GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אני לוקח את זה למדינה.
ישראל אייכלר: אוצרות הטבע שייכים למלך.
ישראל אייכלר: לא לזה, לא לזה, ולא לזה.
ישראל אייכלר: אמר לו: יורד גשם אצלכם, אצל אלכסנדר מוקדון?
ישראל אייכלר: אמר לו: כן.
ישראל אייכלר: אמר לו: זה רק בזכות הבהמות, בזכות הצמחים, ולא בזכות האנשים אם זה המשפט שלכם.
ישראל אייכלר: מה הרעיון של השידוך?
ישראל אייכלר: זה לא היה בגלל שהוא שדכן.
ישראל אייכלר: המלך אמר: אני צריך אנשים עם איכות כזאת שיהיו במדינה שלי.
ישראל אייכלר: אני רוצה שייוולדו ילדים מאנשים שמוותרים מהאוצר שלהם למען הזולת, ומהילדים האלה ייוולדו נכדים שיהיו האוצר הטוב ביותר לאוצר המלוכה.
עדי קול: אני בטוחה שהאוצר ישמח ממוסר ההשכל.
עדי קול: אדוני, תציג את עצמך.
עדי קול: נשמח לשמוע את התשובות.
<משה אהרוני: שמי משה אהרוני ואני עובד באגף חקלאי מספר שנים, מינהל מקרקעי ישראל.
<משה אהרוני: היום זה רשות מקרקעי ישראל.
<משה אהרוני: אני אנסה להציג את הרציונל של כל העניין הזה ואז אנסה להשיב לכם ככל שניתן.
<משה אהרוני: ברשותכם, אתן הרצאה קטנה על הסוגיה.
<קריאות: תן פתרונות, אל תרצה.
<משה אהרוני: אנחנו מדברים על עולם של מושבים ועולם של מושבים הוא עולם של משבצות.
<משה אהרוני: משבצת מורכבת מנחלות ומספר הנחלות זה המשבצת.
<משה אהרוני: נחלה במקור, נחלות המועצה וגם תפיסת העולם, היתה מיועדת למגורים, חקלאות ומבנה משק.
<משה אהרוני: אלו בעצם הזכויות המוקנות שרצו לתת לאותו חקלאי לתעסוקה חקלאית.
<משה אהרוני: בשנות השמונים היה הרבה שינויים חברתיים, כלכליים, פוליטיים, מצבם הכלכלי של היישובים החקלאים ירד מאוד והמדינה באה ואמרה: אני רוצה לסייע לאותה קבוצה חקלאית ואני רוצה לאפשר להם ליצור מרכיב נוסף לטובת הפרנסה שלהם.
<משה אהרוני: ואז מועצת מקרקעי ישראל במספר החלטות אפשרה פעילות לא חקלאית למרות שהיא לא מוקנית בבסיס למגזר הזה.
<משה אהרוני: הפעילות הלא חקלאית מתחלקת, מצד אחד, בחלקות ב' שזה החלקות הגדולות וזה כל הסיפורים של 94 - - -
עדי קול: בלי מספרים.
<משה אהרוני: לא משנה עכשיו המספרים.
<משה אהרוני: העניין הוא ששם הפעילות הלא חקלאות מבוצעת מול האגודה החקלאית.
<משה אהרוני: אנחנו מדברים על קבוצת ההחלטות שמאפשרת גם לאיש המושב בחלקה א' לעשות פעילות לא חקלאית.
<משה אהרוני: זה מדיניות משלימה.
עדי קול: האם הפעילות הלא חקלאית הוגדרה באחת ההחלטות האלה?
<משה אהרוני: לא, היא רק פעילות לא חקלאית.
<משה אהרוני: אולי ב-755 כן.
<עמית יפרח: כן, כן.
<עמית יפרח: ב-755 היא הוגדרה ועכשיו יצאו.
<עמית יפרח: עכשיו הוועדה המחוזית היא זו שקובעת לגבי סוגי השימושים.
<עמית יפרח: המינהל רק קובע מיקום, מחיר וגודל.
<משה אהרוני: החלטה על חלקות ב' זה בעיקר מול הקיבוצים וחלקות א' זה גם מול המושבים.
<משה אהרוני: אם אני סוקר את ההחלטות אז ההחלטה אולי המוקדמת להחלטות הנובעות זה 755.
<משה אהרוני: אני מצטער על המספרים, אבל זה בכל זאת נותן לנו סדרה בהתפתחות ההיסטורית שלנו בקטע הזה.
<משה אהרוני: שם היא אומרת כך: אני מוכנה לאפשר בכל חלקה א' שזה יכול להיות בין דונם לעשרה - ובוא נגיד בממוצע חמישה דונם, ואני אומר את זה בשלוף, יכול להיות שזה לא מדויק - באותם חמישה דונם אני מוכנה לאפשר פעילות לא חקלאית ואני רוצה להגביל את ההיקף שלה.
<משה אהרוני: שם זה היה 300 חדש, 500 נוסף.
עדי קול: פחות היסטוריה, בוא נראה עכשיו איפה אנחנו נמצאים.
<משה אהרוני: לא, זה חשוב מאוד.
<קריאה: זו דרך נפלאה לטבוע בפרטים.
עדי קול: בלי ציניות, אני רוצה להגיע למצב היום.
עדי קול: רוב האנשים מכירים את ההיסטוריה, אנחנו רוצים לדעת מה המצב היום.
