GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אבשלום לביא עוקבי: רציתי לתקן עבור הפרוטוקול.
<אבשלום לביא עוקבי: אנחנו כן אמורים לקבל.
<מלכה צדקה: ואתם מקבלים.
<אבשלום לביא עוקבי: לא אמרתי שלא.
עדי קול: אתם אמורים לקבל ומקבלים.
עדי קול: סגרנו את זה.
עדי קול: אתם גם אמורים לקיים את החוק.
עדי קול: בוא נעבור עליו ותסביר לי למה מבחינה מחשובית זה לא קורה.
<אבשלום לביא עוקבי: אנמי אסביר.
<אבשלום לביא עוקבי: יש את הנושא של הממשק שאנחנו אמורים להתחיל לקבל ממשקים.
<אבשלום לביא עוקבי: בממשק שאנחנו מקבלים אין לנו אפשרות לעשות את ההתאמה בין ההפקדה שבוצעה בהנהלת בתי המשפט לבין גזר הדין שהתקבל בתוך המערכת.
<אבשלום לביא עוקבי: אני יכול לתת דוגמה מהקובץ האחרון שקיבלנו.
<אבשלום לביא עוקבי: כמעט חמישים אחוזים מהתיקים שקיבלנו עם אפסים, דבר שאומר שאין לנו יכולת לקשר את ההפקדה לתיק שאצלנו במשטרה.
עדי קול: תסביר לי.
<אבשלום לביא עוקבי: אולי הנהלת בתי המשפט תוכל לומר למה אנחנו לא יכולים לקבל את זה.
עדי קול: לא הבנתי.
<חיים גונן: אני רוצה להבין.
<חיים גונן: אם צריך, אני הבאתי לכאן את הניירות ואני אקריא את שמות השדות.
<חיים גונן: אנחנו שולחים למשטרה אינפורמציה כאשר ניתן פסק דין ובה מספר התיק אצלנו, מספר הדוח שלהם, שם הנאשם, מספר תעודת הזהות שלו, האם זה היה בהיעדר או הוא נוכח במקום, מה סכום הקנס שהוא קיבל אם הוא קיבל קנס, אם הוא קיבל פסילה – לכמה זמן הוא קיבל.
<חיים גונן: אם זאת פסילה על תנאי, לכמה זמן פסילה על תנאי.
<חיים גונן: אם הוא קיבל מאסר – איזה מאסר.
<חיים גונן: כל הנתונים האלה מועברים.
<חיים גונן: היה ואותו אדם לא הפקיד את הרישיון כפי שהסבירו קודם, הפסילה נכנסת לתוקף מיום מתן פסק הדין אבל מתחילים לספור את התקופה רק מהיום שהוא הפקיד.
<חיים גונן: אם הוא הגיע בשלב יותר מאוחר, אחרי יום או אחרי שבוע או אחרי חצי שנה להפקיד את הרישיון, אנחנו מעבירים את האינפורמציה למשטרה.
<חיים גונן: אנחנו מעבירים את מספר התיק, אותו תיק שכבר שלחתי אליכם, את מספר הדוח, אותו דוח ששלחתי לכם, את מספר תעודת הזהות של האדם, מתי הוא הפקיד.
<חיים גונן: כל האינפורמציה הזאת מקודדת.
עדי קול: אתם אמרתם שנפגשתם לאחרונה לפני שבוע.
עדי קול: אני מניחה שלא חיכית שאני אבוא כדי להעלות את הבעיה הזאת.
עדי קול: הוא לא מבין את הבעיה והוא גם לא מכיר אותה.
<אבשלום לביא עוקבי: הם מכירים את זה יפה מאוד.
עדי קול: הוא אומר לך שלא.
<אבשלום לביא עוקבי: יש לי כאן פרוטוקול שכתבה הנהלת בתי המשפט.
<אבשלום לביא עוקבי: דיון שהיה בתאריך ה-19 באוגוסט השנה.
<אבשלום לביא עוקבי: נפגשנו עם שלומית, אדון חיים גונן ועוד.
<אבשלום לביא עוקבי: זה בדיוק באותו נושא.
<אבשלום לביא עוקבי: אלה בדיוק אותם ממשקים.
<אבשלום לביא עוקבי: העלינו במסמך בצורה מאוד מסודרת את כל הבעיות שיש לנו בכל נושא הממשקים של גזרי הדין.
<אבשלום לביא עוקבי: העלית את הנושא של גזרי הדין?
<אבשלום לביא עוקבי: הנושא של ההפקדות הועלה.
<אבשלום לביא עוקבי: העלינו את כל הנושאים שקשורים בדיוק לממשקים האלה.
<אבשלום לביא עוקבי: משטרת ישראל מפתחת מערכת חדשה במקביל למפ"ל הפלילי ואנחנו הולכים להקים מערכת חדשה של מפ"ל תעבורה וזאת כדי שנוכל ליישם את כל החוקים בצורה הכי נכונה.
<אבשלום לביא עוקבי: קיבלנו תשובה שאמרה שנחכה לשנת 2015 פחות או יותר כי כרגע אין להם יכולת לתת לנו כל מענה.
עדי קול: אני הצגתי כאן עכשיו דוגמת טבלה עם הנתונים שיהיו בה.
עדי קול: זאת לא דרישה עם הרבה פרשנות אלא עובדות.
עדי קול: למה אתם לא יכולים להעלות את הנתונים במצב הזה?
