GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי: תודה רבה עופר.
דוד אזולאי: אני מבקש מנציג המשרד לביטחון פנים, סנ"צ רוני פארס.
רוני פארס: שלום לכולם.
רוני פארס: אני אנצל את ההזדמנות קודם כל להגיד מילת תודה והערכה לשחר, מנהל המקום, שעושה פה עבודת קודש לאורך כל השנה.
רוני פארס: אני חושב שהוא עושה עבודה מצוינת.
רוני פארס: זה המקום להגיד את זה.
רוני פארס: אחד, צריך לזכור שהאירוע בשנה קודמת, אנחנו מדברים על סדר גודל של כמעט 70,000 איש.
רוני פארס: זה אירוע לא פשוט, אירוע בקנה מידה מאוד גדול.
רוני פארס: צריך לזכור שהאירוע הזה מתאפיין בעיקרו בנושא של סדר ציבורי, ובעיקר בנושא תחבורה.
רוני פארס: כרגע אני מוציא את סוגית הביטחון, שזה משהו בנפרד.
רוני פארס: אבל צריך לזכור את זה.
רוני פארס: אם שני המערכים האלה לא יעבדו בצורה סבירה, אנחנו יכולים למצוא את עצמנו פה במצב לא נעים בכלל.
רוני פארס: צריך לזכור שתחומי האחריות – השנה המבצע בכללותו הוא באחריות מרחב "מוריה".
רוני פארס: אנחנו כמג"ב עוטף ירושלים, גדוד דרומי, אחראים בתוך המכלול הזה על נושא האבטחה בצד הכחול, מהחומות פנימה.
רוני פארס: נקודה מאוד חשובה, יש פה הרבה בעלי תפקידים חדשים השנה, וזה יכול להיות מבחינתנו יתרון כי האנשים לא מקובעים.
רוני פארס: אני חוזר על הנקודה האחרונה.
רוני פארס: יש פה הרבה בעלי תפקידים חדשים בצד הביטחוני, בין אם זה במשטרה הכחולה, בין אם זה במג"ב, בין אם זה בחטמ"ר עציון.
רוני פארס: זו נקודה שצריך לנצל אותה השנה.
רוני פארס: אנשים לא מקובעים, מסוגלים ומוכנים לעשות ולבחון כל דבר שאנחנו נידרש בשביל שהדבר הזה ייעשה בצורה יותר טובה.
רוני פארס: נקודה מאוד חשובה, צריך לזכור שחג הקורבן נופל באותו יום שישי.
רוני פארס: בצמוד לקבר רחל יש פה את מעבר רחל שמשמש את כל אזור בית-לחם-חברון.
רוני פארס: אני מאמין שניתנו היתרים כאלה ואחרים לכניסה של ביקורים בארץ, או בכלל דברים שקשורים לתקופת החג.
רוני פארס: צריך לקחת את זה בחשבון, איך אנחנו מתייחסים לציר בחוץ, עם רמת החיכוך שתיווצר בין פלסטינים ליהודים בציר.
רוני פארס: זו נקודה מאוד חשובה, האם אנחנו סוגרים את מעבר רחל לאותה שבת, או לפרקי זמן מסוימים, ומפנים תנועה לכיוון ציר המנהרות.
דוד אזולאי: מעבר רחל בדרך כלל סגור בשבת?
קריאה: לא, הוא עובד.
רוני פארס: הוא עובד רגיל.
רוני פארס: השאלה הספציפית לגבי השאלה של ההילולה, איך אנחנו מתייחסים לסוגיה הזאת.
ישראל אייכלר: מה היה בעבר, היו סוגרים את המעבר ביום ההילולה?
רוני פארס: אף פעם הוא לא נסגר.
רוני פארס: זה כמו שקבר רחל אף פעם לא נפתח בשבת.
רוני פארס: זה על אותו משקל.
קריאה: לא, צריך להסביר להם שאנחנו נותנים להם לצאת, אבל להיכנס הם - - -
רוני פארס: החזרה שלהם היא דרך מחסום המנהרות.
רוני פארס: אבל היציאה שלהם היא דרך המעבר.
רוני פארס: השאלה מה אנחנו רוצים בסופו של דבר.
רוני פארס: זו נקודה ששווה להתייחס אליה.
אורי מקלב: זה משמש היום כמעבר חירום, נכון?
אורי מקלב: המעבר הזה משמש כמעבר חירום לאירוע בקבר רחל.
רוני פארס: לא, מעבר רחל משמש לשגרת חיים.
אורי מקלב: שגרה רגילה שלהם?
רוני פארס: שגרה רגילה שלהם לכל דבר ועניין.
דוד אזולאי: וביום כזה, כשיש חג אצלם, אבל התנועה כוללת תנועת הולכי רגל, או תנועת - - -
רוני פארס: אני דווקא מסתכל על זה מנקודת המבט שלנו.
רוני פארס: בגלל שיהיו פה הרבה מאוד יהודים שיבואו להתפלל, הכמות של הצד הפלסטיני, כמה יכנסו, היא פחות מעניינת כרגע.