<משה אהרוני: ההחלטה הנוכחית 1256 או 1101 - - -
<קריאה: לא, 1 - - -
עדי קול: אתם רואים?
עדי קול: ברגע שמתחילים עם מספרים מתחיל בלגאן.
עדי קול: אתה מסביר לי היסטוריה עכשיו בשעה ששאלנו שאלות מאוד ספציפיות.
עדי קול: חבר הכנסת אייכלר שאל שאלות עקרוניות, הוא לא ביקש היסטוריה.
עדי קול: הוא ביקש לדעת למה עמדת מינהל מקרקעי ישראל אומרת שהחקלאים לא יכולים לעבוד.
עדי קול: שנית, כל נושא ההשכרה.
עדי קול: לשמאות תיכף נגיע.
עדי קול: אני מבקשת ממך לענות לשאלות שלו.
עדי קול: מניתי נקודות, בלי היסטוריה.
עדי קול: אני מבקשת בלי היסטוריה, הבנו.
עדי קול: אני רוצה עכשיו את המצב.
<משה אהרוני: בסדר גמור, מקובל עליי.
<משה אהרוני: הנקודה הראשונה היא נקודת המיקום.
עדי קול: רגע, עקרונית לאייכלר.
עדי קול: למה מינהל מקרקעי ישראל אומר שהחקלאים לא יכולים להמשיך להתפרנס מהאדמה שניתנה להם?
<קריאות: להשכיר, להשכיר.
<קריאות: למה אי-אפשר להשכיר?
<משה אהרוני: השכרה - החלטת המועצה שלנו 1101 אפשרה את הדבר הזה.
<משה אהרוני: בבית-המשפט העליון היו כמה תביעות נגד ההחלטה ורצו לפסול אותה.
<משה אהרוני: הם בחנו את מכלול ההחלטה ואני יכול להסביר למה הם החליטו כך.
<משה אהרוני: הם אמרו: מצד אחד, מאפשרים כאן פל"ח מוגבל.
<משה אהרוני: ולמה הם אמרו שזה מוגבל, שצריכים להגביל את זה?
<משה אהרוני: כי הפל"ח יוצר בעיות שליליות.
<משה אהרוני: גם מעבר לפרנסה של אותו חקלאי יש לו רכיבים שליליים.
<משה אהרוני: מה זה אומר רכיבים שליליים?
<משה אהרוני: זה אומר כך: מצד אחד, יש פרבור.
<משה אהרוני: מצד שני, הופכים את האזור של המשק לאזור תעסוקה שלא תמיד הוא מתאים לדברים האלה.
<משה אהרוני: כמו כן, נגישות, איכות סביבה, רעש וכד'.
<משה אהרוני: לכן, בא בית-המשפט ואימץ - - -
<אליקים סלע: פרנסה.
<אליקים סלע: יש גם דברים חיוביים.
<משה אהרוני: זה דוח הבר ובית-המשפט אימץ, בסופו של דבר, את מכלול האיזונים הזה.
<משה אהרוני: מצד אחד, הוא ראה לנגד עיניו את הדברים השליליים והוא אמר שצריכים במובן מסוים להגביל את הפעילות הזאת.
<משה אהרוני: מצד שני, בית-המשפט אמר שזה חשוב, ובכל זאת יש רצון לסייע.
<משה אהרוני: לכן, מכלול האיזונים מתחברים במהלך הבא.
<משה אהרוני: ראשית, צריכים להכניס אותם ל-2.5 דונם כי אתה רוצה להגביל את זה, לא להרחיב את זה כמה שיותר.
<משה אהרוני: שנית, מבחינת ההשכרה הוא לא מוכן לאשר את ההשכרה כי הוא חושב שאם ישכירו את זה הפעילות עוד תרבה ותגדל והוא לא כל כך רוצה.
<משה אהרוני: הוא רוצה לאפשר את זה לחקלאי, אבל לא לאפשר למאן דהוא להשכיר את הדברים הללו כי הרצון שלו היה להגביל את הסיפור הזה.
ישראל אייכלר: למה להגביל?
עדי קול: אתה מכיר את בית-המשפט.
עדי קול: בג"ץ עושה בדרך כלל איזונים ובלמים.
עדי קול: הוא עושה פשרה.
<עמית יפרח: בית-המשפט לא אמר את זה, המטרה לא היתה להגביל.
<עמית יפרח: היתה עתירה של אדם, טבע ודין שהתרכזה בשני סעיפים, ב-1101 בסעיף של ההשכרה ובסעיף של ההסדרה.
<עמית יפרח: לא היה איזשהו נימוק משמעותי בפסק-הדין למה אי-אפשר להשכיר פעילות לא חקלאית במושבים.
<עמית יפרח: יש דוח הבר, זה לא קשור.
עדי קול: הוא הכריע בסופו של דבר בסוגיה.
<משה אהרוני: נושא ההשכרות לא במגרש שלנו בכלל.
עדי קול: נושא התכנון - אתם קובעים את המיקום.
<משה אהרוני: לא, אנחנו לא קובעים את המיקום.
עדי קול: מי קובע את המיקום?
<משה אהרוני: במובן מסוים אנחנו קובעים את ההנחיות לגבי המיקום, כן.
<קריאה: אתה לא מאשר פעילות מעבר ל-2.5 אז אתה קובע את המיקום.
<יורם מדן: באופן אישי אני יכול להעיד שהוא קובע לי.
