מסתפק בזה?
<יואל שביט: ממש לא, ממש לא.
<יואל שביט: אנחנו גוף מממן, אני לא אחראי לא על התכנון, לא על טעויות שבוצעו, אלא אם כן מעדכנים אותנו באותה ועדת היגוי או אנחנו עולים על זה בזמן אמת.
<יואל שביט: אני מתחיל שנייה בהיסטוריה ממש בקצרה.
עדי קול: אנחנו נתחיל עם ההיסטוריה באופן מאוד יסודי - מבקר המדינה.
עדי קול: אתה הסכמת איתי, אתה לא מרוצה מהבריכה.
עדי קול: אתה חושב שהיא יכולה להיות יותר טובה, נכון?
<יואל שביט: לא, אני חושב שיש ליקויים שאמורים עדיין לטפל כפי שהציגה מנכ"לית המכון.
<יואל שביט: הם מינוריים בעינינו.
עדי קול: זה ליקויים מאוד קטנים.
עדי קול: אני מחפשת מי יממן עכשיו את מומחה האחזקה הבין-לאומי שיבוא ויגיד: מתקן כזה, קומפלקס כזה בעולם - - -
<דוד מלכא: אם דרוש.
<דוד מלכא: את מקדימה.
עדי קול: הייתי באמצע שאלה, לא סיימתי אותה.
עדי קול: אני קבעתי כרגע שדרוש.
עדי קול: והיה ודרוש, אני רוצה שמישהו יבוא ויגיד לי איך דבר כזה מתנהל בעולם, כמה כסף צריך להשקיע, מה נוהל האחזקה, מה חסר פה, משהו שהטוטו מוכן לקחת על עצמו, את האיש שיבוא לפה עכשיו ויגיד מה קורה.
עדי קול: אנחנו תמיד נשמע צד אחד כזה וצד אחד כזה ואתם תגידו שהבלטה זה בסדר אבל הקולר לא והקולר כן אבל השעון לא.
עדי קול: אני רוצה באמת מקצועית שיבוא מישהו בין-לאומי שניהל דבר כזה בעולם.
עדי קול: הרי יש קומפלקסים כאלה בעולם, ראינו כולנו.
עדי קול: אני הייתי באתונה, חזרתי מארצות-הברית, ראיתי.
עדי קול: שיבוא מישהו ויגיד מה בסדר ומה לא.
עדי קול: האם אתם מוכנים לקחת את זה על עצמכם, את האדם הזה שיבוא ויגיד מה צריך לעשות פה, מומחה אחזקה בין-לאומי לקומפלקס כזה.
עדי קול: אני שמעתי את מנהל הבריכה שאומר בעצמו: גדול עליי, אני לא מכיר את זה.
עדי קול: ניהלתי את הבריכה של וינגייט, היא לא אותו הדבר.
עדי קול: גדול עליי.
עדי קול: צריך לבוא עכשיו איש אחד מומחה בחדר הזה שיגיד: בדקתי.
עדי קול: זה וזה בסדר, זה וזה לא בסדר.
עדי קול: זה מה שצריך לעשות פה, כך וכך יעלה.
עדי קול: לפני שאני מבקשת כסף ממשרד הספורט בשביל אחזקה אני רוצה לדעת מה צריך לעשות בשביל אחזקה.
עדי קול: אני אומרת לך, אני באמת רוצה לשמוע מהטוטו שאומר: אני מביא את הבן-אדם הזה.
עדי קול: זה בגלל שנתתם המון כסף, בגלל שהשקעתם כבר המון כסף, לא בגלל שזה אחריות שלך.
<יואל שביט: אני מבין את השאלה, ברור לך שאין לי תשובה גם מכיוון שאנחנו פועלים תחת חוק הספורט.
<יואל שביט: הוא מאוד ברור.
<יואל שביט: לא אחד מהתפקידים שלנו להביא מומחים כאלה.
<יואל שביט: יש בורד שיצטרך לדון בנושאים האלה.
