GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמיר שינקמן: בשבדיה היו מוכנים לחתן אותנו היות ושנינו מחזיקים בדרכונים אירופאים.
<אמיר שינקמן: לאחר שחזרנו לישראל נרשמנו במשרד הפנים כזוג נשוי.
<אמיר שינקמן: למרות שאחוז הנישואים הגאים מתוך כלל הנישואים בישראל הוא נמוך מאוד, הסיפור שלנו אפילו מיוחד יותר מפני שבעלי מנהל אורח חיים דתי.
<אמיר שינקמן: מאז שעברנו לגור יחד, היהדות הפכה לחלק משמעותי יותר גם חיי.
<אמיר שינקמן: לראשונה אני חבר בקהילת בית כנסת, עורך קידוש בערב שבת וגם בבוקר שבת, משתתף בסדר פסח כהלכתו וכו' אני מספר לכם היום את הסיפור האישי שלנו, של מיכאל ושלי, אבל בטוח שאני מייצג אוכלוסייה גדולה של גברים ונשים, גאים נורמטיביים, ישראלים, שרוצים לממש את זכותם ולהפוך להורים.
<אמיר שינקמן: האלטרנטיבות שעמדו בפנינו כדי להביא ילד לעולם במדינת ישראל הופכות את המשימה הזאת לכמעט בלתי אפשרית.
<אמיר שינקמן: האפשרות הראשונה היא שותפות הורית.
<אמיר שינקמן: למי מכם שאינו מכיר את המושג שותפות הורית, משמעותי הוא להביא ילד לעולם עם אישה זרה.
<אמיר שינקמן: במקרה הזה,.
<אמיר שינקמן: בן זוג אחד מאיתנו יוגדר כאב הביולוגי של הילד, האישה הזרה תהיה אימו הביולוגית והאב הנוסף יידחק הצידה ללא כל זכויות או הכרה בילד כבנו.
<אמיר שינקמן: הילד גדל במקרה כזה במשמורת משותפות להורים שאינם במערכת יחסים ובטח הוא אינו תולדה של אהבה וזוגיות בריאה.
<אמיר שינקמן: האפשרות השנייה היא אימוץ.
<אמיר שינקמן: אנו חשים שזאת אפשרות שאיננה רלוונטית עבורנו שכן שנינו בריאים, פוריים ומעוניינים בהמשכיות משפחתית ביולוגית.
<אמיר שינקמן: האפשרות השלישית היא פונדקאות.
<אמיר שינקמן: פונדקאות, לכאורה, היא המוצא האחרון שלנו כדי להפוך להורים.
<אמיר שינקמן: אני משתמש במילה לכאורה כיוון שבמדינת ישראל 2013 חוק הפונדקאות מהווה פיתרון אך ורק עבור "אוכלוסיות נורמטיביות" אשר מתקשים להביא ילדים לעולם.
<אמיר שינקמן: אני מצטט את החוק: "הורים מיועדים הם איש ואישה שהם בני זוג".
<אמיר שינקמן: לפני שעמדת הגורמים המקשים עלינו לבצע תהליך פונדקאות בחו"ל והופכים אותו לכמעט בלתי אפשרי, אני רוצה להבהיר שכל אותם גורמים מתגמדים לעומת עובדה אחת פשוטה – החוק הישראלי, כאמור, קבע בפירוש שבני זוג יוכלו ליהנות מהזכות לבצע הליך פונדקאות בישראל אך באופן בוטה מפלה זוגות גאים בקביעה כי הורים מיועדים הם איש ואישה שהם בני זוג.
<אמיר שינקמן: אנו חיים בעידן בו ברור לכולם שאורח חיים גאה הינו מקובל ונורמטיבי.
<אמיר שינקמן: עוד ועוד מדינות בעולם מתירות נישואים בין בני זוג מאותו מין ואפילו בישראל, לאחר שכבר מכירים בנו כבני זוג נשואים, מתוקן בימים אלה חוק האימוץ המאפשר לאחד מאיתנו לאמץ את ילדיו של בן הזוג השני.