רוני פארס: השאלה מה זה יכול ליצור.
רוני פארס: האם אני רוצה את החיכוך הזה, כן או לא.
קריאה: אי-אפשר שיעברו דרך המנהרות?
רוני פארס: אפשר.
רוני פארס: צריך רק להחליט.
דוד אזולאי: מי אמור להחליט בעניין הזה?
דוד אזולאי: הביטחון?
רוני פארס: אני לא בטוח שזה ברמה שלנו, של המג"ב המקומי.
רוני פארס: לטעמי יש לזה השלכות קצת יותר גדולות.
רוני פארס: אני מעריך שזו החלטה אולי ברמת הוועדה, אולי ברמת מחוז ירושלים.
דוד אזולאי: אנחנו לא ניכנס לקטע הזה.
דוד אזולאי: זה נושא ביטחוני.
דוד אזולאי: בעניין הזה אני מציע לכולם – אנחנו לא נתייחס לנושא הזה.
דוד אזולאי: אני חושב שכדאי להשאיר את זה לכוחות הביטחון, זאת תהיה החלטה שלהם.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע עוד משהו מהמפקד, אדוני.
ישראל אייכלר: אולי תתייחס לאסקלציה, להבדל בין השנה לשנים קודמות, כי בשנים הקודמות ידענו שבין החומות אין שום בעיה ביטחונית.
ישראל אייכלר: אני שומע בזמן האחרון שיש הרבה זריקות אבנים מעבר לכביש.
רוני פארס: לתוך החומות?
ישראל אייכלר: לתוך החומות, על הכיכר פה.
ישראל אייכלר: שחר יגיד לך מה קורה.
ישראל אייכלר: השאלה היא האם יש שינוי בהיערכות בגלל הדבר הזה?
רוני פארס: קודם כל, המצב לא שונה בהרבה משנה שעברה.
רוני פארס: יש לי פה את סיכום הישיבה של השנה הקודמת.
רוני פארס: אנחנו מדברים על אותם מספר אירועים, פחות או יותר.
רוני פארס: לא שזה צריך להיות כך, אבל בסך הכול, מבחינת כמות האירועים, אנחנו מדברים על אותה כמות אירועים, פחות או יותר, פלוס-מינוס אחד או שניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וביחס לזה שלא היתה חומה?
רוני פארס: אני לא יודע להגיד לך לגבי החומות.
רוני פארס: החומות האלה פה כבר הרבה שנים.
רוני פארס: לא הייתי פה, אני לא מכיר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, הרבה אייכלר, שאני – אני הגעתי לפה ופשוט הזדעזעתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, הירידה מהאוטובוס - -
ישראל אייכלר: זה קורה לכל אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - ולראות את החומות האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אי-אפשר לעשות חומות שקופות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חומות חסינות אש?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת מה, אבל בכלל חושבים על זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מדברים על זה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה היה לפני החומות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה זה הציל נפשות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק להסתכל על זה, אתה כבר נפגע חרדה.
שחר פיירמן: היו פה יריות, נהרגו אנשים וחיילים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אומרת לא לעשות חומה, אבל השאלה היא - - -
ישראל אייכלר: זה היה בתקופת האינתיפאדה.
ישראל אייכלר: זה היה בהסכמי אוסלו - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בסדר, זה כבר היה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו עכשיו - - -
ישראל אייכלר: - - היו הרבה הרוגים.
ישראל אייכלר: חיל נהרג פה מהכניסה לקבר, מהבית שממול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוודאי שאני מעדיפה שלא יהיו חומות בכלל.
שחר פיירמן: היה שיקול בין להשאיר את המקום בצורה כזאת שיכולים להגיע אליו פעם בכמה חודשים בגלל שהביטחון לא מרשה לך להיכנס, או שתעשה חומות ותוכל להיכנס כל יום.
שחר פיירמן: אז עדיף חומה ולהיכנס כל יום.
ישראל אייכלר: אבל גם חומות וגם אבנים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה שאני לא אעשה חומות חסינות אש שקופות, ואז אני גם אכנס וגם יש חומות?
קריאה: אין חומות שקופות חסינות אש.
קריאה: זה לא ישנה עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו יכולים לקבל החלטה פה.
דוד אזולאי: אנחנו לא נקבל החלטה, זה לא יעזור שום דבר.
קריאה: זה כבר נתון, זה כבר פה.
דוד אזולאי: שחר, השאלה שלי היא האם לאחרונה נזרקו אבנים מעבר לחומה לתוך האתר?
שחר פיירמן: כשנזרקות אבנים – לאחרונה מה שקורה, נזרקות אבנים מהכיכר הראשית.
שחר פיירמן: הפעולה של מג"ב, שהם אחראים על המקום מבחינה ביטחונית מכניסים את הציבור פנימה.
שחר פיירמן: אפילו כבר לא עוצרים את הכניסה של הרכבים.
שחר פיירמן: קיבלו הוראה מממ"ר ירושלים, פוני, שגם אם נזרקות אבנים, הרכבים נכנסים עדיין.