<משה אהרוני: נכון שאנחנו אומרים להם תחת ה-2.5.
<משה אהרוני: אבל ברשותך, בהחלטה האחרונה הכנסנו כל מיני - - -
עדי קול: מי קבע את השטח הצהוב?
<משה אהרוני: 2.5.
<משה אהרוני: זה דוח הבר שממשלת ישראל אימצה את זה והחלטת המועצה אימצה.
עדי קול: אמרנו מיקום אתם קובעים.
עדי קול: את ההגדרה של הפעילות החקלאית אתם קובעים?
<עמית יפרח: לא, ועדות התכנון המחוזיות.
<עמית יפרח: תוכנית הפל"ח של אותו מחוז.
<משה אהרוני: לגבי מה זה פעילות הלא חקלאית - קודם כל, יש את הפעילות הלא חקלאית הברורה שזה מסעדה או מסגריה וכד' שאני חושב שזה לכל הדעות פעילות לא חקלאית.
<משה אהרוני: יש פעילות לא חקלאית שהיא בתווך ועדיין זה עוד לא סגור.
<משה אהרוני: אני חושב שהמדיניות שלנו עדיין לא סגורה לגבי העניין הזה, ואתן לך דוגמה לנושא הזה.
<משה אהרוני: לדוגמה, חוות הסוסים.
<משה אהרוני: חוות הסוסים בצד של גידול הסוסים שאין לי ספק שהוא חקלאי והמינהל אומר שאין שום בעיה זה גידול חקלאי.
עדי קול: יואב, איך מוגדרת הפעילות שלך עם צמחים?
<יואב מזי"א: לא, זה אין בעיה.
<יואב מזי"א: יש בעיה עם המבנה.
<משה אהרוני: מה שקורה לגבי הסוסים, ואנחנו כרגע עוד לא סגרנו את המדיניות בנושא הזה, הוא שיש מכירת שירותים בנושא הזה.
<משה אהרוני: יש בתי-ספר לרכיבה, רכיבה טיפולית וכדו'.
<משה אהרוני: כלומר, הזיקה לנושא החקלאי - - -
עדי קול: אם הוא לא משכיר אז מה זה משנה?
<קריאות: אבל למה אתה צריך לקבוע את זה?
<קריאות: חוות סוסים זה לא פל"ח, בואו לא נתבלבל.
עדי קול: שאלתי מי מחליט האם זה פעילות חקלאית או לא.
<עמית יפרח: המינהל כרגע וזה לא תפקידו.
עדי קול: ומי מחליט האם הרכיבה על סוסים היא כזאת או אחרת?
עדי קול: אתה?
עדי קול: כן או לא.
<משה אהרוני: לצד הכספי, אנחנו מחליטים.
עדי קול: לא כספי, שאלתי עקרונית.
עדי קול: שאלתי מי מחליט האם רכיבה טיפולית היא חקלאית או לא חקלאית.
<קריאות: פקח מחליט.
<משה אהרוני: בוא נגיד ש - - -
<יעל סלומון: במחוז צפון לוועדה המחוזית היה דיון עקרוני וקבעה מדיניות עקרונית לכל הנושא של השימושים הלא חקלאיים, שימושים באמת שמטרתם לחזק את היישוב הכפרי באמת מתוך מטרה לשמור על הצביון החקלאי.
<יעל סלומון: למיטב ידיעתנו, החקלאים כן רוצים לשמור על הצביון ואורח החיים ולא להכניס גם שימושים כמו היי-טק שבסוף יהרסו בכלל את כל הצביון הכפרי.
<יעל סלומון: מבחינה זו, המדיניות לפחות במחוז צפון היא מאוד ברורה.
<יעל סלומון: היא חילקה סוגי שימושים, שימושים שתומכים בחקלאות, שימושים ראשוניים כמו יקב ובתי בד וגם הגדירה פעילות סוסית.
עדי קול: עד כמה אתם מעורבים בהגדרה הזאת, בקביעה הזאת, מינהל התכנון?
<יעל סלומון: שוב, זה תלוי.
<יעל סלומון: כל מחוז קובע מדיניות.
<יעל סלומון: לכל מחוז יש גם אופי שונה וגם פיתוח שונה.
ישראל אייכלר: מחוז צפון כן מכיר בזה כפעילות - - -
<יעל סלומון: מחוז צפון קבע לעצמו מדיניות שמאפשרת - - -
ישראל אייכלר: מה לגבי חוות הסוסים?
<יעל סלומון: חוות סוסים - הם קבעו שלוש קבוצות של שימושים וקבעו את התמהיל ביניהם.
<יעל סלומון: כמה מותר מכל סוג.
עדי קול: עכשיו גם אין התאמה בין מחוזות בארץ.
עדי קול: כלומר, מחוז צפון עובד בצורה מסוימת.
<יעל סלומון: לכל מחוז יש כמובן אופי שונה.
<יעל סלומון: מחוז מרכז היה שינוי לתוכנית המחוזית.
<יעל סלומון: במחוז צפון יש מדיניות ברורה לכל המחוז.
<יעל סלומון: יש מועצות אזוריות שהגישו תוכניות שמתוקף התוכנית הזאת.
<יעל סלומון: אני חושבת שמבחינה תכנונית לא היתה בעיה.
<יעל סלומון: לכל מחוז יש את המדיניות שלו.