<אבשלום לביא עוקבי: אני מסביר.
עדי קול: אני יוצאת לדקה וחבר הכנסת מקלב יחליף אותי.
עדי קול: (חילופי יו"ר – היו"ר אורי מקלב)
<אבשלום לביא עוקבי: כדי לנהל את הפסילה מרגע שהשופט נתן את הפסילה, אנחנו חייבים לדעת מתי בתיק הספציפי הזה הופקד רישיון הנהיגה.
<אבשלום לביא עוקבי: אם אנחנו לא מקבלים את המידע לגבי הנתונים מתי הופקד, באיזה תיק הופקד הרישיון בו מדובר, אין לנו יכולת לדעת האם באמת האזרח הזה הוא פסול או לא.
<אבשלום לביא עוקבי: לדוגמה, חיים, תסתכל, זה קובץ שהגיע מכם השבוע, לפיו חמישים אחוזים מכל ההפקדות שיש כאן, אין להו לא מספר תיק משטרה ואפילו לא תאריך העבירה כדי שנוכל לעשות איזושהי התאמה ולעשות תחקור כלשהו כדי לומר שבן אדם לא עובר שתי עבירות באותו יום וכדי לומר שאותו אדם הפקיד את הרישיון בתיק כזה וכזה.
<אבשלום לביא עוקבי: הדברים הבסיסיים האלמנטריים אותם ביקשנו, לא מופיעים בקובץ.
<אבשלום לביא עוקבי: לכן, ברמה הכי בסיסית אנחנו לא יכולים אפילו לומר שאותו אדם הפקיד את רישיון הנהיגה.
אורי מקלב: אם היינו רוצים שזה יהיה הנתון שיתפרסם – אני לא אומר אם זה הוגן ואם זה נכון – מי שבאמת הפקיד את הרישיון שלו, חזקה שהוא הפקיד אותו בעקבות פסק דין.
אורי מקלב: זה דבר ברור והוא ללא ספק.
אורי מקלב: זה דווקא נתון.
אורי מקלב: אדם לא התנדב להפקיד אותו סתם.
אורי מקלב: לכאורה במצב הנתון שיש לנו היום, זה מאגר בעייתי ולא משנה עכשיו הסיבה לכך.
אורי מקלב: בסופו של דבר, יש אנשים שהפקידו את רישיונם.
אורי מקלב: אם זה הנתון – יכול להיות שאני חלוק בגישתי על יושבת ראש הוועדה ביישום החוק – ואם זאת הגישה שהוועדה מבקשת, מדוע שהמידע הזה לא יפורסם?
אורי מקלב: זה מידע לגבי הפקדת רישיון.
אורי מקלב: אף אחד לא יכול לתבוע אותך.
אורי מקלב: זה יביא אותך עכשיו לפעילות ברוח החוק ולדבר אליו החוק רוצה להגיע.
אורי מקלב: תאמר לי למה המידע הזה לא יכול להיות.
<אבשלום לביא עוקבי: כדי לפרסם את המידע כפי שהוא נמצא אצלנו, אין בעיה.
<אבשלום לביא עוקבי: מבחינה טכנית אין בעיה אבל הוא לקוי.
<חוה ראובני: זה לא עונה על שום דבר מדרישת החוק.
<חוה ראובני: אני ממשרד התחבורה והחוק הזה לא מטיל עלינו חובה כלשהי.
<חוה ראובני: המשרד לביטחון פנים אמור לנהל את המאגר ואלה רק הרשעות תעבורה בבתי משפט פליליים ולא פסילות רישוי, למרות שגם הן משפיעות על התוצאה.
<חוה ראובני: החובה היא לפרסם את משך תקופת הפסילה, מועדי תחילתה וסיומה המחושבים לפי הוראות הפקודה.
<חוה ראובני: החובה היא לפרסם פסילה מיום ליום.
<חוה ראובני: לא נתונים גולמיים.
<חוה ראובני: לפרסם נתונים גולמיים כפי שמוצע כאן, לא נותן כלום.
אורי מקלב: הנתון הזה, אני לא משפטן אבל אני מבין שהנתון המרכזי צריך להיות ממתי עד מתי.
אורי מקלב: את זה יש לך במידע?
<קריאה: שהופקד.
<קריאה: לא משנה מתי.
<אבשלום לביא עוקבי: אין לי.
<אבשלום לביא עוקבי: הפסילה היא פר תיק.
אורי מקלב: אני שואל שאלה והיא לא היפותטית.
אורי מקלב: זה בעקבות דיון שהתקיים פעם בוועדה.
אורי מקלב: אדם שצריך להפקיד את הרישיון שלו בגלל שהוא לא חידש אותו במשך שנתיים, מה ההגדרה שלו?
אורי מקלב: זה לא ביטול בית משפט וזה לא בעקבות פסילה.
<מלכה צדקה: הוא לא צריך להיות במאגר הזה כי המאגר לא חל עליו.
<קריאה: אלה חסרי תוקף שהם לא בתוך החוק הזה.
אורי מקלב: אולי אפילו אחוז מאוד מאוד גבוה.
אורי מקלב: היה לנו על כך דיון רחב מאוד.
אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על נתון שיש לך, למה זה לא עומד בדרישת החוק?
<חוה ראובני: הוא הסביר בתחילת הדיון ואולי היה זה טרם נכנסת לחדר.