שחר פיירמן: הם בסך הכול דואגים שמבחינה ביטחונית אנשים לא יפגעו.
שחר פיירמן: זו הדאגה שלהם.
שחר פיירמן: וכמובן, הם מגיבים מיד.
יוסף שוינגר: שחר, אני מציע – אנחנו מאוד מבינים בביטחון, אנחנו מומחים.
יוסף שוינגר: אבל אולי ניתן לכוחות הביטחון, אחרת הם יתחילו לנהל לנו את הקבר.
שחר פיירמן: בוודאי הוא ידבר.
שחר פיירמן: הוא שאל את האזרחי, אני עניתי לו באזרחית.
יוסף שוינגר: זה הפחד שלי.
דוד אזולאי: יוסי, אני שאלתי ואני רוציתי לדעת האם יש מצב שיש זריקת אבנים למרות החומה, והתשובה היא כן.
יוסף שוינגר: יש באופן קבוע.
ישראל אייכלר: יותר ממה שהיה בשנה שעברה?
יוסף שוינגר: יותר, חד-משמעי אני אומר את זה.
דוד אזולאי: רוני, בבקשה, אתה יכול להמשיך.
רוני פארס: לגבי הסוגיה של זריקת אבנים, אנחנו עדים – מ-10 בספטמבר, פחות או יותר, יש זריקות אבנים מידי פעם, אפשר להגיד כמעט על בסיס יומיומי.
רוני פארס: בשני מקרים נזרקו שלושה בקבוקי תבערה שהתפוצצו בתוך השטח האדום, בפנים, בתוך השטח הפלסטיני.
רוני פארס: במקרה אחד, כשנזרקו לכאן בקבוקים עם נפצים בתוכו, לשמחתנו, לא היו נפגעים.
רוני פארס: התרגולת שהצלחנו לפתח כאן, קודם כל מבחינת שלום הציבור, להכניס את המתפללים פנימה – מי שקרוב לחלקת הקבר, ומי שקרוב לאזור החניון העליון.
רוני פארס: אנחנו מפרידים ומכניסים את האנשים פנימה.
רוני פארס: קודם כל, צריכים לוודא שאנשים לא נפגעים.
רוני פארס: מבחינת דפוס הפעולה, מבחינתנו אנחנו מתואמים גם מול חטמ"ר עציון וגם מול מת"ק בית-לחם בתגובה, בצד השני.
רוני פארס: יש תיאום מלא מול החטיבה ומול המת"ק.
רוני פארס: דרך אגב, אנחנו מדברים על ילדים מאוד קטנים שזורקים את האבנים.
רוני פארס: לדוגמה, ביום חמישי שעבר היו לנו פה, בפריצה פנימה, שני עצורים ילדים בני 10.
רוני פארס: יש פה בעיה חוקית בכלל להמשך הטיפול.
דוד אזולאי: מאיפה הם נכנסו?
רוני פארס: אנחנו נכנסנו מהשער.
רוני פארס: פרצנו פנימה.
רוני פארס: הם לא נכנסים, הם זורקים את האבנים.
קריאה: "אל-עאידה" – יש פה מחנה פליטים.
רוני פארס: מחנה פליטים אל-עאידה".
רוני פארס: הגילאים הם בני תשע- עשר, שיש פה אפילו בעיה חוקית מבחינת המשך הטיפול.
רוני פארס: החוק בכלל לא מאפשר מעצר.
קריאה: הוא קטין.
רוני פארס: בדיוק, הוא נחשב קטין, אז יש פה קצת בעיה.
רוני פארס: קיימת עבודה – אני מאמין שחטמ"ר עציון גם יתייחסו לזה וגם המת"ק, כי אתמול היינו בפגישה עם המנגנונים הפלסטינים.
רוני פארס: המסר של המח"ט היה מאוד תקיף, מאוד לא משתמע לשני פנים, בעניין הזה שהם צריכים לעצור את זה, ובאופן מידי.
רוני פארס: המח"ט אמר בצורה מאוד מפורשת שהם עברו את גבול הטעם הטוב, בשפה הכי פשוטה.
רוני פארס: ואם זה לא ייפסק באופן מידי, הצבא ייכנס לשם לפעולה.
רוני פארס: זה הסיכום, נכון לעכשיו.
דוד אזולאי: חטמ"ר עציון, בבקשה רונן.
רונן מידם: רונן מידם, מקצין אג"ם, עציון.
רונן מידם: אני אעשה קצת סדר והערכת מצב למה שקורה פה בקבר, כי נאמרות אמירות בחדר.
רונן מידם: מבחינת כמות האירועים, אין שינוי בכמות האירועים.
רונן מידם: צריך להגיד שהעסק עולה כי הוא בסמיכות לאירוע של הילולת רחל אימנו.
רונן מידם: ב-2001 היו פה 14 אירועים.
רונן מידם: ב-2012 כמעט ולא היו פה אירועים של זריקות אבנים.