<יעל סלומון: למחוז מרכז היה שינוי - - -
עדי קול: האם את לא חושבת שזה ראוי שתהיה איזושהי הסדרה ארצית, לפחות עקרונות שלה?
<יעל סלומון: יש הסדרה ארצית, יש אבחנה בין המחוזות כמובן.
<יעל סלומון: למשל, למחוז מרכז נתנו פרק זמן להגיש תוכנית שינוי לתמ"מ ויש תוקף מסוים לתוכניות שאפשר היה להגיש, ומועצות אזוריות הגישו.
<יעל סלומון: נתנו חלון הזדמנויות בהתאם להחלטות שניתנו בעבר והגישו ועושים ואפשר להגיש תוכניות.
<יעל סלומון: אני לא חושבת שהבעיה כאן - - -
<עמית יפרח: לא, הבעיה היא חלוקת תפקידים נכונה בין מי שצריך להחליט מה זה חקלאות, בין מי שצריך להחליט איפה למקם או איזה סוגי שימושים ואיפה למקם, לבין מי שמחליט על הזכות הקניינית, ופה הבעיה שאין חפיפה בין בעלי התפקידים וכל אחד עושה משהו שהוא לא צריך לעשות.
עדי קול: התפיסה שלך שזה צריך להיות באחריות המינהל.
<משה אהרוני: המינהל כאשר הוא בא לבצע עסקה הוא מקבל תוכנית.
<משה אהרוני: אם אין תוכנית מאושרת אנחנו לא מדברים איתם בכלל.
<משה אהרוני: זה בסיס לכל הפעילות הרי.
זבולון כלפה: במקרה הזה יש גם משרד החקלאות - - -
<משה אהרוני: שנייה, שנייה.
<משה אהרוני: ברגע שיש תוכנית בתוקף, נניח לסוסים, אנחנו בודקים ורואים.
<משה אהרוני: הסוגיה שלנו בעיקר זה הנושא הכספי שאני מגדיר אם זה מסחרי או חקלאי.
<משה אהרוני: החלטות המועצה קבעו שהתשלום הוא 91% מערך הקרקע לשימוש ולייעוד.
<משה אהרוני: זה הולך קורלציה גם בעסקות הגדולות של חלקות ב', זה גם אותו דבר.
<משה אהרוני: כמובן שאם יש היטל השבחה כמובן הם מזכים אותו לגבי היטל ההשבחה כי לא סביר שהוא ישלם 150%.
<משה אהרוני: אני רוצה לחלק את סוגיית ה-91 לשני חלקים: אחד, איך קובעים את הדבר הזה?
<משה אהרוני: איך מבחינת השווי?
<משה אהרוני: הדבר השני הוא האחוזים.
<משה אהרוני: לגבי השאלה הראשונה של איך קובעים את השווי – המינהל אומר: אני לא רוצה לקבוע.
<משה אהרוני: אין לי מספיק כלים לקבוע את השווי, אני מבקש משמאי מקרקעין שזה התפקיד שלו לקבוע מה שווי הקרקע בייעוד ספציפי.
<משה אהרוני: תפקידו של השמאי לקבוע מה שווי השוק.
עדי קול: זה שמאי פרטי?
<משה אהרוני: זה שמאי מאגר שהוא פועל יוצא של משרד המשפטים.
<משה אהרוני: יש מאגר.
עדי קול: אני מכירה, אנחנו עשינו את זה.
עדי קול: לנחלה שלנו קיבלנו שלוש שמאויות שונות משלושה שמאים שהם כולם מורשים.
עדי קול: איך המינהל עושה את זה?
עדי קול: עם אחד?
<משה אהרוני: אחד, ודאי.
<משה אהרוני: כל נושא השמאויות בעבר היה בידי משרד המשפטים.
<משה אהרוני: העבירו את זה למאגר שהוא מייפה כוח את השמאים שיעשו שומות עבור המינהל.
<משה אהרוני: השמאי אמור לשקף את שווי השוק של אותו ייעוד בשימוש הספציפי הזה.
<משה אהרוני: איך הוא קובע את זה?
<משה אהרוני: הוא קובע עסקאות השוואה וכד'.
<משה אהרוני: הפועל היוצא זה הייעוד והיקף הבנייה.
<משה אהרוני: אלו שני הפרמטרים שעל בסיסם הוא קובע את השווי.
<משה אהרוני: לגבי הסליק - אין לי מושג מה בדיוק היה שם הייעוד.
<משה אהרוני: אני לא מכיר.
עדי קול: אנחנו לא מדברים על מקרה ספציפי.
עדי קול: עכשיו לגבי האחוזים והגדרת אזורי עדיפות.
<משה אהרוני: לגבי האחוזים - הנושא הזה של התשלום המלא הוא פועל יוצא של דוח הבר שכמו שאמרנו, שניסה לאזן - - -
<עמית יפרח: גם לפני דוח הבר שילמו 91%.
<עמית יפרח: משה, אל תבלבל ואל תתבלבל.
<משה אהרוני: יכול להיות שאולי גם בעבר היה גם את זה, אני לא יודע.
עדי קול: זה לא משנה את התוצאה.
עדי קול: זה בית-משפט וזה ההבדל בינינו.
<משה אהרוני: נכון.
<משה אהרוני: דוח הבר המליץ על ה-91%.
<משה אהרוני: בית-המשפט גם דיבר על זה ובעצם הסכים לדבר הזה שהתשלום הוא תשלום מלא.