<חוה ראובני: שוב, אני לא מחווה דעה ולא מתערבת.
<חוה ראובני: משך הפסילה, מועד התחלה ומועד סיום, הוא פועל יוצא של סדרה של הרבה מאוד נתונים שצריך לחבר אותם ביחד.
<חוה ראובני: זה המועד של גזר הדין, זה מועד ההפקדה, זה מועד המצאת ההודעה, זה מועדי פסילות אחרות, אם יש לאדם עוד פסילה.
<חוה ראובני: עיכובי ביצוע, סיווג פסילה שחלה רק על רכב מסוים ורק בשעות מסוימות.
אורי מקלב: כל זה צריך להיות חלק מהמידע?
<חוה ראובני: את כל אלה מכניסים למרק כדי שבסוף יצא מה שצריך לצאת.
<חוה ראובני: אם אני מבינה נכון, לאורך השנים של הדיונים אותם אני מלווה כאן, יש את השאלה הראשונה האם למשטרה יש את כל המרכיבים של המרק הזה, ושנית, האם הם יודעים לבשל אותם ביחד כדי להגיע לשורה תחתונה שהיא בעלת אמינות ואפילו אמינות בסיסית גם אם לא במאה אחוזים.
אורי מקלב: יש כאן כמה משפטנים ולכן אשאל שאלה כללית.
אורי מקלב: אם לוקחים חלק מהחוק ורוצים ליישם אותו כמודל ראשוני או כפיילוט, אני יוצא מתוך הנחה שיש את כוח האדם שבודק את כל גזרי הדין ופסקי הדין ומוציא רק את הפסילות שהן מעל שלוש שנים.
אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו היום רוצים את יישום החוק רק בחלקו.
אורי מקלב: רק לגבי עבריינים כבדים וגדולים.
אורי מקלב: יש בעיה ליישם היום את החוק רק בחלקו?
אורי מקלב: לא לקחת את כל החוק אלא לקחת רק חלק ממנו?
<קריאה: השאלה מי יודע לעשות הפרדה בין הנהגים הכבדים לבין הנהגים הרגילים.
אורי מקלב: אנחנו מפרסמים לציבור רק את אלה שקיבלו פסילה של מעל שנתיים.
אורי מקלב: על פי רוב הפסיקות מבדילות בין עבריינים כבדים לבין עבריינים קלים שמעדו פעם אחת.
אורי מקלב: בדרך כלל פסילה של שנתיים ניתנת בגין עבירה יותר כבדה ולא בגין מעידה חד פעמית.
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להשתלט על כל הפסילות ולכן יכול להיות שפסק דין על שנתיים פסילה, אולי הוא יותר ברור.
אורי מקלב: משרד התחבורה והמשרד לביטחון פנים יושבים בישיבה ואומרים שהם לא יכולים ליישם את כל החוק ולכן הולכים לפיילוט.
אורי מקלב: מישהו יושב על פסקי הדין ומוציא את פסקי הדין החמורים ואותם מעבדים לנתונים כדי לפרסם אותם.
אורי מקלב: קודם כל אני שואל אם זה מעשי או לא.
<חוה ראובני: אנחנו לא חלק מזה.
אורי מקלב: אני שואל לגבי יישום הדרגתי.
<דן שני: אנחנו רחוקים מלקבל את כל המרכיבים הדרושים לנו למרק.
<דן שני: מעבר לכך, מלאכת הבישול או הפענוח היא מלאכה מורכבת.
<דן שני: כיום את המשאבים התביעתיים הנדרשים – עורכי דין – אנחנו עושים אך ורק לגבי אלה שכבר נתפסים נוהגים בפסילה.
<דן שני: לגבי אלה שנתפסים נוהגים בפסילה, אנחנו הולכים לתיק בית המשפט עצמו, מפשפשים בכל הניירות, עד אחרון הניירות וזאת יכולה להיות הודעה שהוא שלח וממנה אנחנו לומדים על מועד תחילת הפסילה, ואז מתקבלת החלטה תביעתית אם יש או אין די ראיות לעבירה המורכבת של נהיגה בפסילה.
<דן שני: זה רק אחרי שהוא נתפס.
<דן שני: אין לנו יכולת לעשות זאת מראש על כל הנהגים.
אורי מקלב: הכי קל היה לומר לכם – והייתי עושה זאת בשיתוף היושבת ראש – שנגיש הצעת חוק חדשה.
אורי מקלב: אני חושב שהיא צריכה להיות הרבה יותר מוגדרת ואז הכול עולה מחשד.
<חנן אהרן: ישימה יותר.
אורי מקלב: ישימה יותר.
אורי מקלב: כמו שאין גוזרים גזירה על הציבור שלא יכול לעמוד בה, גם אין מחוקקים חוק שאין אפשרות לעמוד בו.
אורי מקלב: אני נגד החוק הזה בתפיסה שלי.
<חנן אהרן: אני חושב שבשבע השנים האלה שאנחנו יושבים כאן ודנים בחוק הזה, אם היינו הולכים ומשנים את רף הענישה, שהרי כל המטרה כאן היא להביא את הנהג לידי המשטרה ולומר שהוא נהג בפסילה.
<חנן אהרן: הבאנו אותו, הוא בא לבית המשפט ויצא בעונשים קלים.
<חנן אהרן: במקרה כזה, לא עשינו כלום.