<רותי פילץ-בורשטיין: בכל זאת הבאתם מומחים לפני שנה - - -
<יואל שביט: זה שלושה ימים במסגרת חלק מהתקציב הכללי.
<רותי פילץ-בורשטיין: אבל הבאתם.
<דוד מלכא: הטוטו לא מטפל בתחזוקה.
<דוד מלכא: לכן, אני אמרתי לך שאני אמליץ למשרד.
עדי קול: להקים ועדה שתשקול ותראה אם אולי היא תביא ומתישהו.
עדי קול: שמעתי, בסדר.
<דוד מלכא: אנחנו עובדים ברצינות.
עדי קול: אבל לאט.
<דוד מלכא: לא, אנחנו לא עובדים לאט.
עדי קול: לא אתה.
עדי קול: אני מכירה את המדינה, היא עובדת לאט, לצערי.
<דוד מלכא: לא, המשרד שלנו - אנחנו עובדים מהר.
<רותי פילץ-בורשטיין: דודו עובד מהר.
עדי קול: אני מצטערת שאני מפסיקה, אני רוצה גם לתת לנציגי התאחדות ספורט הנכים לפני שנסיים.
עדי קול: אני לא מקבלת את התשובות שאני רוצה.
עדי קול: בדרך כלל הוועדה הזאת קטנה אך נשכנית, לא אמרתי זאת כשהתחלתי.
עדי קול: מצידי נבוא לפה כל שבוע עד שנקבל את הפתרון.
עדי קול: מכיוון שאנשים שנמצאים פה לא יכולים לתת לי את התשובה ולכן אני אשלח אתכם הביתה עם שיעורי בית, ברשותכם.
עדי קול: אבל אני אתן לך הזדמנות ואז אסכם.
<אבי לרמן: אבי לרמן, מנכ"ל ההתאחדות לספורט נכים.
<אבי לרמן: ברשותך, אני רוצה לעשות פה איזשהו סדר קטן.
<אבי לרמן: נח רם לא נמצא פה היום בגלל התנהלות תקינה שצריכה להיות.
עדי קול: כי אתם ביקשתם שהוא לא.
<אבי לרמן: הדיון פה היה אמור להיות על ליקויים בנגישות, הדיון פה בינתיים מתעסק ב-98% לא בנגישות.
<אבי לרמן: אני לא נכנס לזה.
עדי קול: אסביר לך את תקנון הכנסת.
עדי קול: קודם כל, כשמגיעה פנייה אז זה לא כמו בית-משפט שכשהפנייה נמשכת אז אני צריכה לבטל את הדיון שזה מה שחשבתם.
עדי קול: אין כזה חוק.
עדי קול: ברגע שמישהו מעלה רעיון, רעיון, על הכתב לי מותר לקיים דיון ולסטות ממנו כאוות נפשי.
עדי קול: זה היה אמור להיות בבעיית הבריכה, זה הכול.
עדי קול: אם אתם קבעתם נגישות זה נהדר, אבל זה לא במקום.
<אבי לרמן: קודם כל, גם אני חדש בתפקיד שלי.
<אבי לרמן: אני ארבעה חודשים בתפקיד וגם אני לומד.
<אבי לרמן: אני מאמין בניהול תקין, שצריך ללכת לפי כללים ברורים.
<אבי לרמן: אחת הסיבות שנח קיבל את אותה פנייה ממני היתה זו שהוא לא מודע לאותה תקשורת שיש לי גם עם דודו וגם עם רותי על נושא הליקויים.
<אבי לרמן: לגופו של עניין, בארץ, צריך לשים את זה על השולחן, אין יועץ נגישות בסדר גודל כזה, אין.
<אבי לרמן: אני מצטרף למה שחנוך אמר.
<אבי לרמן: נעם צבי רק מדגיש ומחזק את זה בעצם אי-ההבנה שלו מהי נגישות אם לבריכה בווינגייט לדבריו חסר רק כמה מושבים במקום.