<משה אהרוני: הנחות האזור - מתוך רצון לעודד את הצימרים, את הקייט מתוך - - -
עדי קול: למה רק את הצימרים?
עדי קול: למה לא עסקים אחרים?
<עמית יפרח: לא מדברים על תיירות כפרית במרכז.
<משה אהרוני: את אומרת למה לעשות את האבחנה.
<משה אהרוני: אני חושב, אני לא בטוח, שרצו לנסות לראות מה פעילות יותר משלימה.
עדי קול: אני חייבת להודות שהתשובות הן לא טובות כי: אני לא יודע, וחשבו, ואולי.
עדי קול: זה מרגיש שרירותי.
עדי קול: אם אנחנו רוצים לעודד תעסוקה ופרנסה אז אין שום סיבה שזה יהיה רק קייט.
עדי קול: ואם קייט אז שוב אנחנו נכנסים להגדרות ולפרשנות של מה זה קייט ואנחנו לא רוצים להשאיר את זה כל כך פתוח.
<משה אהרוני: הם ראו את הקייט כמשלים, כפעולות משלימות.
עדי קול: אין שום סיכוי שפרשנות משפטית תגיד שצימרים תומך חקלאות.
עדי קול: לא יודע זה תשובה מצוינת, אבל להסתבך ולנסות לשאוב איזושהי תשובה - - -
<משה אהרוני: לא יודע את הנקודה הזאת, לא הייתי אז בתקופה הזאת.
עדי קול: השורה התחתונה היא, ואני מסכימה עם הרבה אמירות שנאמרו כאן, יש כאן החלטה שאומרת: אנחנו רוצים לעזור לחקלאים, לאנשים מבוגרים שגרים באזור.
עדי קול: אנחנו רוצים להשאיר אותם שם, אנחנו רוצים לתמוך בהם.
עדי קול: יש החלטה עקרונית של המדינה האומרת שאנחנו רוצים לעזור להם.
עדי קול: בסופו של דבר, נתנו לנו מספרים.
עדי קול: שלומית רשמה אותם, 6,000, 300 הוסדרו.
<משה אהרוני: מה זאת אומרת 300 הוסדרו?
עדי קול: 316 מקרים אמרת בארבע השנים האחרונות עברו תהליך של הסדרה, של תשלום.
עדי קול: יש 6,000 אנשים לא מוסדרים.
<משה אהרוני: זה אני לא יודע.
עדי קול: יש פה אנשים מהאוצר.
עדי קול: אני יודעת שהאוצר לא יוותר אף פעם על האפשרות לקבל תשלום, קודם כל, מאנשים - ואני עוד לא מגיעה לעוולה של 91% הזה.
עדי קול: הוא לא הגיוני בעיניי - אבל תשלום גבוה ואת המיסוי הרלוונטי.
עדי קול: גם לכם יש איזשהו אינטרס למצוא איזשהו תהליך שיגרום להסדרה הזאת.
עדי קול: אני חוזרת לנושא השני שהוא דיבר עליו, הארבע שנים אחורה.
עדי קול: אני מבינה שאמרו ללכת ארבע שנים אחורה, זה מצוין.
עדי קול: קראת לזה: חוב טוב, הכול טוב.
עדי קול: זה נשמע להיט.
עדי קול: ההחלטה של בג"ץ ניתנה ב-2011.
עדי קול: אתם רוצים להסדיר את זה, אתם רוצים שאנשים יתחילו לשלם את זה כראוי, אתם רוצים לעשות איזושהי פעילות, אבל אתם לא מוכנים ללכת אחורה.
עדי קול: איפה זה עומד?
עדי קול: תסביר לי את ההיגיון בין אנחנו רוצים לתת פה לקראת החקלאים ואנחנו לא מאפשרים להם את זה לא בירוקרטית, לא תכנונית, לא ארגונית.
עדי קול: הדבר השני, אנחנו רוצים את התשלום, אבל אנחנו לא גורמים לזה לקרות.
<משה אהרוני: אני לא מכיר את ה-6,000 האלה.
<משה אהרוני: בכל מקרה, מסדירים את זה.
<משה אהרוני: זה שיש נכונות ורצון כן לעשות חלק לפחות, זה בטוח.
<שלומית אבינוח: האם יש לכם נתונים כמה בקשות - - -?
<משה אהרוני: לא.
<משה אהרוני: לגבי בקשות אני לא יודע.
עדי קול: אנחנו ביקשנו.
עדי קול: הוועדה פנתה וביקשה מספרים, נתונים, והיא לא קיבלה.
<משה אהרוני: נכון, כי אני לא יודע.
עדי קול: אתם לא יכולים לדעת כמה אנשים הגישו בקשה?
עדי קול: כמה שנים?
<משה אהרוני: בקשות אני לא יודע.
<משה אהרוני: כי אנחנו מבחינת המיכון - - -
עדי קול: איך זה יכול להיות?
עדי קול: פנו למשרד, יש בקשה ויש טופס.
עדי קול: אפשר לאסוף את כל הטפסים ולראות כמה.
<משה אהרוני: לא, אבל יש דברים ממוכנים.
<משה אהרוני: העסקות ממוכנות ויש לי אותן ונתתי לכם את הנתונים עליהן.
<משה אהרוני: בקשות זה לא ממוכן.
<משה אהרוני: יש טופס הוא לא ממוכן מבחינת המערכת.