רונן מידם: רוב האירועים קרו בסמיכות לימי אזכור כאלה ואחרים, כמו יום הנכבה, יום הנכסה, יום האסיר, שיצרו לנו פה אירועים סביב המעבר.
רונן מידם: לכן מבחינתנו, מבחינה ביטחונית, יש פה שינוי שהוא מקומי.
רונן מידם: מבחינתנו אין שום בעיה לקיים את ההילולה, ואנחנו גם נדע לתת את המענה.
רונן מידם: אנחנו נפגשנו עם המנגנונים.
רונן מידם: עשינו תיאום ביטחוני, והעברנו בדיוק את הקווים האדומים מבחינתנו לדבר הזה.
רונן מידם: כרגע, בצד של בית-לחם, אנחנו נותנים למנגנונים לעבוד.
רונן מידם: וזה עובד יפה.
רונן מידם: זה עובד יפה כל השנה.
רונן מידם: בסך הכול אנחנו מאוד מתואמים מולם.
רונן מידם: אנחנו רוצים שהמענה הראשונה יהיה כרגע על בסיסם.
רונן מידם: אפשר לעלות לקבר ולראות שיש 20 שוטרים פלסטינים כרגע במחנה הפליטים "אל-עאידה".
רונן מידם: צריך להגיד שיש פה בעיה של סמיכות, ולכן אין בעיה לעבור פה את החומות בזריקות אבנים, זה לא כזה מורכב.
רונן מידם: אנחנו נמשיך לעשות הערכת מצב בהקשר של אופי הפעלת הכוחות הצה"ליים, בהתאם למה שאנחנו נראה בשבוע הקרוב.
רונן מידם: יש לנו עוד שבוע לבחון את זה.
רונן מידם: אנחנו דיברנו איתם אתמול, עשינו תיאום.
רונן מידם: כרגע אנחנו ניתן להם כמה ימים לעבוד בשטח, ונראה מה המצב.
רונן מידם: בהתאם לזה אנחנו גם נוכל לשנות את התוכנית שעשינו.
רונן מידם: צריך להגיד שגם עם היערכות כוחות שלנו בפנים יכולה להיזרק אבן לפה.
רונן מידם: יש פה סמיכות קרובה מאוד לבתים, יש פה סמיכות קרובה מאוד למחנה פליטים.
רונן מידם: זה יכול לקרות.
רונן מידם: חלק מהעניין של אופי הפעולה, האם להיכנס פנימה, כניסה שלנו פנימה תייצר חיכוך.
רונן מידם: אני חושב שזה לא נכון.
רונן מידם: בגלל זה אני אומר, כולם רוצים כל הזמן לרוץ קדימה.
רונן מידם: חלק מהעניין של - - -
דוד אזולאי: את זה אנחנו משאירים לשיקול דעתכם.
רונן מידם: אני אומר, חלק מהעניין של לצאת קדימה יכול להוביל לחיכוך ולהרבה יותר בעיות ביטחוניות, כשיש פה 100,000 מתפללים.
רונן מידם: את זה אנחנו נדע בהערכת מצב, לתת את המענה בזמן אמת.
רונן מידם: בסך הכול יש מספיק כוחות, גם של הגדוד, גם של החטיבה, גם כוח כוננות שיידע לתת את המענה בזמן אמת, אם צריך.
רונן מידם: כשאנחנו נבין שהעסק בצד של בית-לחם לא עובד, אנחנו נדע להכניס כוחות פנימה, ונייצר איזשהו - - -
דוד אזולאי: רונן, - - - אנשי מג"ב, שנמצאים פה, בתוכו, מידית, אונליין, על דברים חריגים כאלה?
רונן מידם: בוודאי.
רונן מידם: בתיאום הביטחוני - - -
דוד אזולאי: השאלה שלי היא – ברגע שאתם מעדכנים את אנשי המקומות הקדושים, שהם אחראיים פה על המקום - - -
רונן מידם: כל פעולה שאנחנו עושים – אם אני צריך לעבור לצד השני, כל פעולה מתואמת עם חיילי מג"ב.
רונן מידם: אנחנו מתאמים את זה עם הקבר.
רונן מידם: כולל שימוש באמצעים כאלה או אחרים.
ישראל אייכלר: בשנה שעברה לקחתם בחשבון אם, חלילה, לא זורקים אבן, אלא פיגוע – לקחתם בחשבון לפתוח את הציר למקרי חירום, כדי שתוכלו לעשות פינוי?
ישראל אייכלר: השאלה אם אתם ערוכים בעניין הזה.
רונן מידם: זה היה מול מג"ב עוטף.
רונן מידם: גם אנחנו יכולים להיות ערוכים לפתיחת הציר.
רונן מידם: אנחנו עושים את זה.
רונן מידם: אנחנו מאוד מתורגלים בזה, אנחנו עושים את זה בחגי המולד, כשאנחנו פותחים את שני הצירים.
רונן מידם: הם נקראים שערים 23 ו-24.
רונן מידם: אנחנו מתואמים עם מג"ב עוטף.
רונן מידם: לתת את המענה הזה בזמן אמת, לא תהיה בעיה.