<אמיר שינקמן: יחד עם זאת, חוק הפונדקאות עדיין מפלה אותנו באופן בוטה ועל זה אנחנו זועקים לשינוי.
<אמיר שינקמן: אם כך, אנו מבינים שהפיתרון אינו מושג בגבולות מדינת ישראל ואנו נאלצים לצאת מחוץ לגבולות המדינה ולבחון את האפשרות שלנו לממש זכות זאת במדינה זרה.
<אמיר שינקמן: כדי לפרוט מעט את הבעיות הנוצרות מפונדקאות בחו"ל ולצאת מההיבט הערכי והמוסרי שבאפליה, אני רוצה להדגיש חלק קטן משלל הבעיות שנוצרות ומגבילות אותנו בפונדקאות מחוץ למדינת ישראל.
<אמיר שינקמן: הבעיה הראשונה היא אי הכרה ביהדותו של הילד.
<אמיר שינקמן: בכל הליך פונדקאות בחו"ל, שמסתיים בבקשה לרשום את הילד באופן רשמי בישראל, הנחת הבסיס של המדינה היא שהפונדקאית אינה יהודיה ועל כן הילד לא נרשם כיהודי.
<אמיר שינקמן: זוגות גאים שביצעו פונדקאות בעבר והיו מעוניינים בגיור הילד, עמדו בפני שתי אפשרויות: הראשונה, גיור רפורמי או קונסרבטיבי.
<אמיר שינקמן: המשמעות היא שהילד אינו נחשב יהודי בעיניי הממסד הרבני בישראל ולכך יהיו השלכות הרות גורל על גורלו.
<אמיר שינקמן: אם מדובר בבן זכר, הוא לא יזכה לבית מילה על-ידי מוהל אלא רק בהליך רפואי.
<אמיר שינקמן: בגיל 13, בעוד ששאר בני כיתתו יחגגו בר-מצווה כדת וכדין, הוא לא יוכל לעשות זאת.
<אמיר שינקמן: לאחר גיל 18 הוא ייאלץ לעבור הליך גיור באופן עצמאי אם ירצה להתחתן בחתונה דתית.
<אמיר שינקמן: אם לא יעשה זאת, בגיל 120 הוא אפילו לא יהיה זכאי להיקבר בבית קברות יהודי.
<אמיר שינקמן: כל זה יוצר מצב אבסורדי עוד יותר היות והילד שלו אנו מייחלים יגדל בבית יהודי דתי ויזכה בחינוך בהתאם.
<אמיר שינקמן: האפשרות בגיור הילד היא לגשת לרבנות הראשית ולשקר במצח נחושה.
<אמיר שינקמן: האב הביולוגי מסתיר את בן זוגו ומציג את עצמו כאב חד הורי על מנת שהרבנות תכיר בילד כיהודי.
<אמיר שינקמן: אנחנו לא רוצים לשקר.
<אמיר שינקמן: אנחנו גאים וזאת האמת שלנו.
<אמיר שינקמן: הבעיה השנייה היא ההיבט הכלכלי.
<אמיר שינקמן: הביקוש הרב שיש לזוגות גאים להליך פונדקאות הצמיח בשנים האחרונות גופים רבים אשר עוסקים בתיווך בין הזוגות הגאים לכל הגורמים בדבר.
<אמיר שינקמן: מי שמעורה בפרטים יכול להעיד שמדובר בתעשייה חדשה וגדולה המטפלת בנושא.
<אמיר שינקמן: מסתבר שהסיפור שלי ושל מיכאל אינו היחידי.
<אמיר שינקמן: יש מאות זוגות במצבנו.
<אמיר שינקמן: לדוגמה, באתר של סוכנות תמוז לבדה מדווח על מעל 130 לידות של ילדים בודדים או זוגות מאז שנת 2010.
<אמיר שינקמן: המצב השתנה לפני מספר חודשים כאשר החוק ההודי – הודו זאת המדינה שהיוותה את האופציה המרכזית לכך בגלל עלויות סבירות יחסית ובגלל הפיקוח ההדוק על התהליך.