<משה אהרוני: אני לא יכול לדעת עכשיו בארבע השנים האחרונות.
<יורם מדן: ממוכן.
<יורם מדן: ברגע שאני מכניס תיק יודעים שזה קיים.
<יורם מדן: אני יכול לראות מה קורה שם.
עדי קול: אני מצטערת, זה ממש תשובה נוראית ממשרד ממשלתי שאומר לי שזה לא במערכת, אני לא יכול לדעת כמה בקשות הוגשו, כשהמשרד מבקש להגיש בקשה במשרד במסמך ואז אני לא יודע לספור.
עדי קול: נתקשר עכשיו למחוז לשאול כמה בקשות הגישו לכם?
<משה אהרוני: בארבע השנים האחרונות אני צריך את זה, לא בחודש האחרון.
ישראל אייכלר: יש איזה פקיד שממונה על הדבר הזה והוא עובד כבר ארבע שנים.
<משה אהרוני: זה בכל המחוזות.
ישראל אייכלר: יש מישהו שמרכז בין המחוזות.
ישראל אייכלר: אומרים לו: אנחנו רוצים תוך שבוע, שבועיים, חודש, חודשיים, אני רוצה לדעת כמה אנשים.
ישראל אייכלר: האם זו עבודה גדולה?
ישראל אייכלר: אני מכיר כמה אנשים שמוכנים לעבוד בזה.
עדי קול: נכון, זה תעסוקה.
<משה אהרוני: אני מוכן לבדוק עוד הפעם את הנקודה הספציפית הזאת כי בדקתי - - -
עדי קול: אנחנו נשמח מאוד.
עדי קול: בוא נדבר עקרונית.
עדי קול: אתה יודע שיש הרבה בקשות ממתינות ויש הסדרה מצומצמת בגלל התהליך.
<משה אהרוני: אני לא יודע להגיד לך את זה.
<אלעד בצר: אין בקשות.
<אלעד בצר: יש עשרות, מאות של אנשים שהם לא מוסדרים, שהממשלה החליטה ונתנה להם פתח להסדיר את זה, ובא מינהל מקרקעי ישראל ואמר: אני אלך איתך תשע שנים אחורה, ואז הוא לא בא להסדיר את זה.
עדי קול: קודם כל, אני חייבת להגיד לפרוטוקול שהתשובות לוועדה הן מאוד מזלזלות.
עדי קול: בפנייה שלנו כוועדה של הכנסת שביקשה מכם תשובות גם על שאלות שקיבלנו שגם מכם, אני חושבת שלא ראוי.
עדי קול: לא ראוי שאנחנו פונים ומבקשים - - - .
עדי קול: הסוגיה המרכזית שעלתה גם מהפנייה היא איך מגדירים פעילות לא חקלאית.
עדי קול: ושוב, למה יש את ההפרדה בין קייט ולא, והתשובה היא בערך, כאילו, על-יד.
עדי קול: אני חייבת להגיד - מאכזב.
<יואב מזי"א: אם זה מה שאת מקבלת, תארי לך מה היחס אלינו.
עדי קול: אני מתארת לעצמי.
עדי קול: אמיר, איך אתם מתייחסים לתופעה הזאת של הלא מוסדרים, מצד אחד, והניסיון להסדיר?
עדי קול: האם יש לכם מעורבות בקביעה של ה-91%?
<אמיר רשף: זה לא בתחום.
עדי קול: הבנתי שזה לא בתחום.
עדי קול: השאלה היא האם אין לכם שום מעורבות והמלצות.
<אורנית קלרו: כולם נהנים לקפוץ ולראות אותנו בכל הרשויות.
עדי קול: לא, דווקא היום אתם לא הרעים במיוחד.
<אורנית קלרו: האמת היא שהפעם זה לא כל כך נוגע לנו.
<אורנית קלרו: זומנו ואנחנו נשמח לענות על כל שאלה, לפחות שאנחנו יודעים.
<אורנית קלרו: מה שנכנס כאן לעניין זה מיסוי מקרקעין שיש מס רכישה כשרוכשים זכויות נוספות, ודמי החכירה כשרוכשים אותם, מינהל מקרקעי ישראל צריך לדווח.
<אורנית קלרו: רשות מקרקעי ישראל אמורים לדווח וגם הרוכש של הזכויות בכל מקרה לפי החוק צריך לדווח על העסקה הזאת, ושם יש את מס הרכישה.
<אורנית קלרו: לעניין שאייל קודם העלה עם הבעיה של דמי החכירה האלה שנדרשים כהוצאה, בכלל אמורים להיזקף לעלות הרכישה של הקרקע ולהתקבל כהוצאה רק במועד המכירה ולא בהוצאה השוטפת.
<קריאות: אי-אפשר למכור את זה, זה לא סחיר.
<אורנית קלרו: דמי חכירה משולמים עבור החכירה של הקרקע - - -
<אייל בצר: יש פה משחק סכום אפס.
<אייל בצר: אם אותו בחור ששילם חצי מיליון שקל השקעה, מבחינת מדינת ישראל, מבחינת המיסים, זה הוצאה נדחית.
<אייל בצר: עכשיו עשר שנים הוא לא ישלם מס הכנסה - - -
<אורנית קלרו: לא, לא.
<אייל בצר: אין פה מכירה, אבל יש פה השקעה.
<אורנית קלרו: זו הוצאה שמוכרת רק במועד המכירה.