<חנן אהרן: זאת אומרת, אם רף הענישה של נהגים שנוהגים בפסילה היה משמעותי והוא היה מרתיע, נהגים היו פחות נוהגים בפסילה.
<חנן אהרן: אני אומר שהיום אין הרתעה לנהיגה בפסילה.
<חנן אהרן: בתוך עמנו אנחנו חיים ואני גם נותן את הפסילות של משרדי הרישוי לשלושה חודשים ואני רואה כמה בכלל מתייחסים אליהם וכמה נהגים נוהגים עם כמה רישיונות כאשר את האחד הוא מפקיד ואת השני יש לו בכיס.
<חנן אהרן: אם המשטרה לא תתפוס אותו ולא תבדוק במחשב, אף אחד לא ידע.
<חנן אהרן: אם הניידת שעצרה אותו לא בדקה במחשב באותו רגע, לא ידעו אם הוא נהג בפסילה כי יש לו רישיון ביד.
<חנן אהרן: זה שאנחנו רוצים לתפוס את כל הנהגים בישראל שנוהגים בפסילה, והלכנו על כל הקופה, סביר שנביא את כולם, ואז מה?
<חנן אהרן: יהיה תור בבתי המשפט.
<חנן אהרן: אתה בסך הכול מגדיל את התור בבתי המשפט.
<חנן אהרן: אני אומר שצריך להעלות את רף הענישה.
אורי מקלב: כמה נהגים כאלה שנוהגים בפסילה נתפסים מדי שנה?
<חנן אהרן: ומה עשו אתם?
אורי מקלב: יכול להיות שאדם שנוהג בפסילה זה דווקא אותו אדם שיש לו פסילה לתקופה ארוכה.
אורי מקלב: אדם שיש לו פסילה לשישים ימים, הוא יכול לעמוד בזה.
אורי מקלב: מי שמתייאש, זה אחד שיש לו פסילה למשך חמש ועשר שנים.
אורי מקלב: הוא אומר שהוא לא יכול לעמוד בזה והוא מחפש דרכים.
אורי מקלב: אני מנצל את הזמן שהיושבת ראש לא נמצאת ואומר א הדברים בקצרה.
אורי מקלב: יש אפשרות לדון בהצעת החוק הזאת.
אורי מקלב: הוועדה הזאת חוקקה חוקים שלא יושמו ולא הופעלו בשטח אבל הביאו את כל המשרדים הרלוונטיים לנושא.
אורי מקלב: לא עשו את הדברים בחדרי חדרים של המשרדים אלא זה קיבל חשיפה ותהודה בציבור, ואז כל אחד העלה את הקשיים שלו.
אורי מקלב: הוועדה לא קיבלה את זה, או שניסתה להתגבר על חלקם, או שהביאה את המשרדים למצוא פתרונות, בין אם אלה נושאים תקציביים או כוח אדם.
אורי מקלב: עשינו זאת בלא מעט דברים.
אורי מקלב: אני יכול להזכיר שורה של דברים שבסופו של דבר השתנו, כולל הפרסום, מספר הקילומטרים בטסט ודברים כאלה.
<חנן אהרן: הוועדה לפניות הציבור עשתה דברים שלא עשו ועדות אחרות.
אורי מקלב: יושבים אנשים מקצועיים, כל אחד אומר מדוע לא ובזה נגמר העניין, אבל כשמישהו בא ואומר שהוא רוצה לראות איך זה כן יבוצע - לא תמיד בישיבות מקצועיות מעוניינים לעשות זאת.
אורי מקלב: בתפיסה שלי אני יכול להבין שבלי כוח אדם שלומד, המחשב לא יכול לקחת את כל פסקי הדין וליצור מאגר.
אורי מקלב: זה לא עולה על הדעת וזה גם לא הוגן לעשות זאת.
אורי מקלב: זה דבר שהוא בלתי ישים והוא לא נכון, במיוחד בנושאים האלה.
אורי מקלב: זאת צריכה להיות עבודה של אחד על אחד, עבודה פרטנית, שיהיה מישהו שיוכל ללמוד את זה.
אורי מקלב: אם אני הייתי עושה חוק, הייתי לוקח פסילות ארוכות יותר שהן גם יותר קלות להגדרה, בוודאי בשלב הראשון.
אורי מקלב: אם אנחנו בכן אופן נצא בהחלטה שאין כוח אדם ואין מי שיעשה את זה, זאת לא תשובה שאנחנו יכולים לקבל.
אורי מקלב: יש חוק, החוק הזה ידע מראש שמישהו צריך לעשות את זה וכל הבעייתיות בנושא הייתה ידועה מראש, אז צריך לראות איך ליישם אותו.
<חנן אהרן: אם אפשר את החוק הזה עליו כבודו מדבר, לקבוע לשנתיים ובשנתיים האלה לקיים פיילוט שבודק אם להאריך או להרחיב אותו.
אורי מקלב: גם הוועדה יכולה לקיים עוד דיון ועוד דיון, אבל המשרדים לא יצליחו ליישם את החוק.
אורי מקלב: אני מציע לך, לא במסגרת פומבית, להגיש הצעת חוק חדשה שתהיה הרבה יותר ישימה והדרגתית יותר.
אורי מקלב: אני שאלתי כאן שאלה משפטית והיא האם למשל היום אפשר ליישם רק חלק מהחוק.