דוד אזולאי: משרד התיירות, את רוצה להתייחס?
אהובה זקן: אהובה זקן, סמנכ"ל מוצר תיירותי.
אהובה זקן: אין לי הרבה למה להתייחס, למעט העובדה שאני יודעת שאנחנו בידיים טובות, ידיים של אנשים עם ניסיון ועם מקצועיות שיידעו להיערך לאירוע מהסוג הזה.
אהובה זקן: זו לא פעם ראשונה.
אהובה זקן: להם יש את הניסיון.
אהובה זקן: אנחנו סומכים את ידינו לחלוטין על כוחות הביטחון וכל שאר הגורמים הרלוונטיים, כמובן, המרכז למקומות קדושים.
אהובה זקן: אנחנו רואים במבקרים האלה תיירים לכל דבר, כך שהשירות שניתן להם חשוב לנו.
אהובה זקן: ולכן אנחנו מברכים על היוזמה ומקווים שזה יעבור בהצלחה, כמו שאר האירועים בשנים קודמות.
דוד אזולאי: שלמה רוזנשטיין, עיריית ירושלים.
דוד אזולאי: יש פה עוד כמה נושאים - - -
קריאה: לא התייחסת לכוחות הצלה – הצלה ומד"א.
דוד אזולאי: מיד אני אאפשר גם להם.
דוד אזולאי: לא שכחתי אותם.
דוד אזולאי: יש פה גם את מרכז הקרן למורשת קבר רחל, שבוודאי גם הם ירצו להתייחס.
דוד אזולאי: אבל תחילה אני אעבור לחברי הכנסת.
דוד אזולאי: בבקשה, חבר הכנסת אורי מקלב.
דוד אזולאי: אני רוצה רק לציין, לפני שאני נותן לך את רשות הדיבור, שאת המסורת לבקר במקום הזה התחיל חברי, חבר הכנסת אורי מקלב, עוד בהיותו יושב-ראש.
דוד אזולאי: אני משתדל להמשיך את המסורת הזו.
דוד אזולאי: כדי שנדע – בתקופתו של חבר הכנסת אורי מקלב כיושב-ראש הוועדה, הוא ביקר כאן.
דוד אזולאי: היו כאן שתי ישיבות.
אורי מקלב: תודה רבה, אבל מעשיי מתגמדים למול מעשיך.
אורי מקלב: זה היה ביום רגיל שעשינו, ביום פעילות של הכנסת.
קריאה: תגיד את זה עוד פעם בשביל תשדיר הבחירות.
אורי מקלב: אין פה קליטה של פלאפונים.
אורי מקלב: אני יודע שאין פה קליטה.
אורי מקלב: לקחתי בחשבון את הכול.
אורי מקלב: אנחנו לוקחים בחשבון שהדברים האלה לא ייצאו החוצה, זה נשאר רק בתוך המשפחה.
אורי מקלב: אבל אין לי בעיה שזה גם ייצא החוצה, אנחנו אומרים את זה בהרבה הזדמנויות, זו לא פעם ראשונה.
אורי מקלב: אני מחמיא – אני אומר את זה במיוחד.
אורי מקלב: אני מאחל בכל המשרדים המקצועיים, הממשלתיים, לא הפוליטיים, שיתוף פעולה כמו שיש לנו, ולא כמו הדימוי שיש לנו בעניין של שיתוף הפעולה בין חברי הכנסת ובין סיעות מפלגתיות.
אורי מקלב: והנה, נמצאים כאן לא רק מסיעת ש"ס, גם סיעת קדימה לשעבר וסיעת ליכוד לעתיד.
אורי מקלב: דרך אגב, חברים, לאחר שאני אצא מפה, אני מתכונן להגיד פרק תהילים להצלחתה של חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ בהתמודדות שלה עכשיו לקראת הבחירות.
דוד אזולאי: אני מצטרף אליך.
אורי מקלב: אדוני, למה אני חושב שמעשי מתגמדים מול מעשיך?
אורי מקלב: אני רוצה לציין את הישיבה היום, היא לא דבר שהיה מובן מאליו.
אורי מקלב: הפעילות של הכנסת נפסקה.
אורי מקלב: הפעילות של הוועדות נפסקו, גם דברים חשובים מאוד.
אורי מקלב: נעשה מאמץ על-ידי היושב-ראש וצוות הוועדה כדי לקיים בכל אופן את הסיור הזה.
אורי מקלב: וזה גם מוכיח שהפעילות שהיתה בעבר היא לא פעילות שתלויה בדבר, אלא פעילות בגלל דאגה וחשיבה כדי שהאירוע הזה יצליח.
אורי מקלב: אנחנו באמת מדברים על אירוע, כפי שאמר את זה בפעם הקודמת חברי, חבר הכנסת אייכלר, אני חושב שהשלישי או הרביעי בגודלו בציבור הדתי במשך השנה, כך הגדרת את זה.
אורי מקלב: אינו דומה האירוע הזה אפילו לאירוע במירון, שהוא אירוע יותר גדול, אבל הוא אירוע במקום ידידותי בתוך מדינת ישראל.