<אורנית קלרו: כמו שאתה רוכש קרקע או רוכש דירה - - -
עדי קול: אדוני ראש המועצה, היא רשות המיסים.
עדי קול: היא עושה את הפרשנות ולכן היא גם קובעת השומה, ולכן היא יודעת.
<יוסי חיות: אני מושבניק ואני יודע אחרת.
<יואב מזי"א: אני חושב שהעניין העיקרי הוא שלא נעשות עסקאות, זה העיקר.
<אורנית קלרו: אני יכולה לתת אולי קצת ערך מוסף כי אני גם השמאית הראשית של רשות המיסים.
<אורנית קלרו: אומנם היה צריך להיות מוזמן לכאן, אני מניחה, טל אלדרוטי השמאי הממשלתי ממשרד המשפטים.
<אורנית קלרו: אבל אין ספק שגם טל יודע לקבוע מדיניות בדברים האלה והוראות בנושאים האלה שצריך לבחון מה באמת ההשלכה של ההחלטה הזאת שהקרקע הזאת היא לא יכולה לשמש אף אחד חוץ מאת אותם בעלי נחלה שמפעילים על הנכס.
<אורנית קלרו: זו נקודה שאם רוצים להתקדם אז צריכים כמובן לשבת איתו.
<אורנית קלרו: כשאנחנו קובעים את השוויים זה כשאתם מוכרים, זה לא בקטע הזה.
<אורנית קלרו: אז אם כבר האדם הנכון לפנות אליו זה השמאי הממשלתי עם הנקודה הספציפית הזאת של איך מתייחסים לזה שזה לא נכס סחיר ולא כל אדם יכול לבוא ולשכור שם ולהפעיל את העסק.
עדי קול: השאלה היא האם הנתונים של השמאות השתנו אחרי ההחלטה?
<עמית יפרח: ההיפך, מבדיקות שאנחנו עושים כל הזמן אנחנו מגלים שהשמאויות של המושבים יותר יקרות מהעיר השכנה.
<עמית יפרח: זה פער אדיר ובלתי מוסבר.
עדי קול: אנחנו מכירים את זה.
עדי קול: אמיר, בבקשה.
<אמיר רשף: אני אגיד כמה דברים קצרים כי בפרטים אני לא במינהל ואני לא במושבים ואני פחות שולט בזה.
עדי קול: לאוצר יש איזושהי השפעה קטנה, קטנה, פה במדינה על נושא של מדיניות.
עדי קול: השאלה היא האם לכם יש איזשהו אינטרס לקדם את הנושא הזה כדי לגבות יותר כספים.
<אמיר רשף: בשביל הגילוי הנאות - סבתא שלי היא ממושב במועצה האזורית של בצר.
ישראל אייכלר: יש לכם נחלה?
<אמיר רשף: לסבתא שלי יש.
<אמיר רשף: ככלל, אני חושב שעל קרקע צריך לשלם לפי הייעוד שעושים בה ולא צריך לתת הנחות או לחלק אותה בחינם או כל מיני דברים כאלה.
<אמיר רשף: קרקע זה משאב של המדינה.
<אמיר רשף: אני חושב שאי-אפשר לדבר על הסיפור המצומצם הזה של פל"ח בלי לראות את התמונה היותר רחבה.
<אמיר רשף: את כל הסיפור הזה של המושבים, הקיבוצים והקרקעות שלהם צריך להסדיר ב-979.
עדי קול: אני משאירה את האמירה הזאת בצד.
עדי קול: לא אתה ולא אני נקבע את זה.
<אמיר רשף: בטכניקה אנחנו רוצים שמי שהחקלאות כבר לא מספקת אותו, לא מאפשרת לו להתקיים כלכלית, יעשה גם פעילות אחרת.
<אמיר רשף: אין מניעה, להיפך.
<אמיר רשף: זה מעודד את הפעילות הכלכלית במשק וזה דבר טוב מבחינתנו.
<אמיר רשף: אם בטכניקה של ההחלטה יש חסמים מובנים אני חושב שגם המינהל מבחינתו יכול לבוא ולעשות בחינה מחדש.
<אמיר רשף: כל חודש וחצי בישיבת מועצה מתקנים החלטות עבר ואפשר לעשות.
<אמיר רשף: לגבי הסיפור של אין הנחות אזור - שוב, אפשר לבדוק את זה.
<אמיר רשף: אפשר לבדוק מה הרציונל.
<אמיר רשף: אני לא יודע להגיד מה עשו.
<אמיר רשף: בדרך כלל כאשר אני שואל למה החלטתם כך וכך במועצת מקרקעי ישראל, אז יש איזושהי תשובה שעומדת מאחורי זה.
<אמיר רשף: זה שאנחנו לא יודעים אותה פה על השולחן זה לא אומר שלא היה איזה רציונל.
<אמיר רשף: אפשר לבדוק את הכול ואפשר לעשות שינויים בהחלטה הזאת של הפל"ח כדי לעודד את הפעילות הלא חקלאית.
עדי קול: עד היום אתם לא עשיתם כאוצר לעודד את המינהל לעודד פעילות כזאת, לתמוך בהם, לגרום להם לשנות את ההחלטות.
<אמיר רשף: לא של זאת.
<אמיר רשף: 979 זה משהו שאנחנו יותר מנסים להאיץ אותו מהזווית שלנו, אבל לא את זה.
<אמיר רשף: בסוף התיירות זה לא אירוע מאקרו.