אורי מקלב: דהיינו, לא ללכת על כל המקרים אלא לקחת את העבריינים הכבדים.
אורי מקלב: אם נעשה זאת, תהיה שאלה אחרת והיא כמה כוח אדם זה דורש ואיך אפשר לעשות זאת.
אורי מקלב: זה סוג דיון אחר.
אורי מקלב: (חילופי יו"ר – היו"ר עדי קול)
עדי קול: קיבלת תשובה?
אורי מקלב: אנחנו בחלק הזה שאין תשובה ברורה בעניין.
עדי קול: רציתי לספר לכם שכאשר יצאתי מהישיבה קיבלתי שיחת טלפון מאימא – לא הבאנו לכאן את הסיפורים קורעי הלב – שביתה נהרגה עת רכבה על אופנוע עם נהג שהוא פסול רישיון במשך עשרים שנים.
עדי קול: גם היא אמרה שהבת שלה לא הייתה נכנסת למאגר ואומרת שלפני שהיא עולה על אופנוע עם מישהו, היא רוצה לדעת לגביו.
עדי קול: אני חושבת שיש איזשהו אלמנט של הרתעה שהוא מאוד מאוד חשוב.
עדי קול: אנשים ידעו שיש איזשהו מאגר בו יהיה כתוב שמם.
עדי קול: מישהו שיש לו עשרים שנים פסילה, זה מישהו שהציבור חייב לדעת עליו.
עדי קול: היא אמרה, ואני מצטטת אותה, שהוא רוצח בפוטנציה על הכביש.
עדי קול: אני חושבת שאנחנו לא יכולים לקבל תשובה האומרת שאי אפשר את האנשים האלה להציל.
אורי מקלב: אפשר לעשות זאת או בחוק או שנחליט על יישום החוק בהדרגתיות.
אורי מקלב: צריך להגדיר מה הם עבריינים כבדים.
אורי מקלב: במקרים כאלה גם גזר הדין הוא יותר ברור.
אורי מקלב: אם מישהו קיבל פסילה לעשרים שנים, אני מניח שאחרי חצי שנה הוא מפקיד את הרישיון.
<אבשלום לביא עוקבי: אין לנו בעיה לנהל מאגר כזה.
<אבשלום לביא עוקבי: זה לא משנה לנו חצי שנה, שנה, שנתיים או שלוש.
<אבשלום לביא עוקבי: מהרגע שיהיו לנו הנתונים כמו שאנחנו צריכים, אין לנו בעיה.
<אבשלום לביא עוקבי: אני אסביר שוב.
<אבשלום לביא עוקבי: לא משנה לי אם כתוב שם שנתיים או שישים כי המחשב לא מבחין ביניהם.
<אבשלום לביא עוקבי: ברגע שהממשק בינינו יעבוד כמו שצריך והנהלת בתי המשפט תיתן לנו את המידע שאנחנו צריכים במבנה שצריך, זה יהיה.
עדי קול: אמרתי לך שאני לא מקבלת את התשובה שבמשך חמש שנים אתה לא אמרת להם בדיוק מה אתה צריך.
<אבשלום לביא עוקבי: אמרנו.
עדי קול: אני לא רוצה להיכנס לזה.
<אבשלום לביא עוקבי: על זה בדיוק היה הדיון.
עדי קול: אני לא יכולה להעריך האם כשאתה אומר אמרנו זה נכון, או כשהוא אומר לא אמרנו, זה נכון.
אורי מקלב: גברתי היושבת ראש, האם כדאי לנו לבדוק את הנושא הזה של יישום החוק בחלקיות?
עדי קול: לפני שאנחנו הולכים לפתרון – כיוון שהגדרתי לוח זמנים ואמרתי שהישיבה תתקיים עד 13:20 – אני מניחה שאני צריכה לשאול אותך שאלה.
עדי קול: יש נתונים, עליהם התווכחנו ולא הצלחנו להגיע להסכמה.
עדי קול: העובדות על השולחן.
עדי קול: מה אתה היית מציע?
עדי קול: אתה קורא לביטול החוק?
<יואל הדר: אני חייב להתחיל בשאלה הזאת?
<יואל הדר: ניסינו לבטל את החוק.
<יואל הדר: תזכיר חוק.
<יואל הדר: זה לא חוק שלנו אלא של משרד התחבורה והוא נעתר לבקשתנו.
<יואל הדר: הוא בהחלט הבין את המשמעויות וסייע לנו.
<יואל הדר: הגענו אחרי כן למשרד המשפטים ושם סברו שלא ראוי לבטל את החוק הזה לפני שמוצאים פתרון.
<קריאה: חלופה.
<יואל הדר: מה שכאן בעצם מעלים כל הזמן בדיון.
עדי קול: שצריך שיהיה איזשהו מאגר עם הגדרה גם אם היא אחרת.
<יואל הדר: אפילו הפשוטים ברשות המבצעת הגיעו לאותה מסקנה של הרשות המחוקקת שרוצים למצוא פתרון אחר.
עדי קול: הרשות המבצעת שהיא גם המחוקקת, כמו שהבנו, הבינה.
<יואל הדר: הראיה היא שעשרות חוקים מקוימים.
<יואל הדר: גם חוקים בעייתיים מבחינתנו, מקוימים.
<יואל הדר: כך שזאת לא הבעיה של החוק אלא כנראה שיש בעיה בחוק הזה ויש בעיה לקיים אותו.