<אמיר שינקמן: החוק ההודי שונה ועצר את האפשרות שלנו לפונדקאות שם.
<אמיר שינקמן: הודו ירדה מהפרק ואף אחת מהאופציות האחרות בחו"ל לא מהווה חלופה אמיתית.
<אמיר שינקמן: לא נפאל, שאין בה פיקוח אמיתי על התהליך, לא תאילנד שם הפונדקאית נרשמת בתעודת הלידה כאם הילד, לא בארצות הברית שם העלויות מגיעות למעלה מ-100,000 דולר, לא כולל טיסות, שהות, הוצאות רפואיות במקרה של סיבוכי לידה, הוצאות נוספות במקרה של תאומים וכדומה.
<אמיר שינקמן: במילים אחרות, כדי להפוך להורים בשיטת האם הפונדקאית בארצות הברית, עלינו לשלם לפחות חצי מיליון שקלים ולקוות שההיריון יסתיים בהצלחה.
<אמיר שינקמן: אציין כי בנוסף לשני המכשולים הגדולים האלה יהיה עלינו להתמודד עם מכשולים נוספים:
<אמיר שינקמן: היעדרות מרובה ממקומות העבודה בזמן שבו ניאלץ לשהות בחו"ל, גם במהלך שבועות ההפריה והכניסה להיריון וגם לפחות כחודש טרם הלידה.
<אמיר שינקמן: אחר-כך מספר שבועות נוספים לאחר הלידה בהם אנחנו מתמודדים עם בירוקרטיה ישראלית של הוצאת דרכון, בדיקת רקמות להוכחת אבהות וכדומה.
<אמיר שינקמן: כמו כן, היעדרות מנקודות מפתח במהלך ההיריון, כשכל הורה היה רוצה להיות נוכח בהם, כמו בדיקות רפואיות, צילומי אולטרה סאונד וכדומה.
<אמיר שינקמן: המרחק מהמשפחה, שהתמיכה שלה חשובה כל-כך במהלך תקופת ההיריון ולאחר מכן בשלב הראשוני שלאחר הלידה.
<אמיר שינקמן: כולי תקווה שהוועדה שהתכנסה כאן היום תראה לנכון לתקן את העוול והאפליה שנעשית לקהילה לא קטנה מאזרחי המדינה.
<אמיר שינקמן: קהילה שומרת חוק ותורמת לחברה לא פחות מאף מגזר אחר.
<אמיר שינקמן: תאפשר לי ולמיכאל בעלי לממש את זכותנו להפוך להורים.
עדי קול: אני רוצה להודות לחבר הכנסת דוד אזולאי שנכנס עכשיו וביקש זכות דיבור.
דוד אזולאי: גברתי היושב ראש.
דוד אזולאי: האמת, מאוד התלבטתי אם להשתתף או לא להשתתף בדיון הזה.
דוד אזולאי: אני מכיר קצת את הוועדה הזאת.
דוד אזולאי: קודמיי בתפקיד הזה מאוד השתדלו תמיד לקיים דיונים בנושאים שהם בקונצנזוס.
דוד אזולאי: כך היה כל השנים.
דוד אזולאי: אני מפנה אותך לפרוטוקולים לאורך כל השנים.
דוד אזולאי: לאו דווקא חבריי מהסיעות החרדיות, גם אחרים שהיו פה כמו סופה לנדבר ואחרים.
דוד אזולאי: אני מוצא את עצמי פה בנושא שנוי במחלוקת, נושא שאני לא יודע עד כמה הוא שייך לוועדה.
דוד אזולאי: יכול להיות שהנושא הזה צריך להיות קודם כל בממשלה.
דוד אזולאי: יש לכם את שרת הבריאות שנמנית על סיעתך.
דוד אזולאי: בוודאי שיש לה את כל הכלים ואת כל האפשרויות לקדם את הנושא הזה.
דוד אזולאי: לא צריך לחפש איזו ועדה שאין לה את הסמכות לטפל בנושאים כאלה.