עדי קול: קודם כל, זה אירוע מאקרו.
<אמיר רשף: אם נסדיר את 979 זה קצת סדרי גודל אחרים.
עדי קול: נכון, ועדיין זה לא אומר: בוא לא נסדיר את זה.
<אמיר רשף: אני לא אמרתי.
<אמיר רשף: אני אמרתי בואו נתקן את מה שאפשר אם יש כשלים שיכולים לשחרר חסמים.
עדי קול: אני שואלת לפרוטוקול, לא נעשה כיום תהליך של הסדרה מבחינת
עדי קול: כם מאז דוח הבר, תהליך של פתירת הבעיה הזאת עד כמה שאתה יודע.
<אמיר רשף: לא, הגיע עדכון למועצה כנראה בשנה שעברה כי ככה היא הפכה ל-1265.
<אמיר רשף: כמו רוב החלטות המועצה זה עולה מלמטה, מהפקידים, מאנשי השטח של המינהל שמזהים את החסמים, מזהים את הכשלים, ומציעים את התיקונים ויושבים במועצה.
עדי קול: - - -השאלה אם זה לא עלה אצלכם עדיין.
<עמית יפרח: אנחנו מציפים את זה בישיבות עם מנכ"ל המינהל.
<עמית יפרח: המינהל לא מתנגד לזה באופן גורף בקטע של השוואת הנחות אזורי עדיפות גם בפעילות שהיא לא תיירות כפרית, אבל הוא לא עושה שום דבר בשביל שזה יקרה.
<עמית יפרח: זאת אומרת, צריך לכנס את המועצה ולשנות את ההחלטה.
<עמית יפרח: היא שונתה לא מזמן באמת בקשר לנחלות שהן קטנות מדונם וחצי - לאפשר להן פעילות לא חקלאית.
<עמית יפרח: אבל יש פה כשל שהוא גם לא מוסבר.
<עמית יפרח: אגב, הוא כן מוסבר בדוח הבר, הוא מסתמך על דוח הבר.
<עמית יפרח: אבל בדוח הבר שבחן את 979 ואת 1101 נאמר בפירוש, זה כתוב בפרוטוקול, שחברי הוועדה אם היו צריכים היום לשבת ולכתוב את ההחלטות האלה היו קובעים שלא צריך פל"ח במושבים, זה כתוב.
<עמית יפרח: אבל בגלל שכבר קיים בוא נייצר מצב שנגביל ככל שניתן את היכולת של בעלי הנחלות לבצע פעילות לא חקלאית.
עדי קול: בהערת סוגריים אני אומרת לכם שמאוד יכול להיות שאם עכשיו יידון שוב אז לא יאפשרו פל"ח בכלל כתמיכה לעמדה של 979.
עדי קול: לכן אני אומרת שלפעמים הרצון שלכם ליותר הסדרה יכול לפגוע.
עדי קול: אני שמה את זה על השולחן מבלי להתייחס לזה כי זה שוב - - -
<אמיר רשף: אין לי מה להוסיף.
<אמיר רשף: אני חושב שהאינטרס שלנו, של האוצר ושל הקיבוצים והמושבים, הוא לראות את הפתרון הכולל ולא את הפתרון הזמני של עכשיו של פעילות בית-הקפה בחלקת המגורים בחוץ.
<אמיר רשף: 979 - שם נמצא הפתרון.
<קריאה: 979 זה רק מגורים, זה לא קשור לפל"ח בכלל.
עדי קול: אתם רוצים מאוד להסדיר את נושא החכירה לדורות.
עדי קול: לזה הוא מתכוון בלי מספרים.
<עמית יפרח: אגב, אמירה חשובה מאוד.
<אלעד בצר: אבל את שומעת מה המינהל אומר והאוצר ישמע.
<אלעד בצר: הוא אומר לך שגם אחרי שתסדיר את אזור חלקת המגורים, אחרי ששילמתי מיליון וחצי שקל על חלקת המגורים שלי שאני שם 92 שנה, כשאני ארצה לעשות פל"ח הוא ירצה ממני מיסוי.
<אלעד בצר: הנה לך את זה.
עדי קול: השאלה היא האם אתה שם לב שיש כאן בעיה שדורשת הסדרה שהמינהל כרגע מסרב או לא מטפל בה כרגע, לא מסדיר אותה.
<משה אהרוני: זה לא מדויק.
עדי קול: אני שאלתי האם נעשים תהליכים לשנות, לתקן, להוריד, להגדיר עדיפויות, ולא ענית.
<משה אהרוני: קודם כל, כן עשינו תהליכים.
<משה אהרוני: לדוגמה, ראינו חסמים.
<משה אהרוני: לאחרונה, לפני חצי שנה או משהו כזה, הבאנו החלטה מתקנת כי ראינו חסמים בקטע של חלקת המגורים.
<משה אהרוני: ראינו, לדוגמה, אם יש חלקת מגורים קטנה יותר אז אפשרנו לעשות את זה.
<משה אהרוני: יש עוד שינויים.
<משה אהרוני: אם מישהו רוצה להרחיב נכס שהוא כבר נמצא מחוץ לזה אז אפשרנו.
<משה אהרוני: אם מישהו קיבל בעבר שימוש חורג - - -
עדי קול: זה קוסמטיקה.
זבולון כלפה: כל מה שאתה מדבר כרגע זה ברמה של טלאים על גבי טלאים.