אורי מקלב: ומקום כזה כמו קבר רחל, הגם שהוא שלוש דקות מירושלים, הוא במקום עוין, עם מורכבות.
אורי מקלב: המתחם מוגדר מאוד, החומות הגדולות שיש.
אורי מקלב: אבל אי-אפשר להתעלם גם מהשיפורים הרבים שנעשו פה בקבר רחל.
אורי מקלב: מתרשמים מיד בכניסה, זה לא רק לכבודנו.
אורי מקלב: חוץ מהיופי, והבנייה וההרחבה, גם מתחזקים את זה מאוד טוב, ושומרים על הסדר פה.
אורי מקלב: אני מקבל גם מפעם לפעם כל מיני פניות של אנשים שאני מבין מזה שהפעילות נעשית במשך כל השנה.
אורי מקלב: זה מתלונן שסילקו אותו, זה אומר שלא נתנו לו כאן.
אורי מקלב: אז אני מבין ששומרים על הסדר פה.
אורי מקלב: אז אמרתי, אם ככה עובדים, זה בסדר.
אורי מקלב: דרך אגב, גם קבלת הפנים היפה הזאת.
אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שהישיבה הזאת, כפי שאמר את זה היושב-ראש, היא גם היערכות.
אורי מקלב: וגם יש תמיד ממד של איזו הפקת לקחים, איזו חזרה גנרלית.
אורי מקלב: כולם מתכנסים יחד, גם אם אתם עושים את הסיורים המקצועיים שלכם.
אורי מקלב: בסופו של דבר, מכל ההיבטים – הציבוריים, התחבורתיים, הביטחוניים ושירותי ההצלה – כשכולם מתכנסים יחד ושומעים דברים גם מבחינה ציבורית.
אורי מקלב: יש שינוי בכינוס הזה, השנה, אדוני היושב-ראש, משנה שעברה, או גם לפני שנתיים.
אורי מקלב: בשנה שעברה, כשהתיישבנו, היתה לנו תקווה, והיתה לנו גם דאגה הרבה יותר גדולה.
אורי מקלב: בכל אופן, היתה לנו את הטראומה לפני שנתיים, שאנשים היו כלואים באוטובוס במשך שעה-שעה וחצי.
אורי מקלב: אנשים שעברו מהחלונות של האוטובוסים כדי לצאת.
אורי מקלב: אלו היו דברים שלא הורגלנו ולא חשבנו שיהיו, ולא היתה היערכות.
אורי מקלב: היו כל מיני סיבות – הגיעו לכאן הרבה יותר ממה שמשוער.
אורי מקלב: אבל בשנה שעברה אנחנו ידענו.
אורי מקלב: ברוך ה', כל האירוע הזה עבר בהצלחה ראויה לציון.
אורי מקלב: אנחנו חשבנו אולי היתה היערכות ליותר אנשים ובאו פחות בגלל שחששו.
אורי מקלב: כפי שאתה אמרת את זה בסיור, אחרי שבשנה שעברה היה טוב, ההיערכות צריכה להיות יותר.
אורי מקלב: אנשים לומדים מה היה בשנה שעברה – הכול בסדר, השנה אפשר להגיע.
אורי מקלב: נכון שזה גם מתפרס לשלושה ימים.
אורי מקלב: אבל אסור שניכנס לשאננות.
אורי מקלב: צריך לדעת שהגם שאנחנו יושבים בצורה אחרת, יותר רגועים, אנחנו רוצים לשמר את המצב, לשמר את מה שהיה בשנה שעברה, אבל אסור להיכנס לשאננות.
אורי מקלב: ולכן אנחנו מתכנסים פה היום.
אורי מקלב: ואנחנו גם מתרשמים שהדברים האלה מובנים אצל כל האחראים לכך, כל מי שלוקח אחריות, האנשים מכל המשרדים והגופים האחרים.
אורי מקלב: אבל האירוע, מבחינת ההיערכות, מתחלק לשניים.
אורי מקלב: הדבר הראשון בתוך תחום המתחם – ההגעה של האוטובוסים, היציאה של האוטובוסים, הגישה של האנשים למתחם הקבר, השהות שלהם בתוכו, שירותי ההצלה שצריכים להיות, וכדומה, מה שצריך בתוך מתחם הקבר.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה ומתרשמים.
אורי מקלב: אבל יש דבר שאנחנו לא יכולים להתרשם ואנחנו לא יכולים לקבל, זו ההגעה למקום, שזה מורכב יותר, בין אם מגיעים בתחבורה הציבורית הישירה מהשכונות ומהעיר, ובין בתחבורה ציבורית מחוץ לעיר, שהם מחליפים אוטובוסים.
אורי מקלב: צריך לזכור שהם מחליפים אוטובוסים באצטדיון בחניון "טדי" ועולים לאוטובוסים אחרים.
אורי מקלב: אוטובוס שלם שמגיע מחוץ לעיר – או מתוך העיר אם מישהו מתארגן וחונה – האוטובוס הזה לא מגיע לפה, הוא מגיע לאצטדיון "טדי" ונוסע.