<יואל הדר: מבחינתנו החוק הזה לא ניתן ליישום.
<יואל הדר: אני לא בא בטענות.
<יואל הדר: אנחנו צריכים לקיים חוקים.
<יואל הדר: ודאי שהמשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל, חייב לקיים חוקים.
<יואל הדר: לא יתכן שאנחנו נדרוש משהו מאחרים ולא נדרוש את זה מעצמנו.
<יואל הדר: זה כלל.
<יואל הדר: זה מבחינתנו הכלל וכך אנחנו פועלים.
<יואל הדר: במקרה הזה ראינו את הבעייתיות בהתחלה.
<יואל הדר: הכנסת לא קיבלה את עמדתנו למרות שניסינו להסביר את הבעייתיות שביישום החוק הזה.
<יואל הדר: גם אחרי כן ניסינו ליישם את החוק הזה.
<יואל הדר: היה ניסיון וראינו את כל הבעייתיות גם מבחינת המידע, גם מבחינת החישוב של הזמנים.
<יואל הדר: אתה לא יכול לקבל משהו מהנהלת בתי המשפט, ולטעמי הם לא צריכים לפרש את השופטים.
<יואל הדר: התפקיד שלנו כרשות הוא לבצע.
<יואל הדר: אנחנו צריכים לפרש את זה אבל זה מגיע לכאן ממכלול.
<יואל הדר: זה לא נייר שאתה אומר שהוא פסול מיום ראשון עד יום שלישי והחוק לא רוצה שאנחנו ניתן לאזרחים משהו שיהיה מעורפל אלא רוצה שנאמר במפורש.
<יואל הדר: האזרח צריך לדעת שהאיש הזה פסול.
<יואל הדר: המידע חייב להיות אמין.
אורי מקלב: זאת תשובה שנתנה עורכת הדין ראובני.
אורי מקלב: יש לו מאגר של כל אלה שהפקידו.
אורי מקלב: תפרסם את זה.
אורי מקלב: אני מניח שמי שהפקיד, הוא הפקיד לא בהתנדבות.
אורי מקלב: הוא אומר שהוא לא יכול כי צריך מועד התחלה, מועד סיום ואין לו את כל הנתונים האלה.
עדי קול: יש כאן בעיה עובדתית.
עדי קול: הוא אומר שיש לו את הנתונים האלה.
עדי קול: הוא אומר שיש לו תאריך הפקדה.
<קריאה: לא אמרתי יש.
<קריאה: הנתונים מועברים לבקשת המשטרה בצורה מלאה.
עדי קול: אולי יש בעיה באינטרנט.
עדי קול: אולי זה לא עובר.
<קריאה: צריך לצמצם את כמות השדות.
<קריאה: אני יודע שעובר, אבל זה יותר מדי חומר.
<קריאה: לא צריך את כל זה.
<יואל הדר: צריך גם לעבד את זה.
<יואל הדר: היום המשטרה לא יודעת על כל הפסולים.
<יואל הדר: אין לה.
<יואל הדר: ברגע שהיא תופסת בו וחושדת בו שהוא פסול רישיון, היא בודקת ואז היא עושה בדיקה של התיק.
<יואל הדר: זאת הבעיה העיקרית במאגר הזה.
<יואל הדר: המשטרה לא יודעת מי הם כל פסולי הרישיון והיא לא יודעת את התקופה מתחילתה ועד סופה.
<יואל הדר: מי שמקבל הביתה, מגיש ערר.
<יואל הדר: המשטרה לא יודעת על כך שהוא הגיש את הערר.
<יואל הדר: יכול להיות שהוא כבר לא פסול כי השופט נתן החלטה שמחכים לדיון במעמד הצדדים אבל המשטרה לא יודעת על כך כי בינתיים קיבלנו איזשהו מידע שלכאורה הוא פסול.
<יואל הדר: כל הדברים האלה לא ידועים.
<יואל הדר: לא יכול להיות אזרח שאמור להיות במאגר המידע ולא נמצא שם כי הוראות החוק קובעות מעל שישים יום.
<יואל הדר: אי אפשר להגיד לשנתיים.
עדי קול: את כל הבעיות העלינו.
עדי קול: אני הצעתי טבלה עובדתית.
עדי קול: מה אתה מציע?
<יואל הדר: לטעמי החוק הזה במתכונתו – גם אם נעשה אותו במשך שנתיים-שלוש – לא ייתן פתרון.
<יואל הדר: אני חושב שבהחלט הצעת החוק של חבר הכנסת יריב לוין ---
<חנן אהרן: מדובר על דירוג מסוכנות.
עדי קול: כיושבת ראש הוועדה, יש לי זכות לפרש את הדברים שלך.
עדי קול: בעיניך החוק הזה אינו יכול להיות מיושם.
עדי קול: דיברת על הצעת החוק הקיימת של יריב לוין.
עדי קול: שוב, אתם לא מכירים אותה ואנחנו נצטרך לדון בה בנפרד, אבל היא מדברת על משהו אחר.
עדי קול: היא מדברת על נהגים מקצועיים, על אנשים שהמקצוע שלהם הוא נהיגה ועל המעסיק שלהם.
עדי קול: ההצעה מדברת על נהגים מסוכנים במיוחד.
עדי קול: כרגע אנחנו לא מחוקקים חוק חדש אלא רוצים להגיד מה האופציות העומדות בפנינו.