אורי מקלב: וכמובן, הרבים שמגיעים ברכב הפרטי.
אורי מקלב: באצטדיון "טדי" בשנה שעברה, חלק עבד וחלק פחות.
אורי מקלב: היה צריך להשים טיפה יותר דגש בחלק הזה.
אורי מקלב: "אגד" עבד בסדר, אבל בהעברה היו דברים שצריך – אפילו דבר פעוט, אנשים שהגיעו מחוץ לעיר, היו צריכים שירותים, אוכל.
אורי מקלב: התלוננו שאנשים לא הגיעו, לא ידעו איפה זה נמצא.
אורי מקלב: ואלו דברים שכשמדברים על אירוע צריך גם להשים לב לדברים אחרים.
אורי מקלב: הנושא של ההגעה בתוך ירושלים – כמובן, תחבורה ציבורית, המחיר שאנשים דיברו עליו, תחנות ההגעה.
אורי מקלב: אלו דברים מורכבים מאוד.
אורי מקלב: המסקנה של כל ההיערכות הזאת צריכה להיות – כמה שאנחנו מאריכים את האירוע, שהוא מתפרס יותר זמן, ככה אנחנו יודעים שיש יותר סיכוי שהוא יצליח.
אורי מקלב: וגם לכוון אנשים ולקרוא לאנשים להגיע לא בשעות העומס.
אורי מקלב: אנחנו כולנו יודעים שבמוצאי שבת – לא יקרה שום דבר.
אורי מקלב: גם בהודעה לעיתונות שלנו, הודעה של היושב-ראש, הודעה של הוועדה, גם בגופים המקצועיים, לבקש מאנשים להגיע – בתוך הכתבות שאתם כותבים לכתוב שצפוי עומס במוצאי-שבת, במיוחד בשעות הראשונות.
אורי מקלב: אתה כותב צפוי עומס, יש אנשים שיגידו שאם צפוי עומס, אולי נקדים את זה.
אורי מקלב: ואנשים רבים יקדימו את זה לליל שישי, מה שנקרא יום חמישי בלילה, אנחנו קוראים לזה ליל שישי.
אורי מקלב: ליל שישי ויום שישי.
אורי מקלב: ואחרי זה ביום ראשון – גם ביום ראשון אפשר להגיע, לא קרה שום דבר.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, יש מסר – חוץ מזה שאנחנו מדווחים הכול, אנחנו גם קוראים לציבור.
אורי מקלב: אנחנו גם צריכים לדבר לציבור בדברים האלה.
אורי מקלב: אנשים מאמינים ושומעים לדברים שאנחנו מפרסמים.
אורי מקלב: ואני אסיים.
אורי מקלב: חוץ מהתודות, אני רוצה לסיים שחילול השבת חשוב לנו מאוד.
אורי מקלב: האחראיים מהמשטרה ומשמר הגבול – מאוד חשוב לנו שלא ייגרם חילול שבת בגלל האירוע.
אורי מקלב: אנחנו קוראים לאנשים לבוא, אנחנו נמצאים פה.
אורי מקלב: להגיע לקבר רחל ביום השנה של קבר רחל לא דוחה שבת.
אורי מקלב: אנשים שבאים לפה לא רוצים להגיע למצב של מצווה הבאה בעבירה.
אורי מקלב: אתה צריך להגיד לנו כמה זמן אתה צריך לפני האירוע כדי להיערך, שמשם זה נקרא שהאירוע נפתח.
אורי מקלב: אם צריך שעה – אני לא יודע מתי יוצאת שבת, ב-17:40 – אז ב-18:40, ב-19:00, 17:50.
אורי מקלב: אני חושב שכבר היה שבת ב-17:45.
אורי מקלב: כבר השבת היה.
אורי מקלב: עוד שבוע אנחנו מדברים – לא על השבת הזו שבאה.
אורי מקלב: עכשיו הקפיצות הן גדולות.
אורי מקלב: לפי דעתי, ב-17:35 כבר יוצאת שבת.
אורי מקלב: השקיעה היא כבר ב-17:00 – גם אם אתה לוקח שעה של היערכות, אז האירוע מתחיל ב-19:00, 18:50, זה עוד מספיק זמן.
אורי מקלב: מהשכונות אנחנו נצא ב-19:00.
אורי מקלב: האוטובוס ייצא ב-19:00, עד שהוא מגיע לפה לוקח זמן.
דוד אזולאי: הרב מקלב, סליחה, ממילא הוא אמר שהוא מתכוון להגיע בסביבות 18:00.
אורי מקלב: יש הבדל שאני יודע אותו.
אורי מקלב: אם הוא מגיע כשאני לא צריך אותו – אני לא אחראי על כל מה שהוא עושה, לא בחיים הפרטיים שלו וגם – זה לא בעקבות האירוע.
אורי מקלב: ועוד מילה אחת, אדוני היושב-ראש, אתה הרי מקיים ישיבות גם על אירועים כמו מירון ועוד.