<חוה ראובני: אני אתחבר לכמה דברים שנאמרו כאן.
<חוה ראובני: קודם כל, גבירתי הייתה מחוץ לחדר עת אמרנו שלפרסם טבלה של נתונים גולמיים לא עונה על דרישת החוק כי זה חסר תועלת לאזרח מהשורה אם עורך דין דן שני אומר שמסובך לו מאוד להסתכל על כל הנתונים האלה ולדעת אם לאדם הזה מותר לנהוג או לא.
<חוה ראובני: בוודאי שגם הציבור הרחב לא יוכל לעשות זאת.
<חוה ראובני: זה חסר תועלת והחוק אומר במפורש לפרסם מועדי תחילה וסיום, מה שאומר שצריך מכל הנתונים הגולמיים האלה – אפילו אם למשטרה יש את הכול – לשים אותם ביחד לאיזושהי מסקנה.
<חוה ראובני: כפי שאמר דן שני בפתיחת דבריו, או שזה היה יואל, לנו היו מחשבות לפרסם את הפסולים שישים ימים.
<חוה ראובני: זה לא הדבר האופטימלי הכי נכון מבחינת התכליות של החקיקה כי יכול להיות נהג נורמטיבי שבזה הרגע הוא פסול בגלל טעות חד פעמית שהוא עשה לעומת נהג שהוא עבריין, רצידיביסט, עם בלי סוף הרשעות אבל היום הוא לא פסול.
<חוה ראובני: היו לו אולי פסילות בעבר, אבל לא היום.
עדי קול: זה לא החוק הזה.
<חוה ראובני: זה החוק הזה.
<חנן אהרן: את יכולה להגדיר פסילה של מעל שנה.
<חנן אהרן: שנה ומעלה, זה יכול להיות סביר.
<חוה ראובני: אנחנו בסופו של דבר הרי רוצים להכביד על מציאת עבודה, על מתן שירותי נהיגה וכולי על ידי נהגים שהם מסוכנים.
<חוה ראובני: אלה לא בהכרח הנהגים שהיום הם בפסילה.
<חוה ראובני: הזכיר כאן עורך דין הדר את הקטע שאמרנו שנבטל את החוק הזה ומשרד המשפטים דרש, ואנחנו גם הצענו תחליף אבל לצערנו במשרד המשפטים, זה מנוגד למדיניות שלהם ולכן זה נבלם.
<חוה ראובני: זה מתחבר למה שאמר מר סודאי קודם לכן.
<חוה ראובני: כיום אין על קציני הבטיחות חובה לבדוק רישום פלילי אלא להפך, אסור להם לבדוק עבירות תעבורה אבל אנחנו מאוד היינו רוצים שקטע מצומצם מהמרשם הפלילי יהיה, כך שמעסיק נהג יוכל לראות כמה שנים אחרונות.
<חוה ראובני: משרד המשפטים מתנגד.
<חוה ראובני: זה מנוגד למדיניות המאוד מאוד בסיסית שלו ביסודות, לגבי ההתייחסות שלו לרישום פלילי.
עדי קול: בדקתם אפשרות לפתיחת המאגר הזה לא לציבור כולו אלא רק לאנשים מורשים?
<חוה ראובני: על זה בדיוק דובר.
<חוה ראובני: משרד המשפטים התנגד.
<חוה ראובני: מבחינתו זה מנוגד למושכלות יסוד.
<חוה ראובני: שם זה נעצר.
<חוה ראובני: אנחנו חשבנו שהנתון הזה לגבי נהגים מקצועיים שרוצים להיות מועסקים, העבריינות שלהם באופן כללי ולא האם במקרה הם פסולים היום בגלל איזה אירוע חד פעמי, זה נתון יותר רלוונטי ויותר משמעותי לציבור.
<חוה ראובני: מבחינתנו זה היה הדבר היותר נכון לעשות, אבל אני מבינה שזה לא דבר שיקרה.
<חוה ראובני: לגבי הצעת החוק של חבר הכנסת יריב לוין.
<חוה ראובני: בזמנו היינו מעורבים בה במידה מסוימת.
<חוה ראובני: התפיסה שלנו הייתה שזה מטיל נטל מאוד מאוד כבד עלינו.
<חוה ראובני: גם כך אנחנו לא עומדים בחובות שכבר יש לנו בדין מבחינת מתן שירות לציבור וטיפול בשיטת ניקוד ובניקוד הקיים.
<חוה ראובני: לכן לא היינו מוכנים לקחת על עצמנו את הנטל הנוסף הזה.
עדי קול: זה יוצא שיטת ניקוד נוספת.
<חוה ראובני: עם כל הקשיים העצומים שיש בשיטת הניקוד הקיימת, ביישום שלה, בחישוב שלה, בעתירות ובמערכות מחשוב.
<יניב יעקב: עמותת אור ירוק.
<יניב יעקב: אני חושב שאנחנו פחות או יותר הגוף האזרחי היחיד כאן ומהצד שלנו אנחנו מלווים את הנושא כבר שש שנים.
<יניב יעקב: כל מה ששמענו כאן, חוזר על עצמו.
עדי קול: למרות שניסיתי להתקדם, אבל אי אפשר.
<יניב יעקב: לא מצליחים למצוא פתרון.
<יניב יעקב: אני רוצה דווקא לחזור להצעה של גבירתי יושבת הראש שאולי המקום הנכון כאן הוא להעלות את זה ולבדוק מבחינה משפטית האם יש מקום לבג"ץ.