אורי מקלב: הבעיה בכוחות ההצלה שיש, אנחנו לא רוצים שזה יעלה עוד פעם.
אורי מקלב: אני חושב שאפשר להגיע – הוכחתם שאפשר להגיע להבנות.
אורי מקלב: זה זמן שצריך להגיע להבנות בדברים האלה.
אורי מקלב: אין מלכות אחת נוגעת בחברתה.
אורי מקלב: לתת לכולם להשתתף בו, שבחלק הזה אנחנו גם נוכל להגיד שזה עבר בשלום, אנחנו נגיד כמו בשנה שעברה.
אורי מקלב: שנוכל להגיד על שנה הבאה, כמו בשנה שעברה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לכם שאני שכנה של קבר רחל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עליתי להר הזה – אנחנו גרנו בגילה, עכשיו אומנם אני בהרצליה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חייבת לומר שמאוד קשה לי לראות, כמו שאמרתי קודם, את החומות האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי ספק שכוחות הביטחון עושים הכול כדי לתת את ההזדמנות לקהל שרוצה להגיע לכאן, והחומה הזאת היא מה שנקרא "הרע במיעוטו".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כמישהי שעלתה למדינה יהודית, ועדיין במדינה היהודית אני יודעת שלמקומות קדושים קשה לי להגיע בצורה חופשית, זה לא בדיוק מראה מלבב נכון לעכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת כאן, ואני מסתכלת על מנהלת האתר, על גברת עדני, שעשתה ושיפצה את המקום הזה.
מרים עדני: אני לא שיפצתי - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני מתכוונת שאספת תרומות כדי לשפר את החזות של המקום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה בוודאי הופך להיות לאתר מאוד תיירותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני ממש מתרגשת פה, אני חייבת להגיד לכם, כי אני מסתכלת על כוחות הביטחון שלנו, על המשטרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממש מתרגשת לשבת כאן היום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, כמו שאמר חבר הכנסת אורי מקלב, להבדיל מרוב חברי הכנסת שנמצאים כאן, שיודעים את השתייכות מקומם, אני אישית מחפשת כרגע בית פוליטי כדי להמשיך להביא תועלת לציבור במדינת ישראל, כי הבית שאני נמצאת בו הוא מבחינתי כבר - - -
קריאה: עומד להריסה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שציבורים רחבים מאוד במדינת ישראל בכלל לא מבינים את הזיקה של אנשים רבים שיושבים פה כרגע וחושבים איך יבוא "אגד", כמה יעלה האוטובוס, איך ייערכו כוחות הביטחון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם פשוט לא מבינים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, לא ברור להם מה זה קבר רחל, למה זה כל כך מושך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני חושבת שזאת הסיבה שיש פה חומות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם הציבור במדינת ישראל יתחיל לחזור לשורשים שלו, ויבין מהי היהדות, אז החומות שלנו נהיה אנחנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן מאוד קשה לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באמת, ממש קשה לי לרדת מהאוטובוס ופתאום - - -
קריאה: רחל מבכה על בניה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הציניקנים יגידו שאני מתרגשת בגלל מערכת הבחירות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני ממש לא.
דוד אזולאי: ניכרים דברי אמת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב, אני רוצה לעבור ל"מוד" עבודה, סליחה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות שזה גם חלק מהעבודה שלנו, לנסות לקרב את עם ישראל לשורשים שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא דיברנו על "איחוד הצלה" ומד"א כי על זה אנחנו לא מדברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לדעתי זה דבר מאוד חשוב בהיערכות, לא פחות מכל מה שדיברנו עד עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני מקווה מאוד שכשאנחנו נפתח את הדיון – כי נראה לי שאתה לא סתם לא מדבר על ההיערכות המשותפת של ארגון "איחוד הצלה" ומד"א, כי נראה לי שאת הדברים הקשים אתה שם בצד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני חושבת ש - - -
דוד אזולאי: אני לא מתכוון להתעלם מכך.
דוד אזולאי: אני קיבלתי פניות.
דוד אזולאי: ההיפך, אני רוצה להתייחס לזה בצורה ראויה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אני אגיד לכם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עדיין רוצה לפנות – דרור ממשרד התחבורה כבר הלך - - -
דוד אזולאי: יש לו עוד ישיבה בשעה 11:30.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תמיד, דרך אגב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לו הקצבה לוועדה לפניות הציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיעור, 45 דקות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי זה הוא נעלם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זהו, מה אני אגיד לכם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שההחלטות שאנחנו נקבל פה יבוצעו וההילולה תעבור בלי - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלומית רוצה להגיד שאני צריכה להתנצל על האיחור, כי אני איחרתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה, בקיצור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פה, ואני מקווה שנמשיך לעשות את זה גם בעוד שלושה חודשים.
דוד אזולאי: אני רוצה לאחל לחברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ – באמת, היא מלווה את הוועדה כמעט בכל הדיונים.
דוד אזולאי: מכל הלב אני אומר, אחת מחברות הכנסת שפעילה בוועדה.