<יניב יעקב: אנחנו ניקח על עצמנו את הבדיקה לפחות ונעמוד לרשותכם ונהיה הגוף שיבדוק את זה.
<יניב יעקב: אני חושב שיכול להיות שראוי שיושבת הראש תגדיר לוח זמנים מסוים.
עדי קול: אל תדאיג.
עדי קול: אני אגדיר.
<יניב יעקב: לוח זמנים שהחוק צריך להיות מבוטל, אם צריך לשנות אותו וכולי.
<יניב יעקב: מה שהשולחן יסכים עליו ויתמוך בבטיחות ובשאר הדברים.
<יניב יעקב: זה הצעד הנכון ואנחנו כמובן נשמח לקחת את זה עלינו.
עדי קול: אל תדאגו.
עדי קול: לוח זמנים יהיה.
עדי קול: עמי, בבקשה.
עדי קול: גילוי נאות, למדנו יחד משפטים.
<עמי רוטמן: חוה די מיצתה ועברה בקצרה על הנושאים שהיום.
<עמי רוטמן: אנחנו כרשות, כבר ב-2008, בלי קשר לסעיף הזה, חשבנו שיהיה נכון לפתוח את המאגר - בדיוק בגלל הבעיות שהוצגו כאן – לקציני בטיחות.
<עמי רוטמן: לא מאגר כזה, אלא לפתוח את המרשם הפלילי.
עדי קול: לפי המסמך של מרכז המחקר של הכנסת, יש שני מאגרים כאלה, גם בארצות הברית וגם בניו-זילנד ושם עובדים אנשי מקצוע.
<עמי רוטמן: היינו כאן בהרבה ישיבות, גם אצל רחל גוטליב שהייתה המשנה ליועץ המשפטי, פלילי, הקודמת וגם אצל רז נזרי.
<עמי רוטמן: אני לא יודע אם גבירתי יודעת, אבל הנושא הזה הגיע לדיון אצל שלושת השרים הרלוונטיים בקדנציה הקודמת – משפטים, המשרד לביטחון פנים ותחבורה.
<עמי רוטמן: ניסו לגלגל את זה למנכ"לים אבל הבנתי שלא יצא שום דבר ובטח החברים כאן יוכלו לעדכן יותר.
<עמי רוטמן: אנחנו כן חושבים, גם מבחינה בטיחותית, שבסופו של דבר החשוב הוא לא השישים ימים אלא העבריינים הכבדים יותר של השנים.
<עמי רוטמן: אגב, הדורס של משפחת קריאף לא קיבל שלוש שנים פסילה אלא הוא קיבל שלוש שנים בכלא ולדעתי הוא קיבל 15 או 20 שנים פסילה.
עדי קול: עשרים שנים.
<עמי רוטמן: זאת אומרת, האינדיקציה שנותנים כאן לגבי שנה או שנתיים פסילה, בהחלט יכולה להיות הרבה יותר רלוונטית.
<עמי רוטמן: אנחנו עדיין חושבים שההצעה שאנחנו העלינו בזמנו בשיתוף עם משרד התחבורה ושנתקע במשרד המשפטים ושיריב לוין בצורה כזאת או אחרת העלה, זאת ההצעה הנכונה יותר שעולה גם בקנה אחד עם העקרונות של משרד המשפטים שהם לא לחשוף את הגיליון ההרשעתי אלא לראות איך אפשר לתת איזושהי אינדיקציה לקציני הבטיחות שכאשר בא אליהם מועמד לעבודה יוכלו לדעת מה רמת המסוכנות שלו.
אורי מקלב: מדובר בחברות גדולות.
<שמעון סודאי: מעל ארבעים כלי רכב.
אורי מקלב: הוא רוצה לדעת או שאנחנו רוצים לדרוש ממנו שידע.
<שמעון סודאי: יש גופים שכן יכולים לקבל את מאגר המידע הזה.
אורי מקלב: כשאני לוקח עובד, חשוב לי לדעת מי השליח שלי ברמה המקצועית.
<טל פרי: יכול להיות במאגר נתונים על ילד בן עשרים שקיבל דוח בגין שיכרות וקיבל שנתיים פסילה ולעומת זאת על אותו נהג שיש לו מאה הרשעות שאולי שמונים מהן הן בגין עודף במשקל, עליו אתה לא תדע.
<טל פרי: אנחנו צריכים לראות את הצד השני.
<יפעת רווה: חד משמעית, נכון מה שנאמר כאן, שאנחנו דרשנו שאם מבטלים את החוק הזה, אנחנו מבינים את הקשיים, אבל צריך לתת איזושהי חלופה בנושא של מאבק בתאונות דרכים.
<יפעת רווה: לא אלאה אתכם בכל החלופות כי בסופו של דבר עלתה ההצעה של יריב לוין שבזמנו אנחנו הסכמנו לה כי זה פותר מבחינתנו את הבעיה של מתן מרשם פלילי לגופים שהם פרטיים או חצי פרטיים.
<יפעת רווה: כיוון שמבחינת משרד התחבורה הדבר הזה לא ישים כפי הנראה, ואני לא רוצה לשבת כאן עוד שבע שנים כדי שיצטרכו להסביר למה זה לא מיושם, אנחנו מחפשים משהו שכן אפשר ליישם אותו.