דוד אזולאי: אני גם לא יודע מה תהיה התוצאה מהדיון הזה.
דוד אזולאי: באמת אני אומר לך, כי אני מכיר קצת.
דוד אזולאי: אני בטוח שגם את יודעת את האמת, לאיזו תוצאה נגיע לפה בסוף.
דוד אזולאי: אני חושב שזה לא המקום וזאת לא הוועדה לדיון מהסוג הזה.
דוד אזולאי: לכן, אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה.
דוד אזולאי: אם אנחנו רוצים לקדם נושאים, והוועדה הזאת קידמה נושאים מאוד מאוד חשובים לציבור שפנה אליה בנושאים של פגיעה, בנושא בירוקרטיה וכדומה.
דוד אזולאי: אני חושב שאין שום סיבה שלא נמשיך באותה דרך.
דוד אזולאי: לא צריך לקחת נושאים ששנויים במחלוקת, להביא אותם לפה, או לקדם אג'נדה של המפלגה שלך או שלך באופן אישי.
<קריאה: הגיע הזמן שהם לא יהיו שנויים במחלוקת.
דוד אזולאי: לכן הצעתי - אני באמת אומר, משום כבודך.
דוד אזולאי: התלבטתי לבוא או לבוא אבל בסוף החלטתי לבוא ולהגיד את הדברים האלה.
דוד אזולאי: אני מאוד מאוד מבקש לקחת זאת בחשבון.
עדי קול: אני מעריכה את הדברים שאמרת אבל אני כמובן לא מסכימה.
עדי קול: אין לי את המסמך שמגדיר את הסמכויות של ועדת פניות ציבור אבל בהגדרה של ועדת פניות ציבור, הסמכות היא לפנות ולהתעסק בכל נושא שמטריד את הציבור.
עדי קול: ברגע שמקבלים פניות אנחנו יכולים להתעסק בהם.
עדי קול: אני חושבת שאחת הבעיות של הוועדה בשנים הקודמות – אני לא יודעת אם הכרתם את הוועדה לפניות הציבור לפני.
עדי קול: אני חושבת שהיא לא היתה מפורסמת מספיק.
עדי קול: .
דוד אזולאי: בעניין הזה אני לא מסכים איתך.
דוד אזולאי: אני חושב שאפשר לבדוק כותרות, תקשורת, פעילויות.
דוד אזולאי: מי רצה - - -
עדי קול: בשנים האחרונות עמדו בראש הוועדה חברי כנסת מהסיעות החרדיות והרבה נושאים שהם התעסקו בהם היו רלוונטיים לאוכלוסיות האלה.
דוד אזולאי: את טועה בעניין הנושא.
דוד אזולאי: דנו פה על מגוון נושאים.
דוד אזולאי: אני יכול להגיד לך שרוב הנושאים שקיימנו כאן עליהם דיון, לא היו שייכים דווקא לציבור הדתי.
עדי קול: זה עניין של פרשנות.
עדי קול: אני חושבת שוועדה שמוגדרת כוועדה לפניות הציבור, צריכה לשרת את הציבור ובכל נושא שהציבור פונה.
עדי קול: זאת המטרה של הוועדה הזאת.
עדי קול: אני חושבת שאם היינו עוסקים בנושאים שהם לא במחלוקת, לא היתה סיבה שנקיים עליהם דיון.
עדי קול: בשביל זה יש ועדה.
עדי קול: אם אתה שואל אותי, אם לא יקרה שום דבר מהדיון הזה, אז זה מאוד חבל ואני אכנס דיון בשבוע הבא ושבוע אחרי זה.
עדי קול: אני אזמין אתכם כל שבוע.
עדי קול: יש לנו חדר נחמד, יהיה לנו כיף, עד שנצליח להביא לשינוי.
עדי קול: אני באמת חושבת - - -
דוד אזולאי: אם זאת הגישה, אז תמשיכי לדון לבד.
עדי קול: קודם כל, אני לא לבד.
עדי קול: אני אמשיך לתת מענה לציבור בדברים שמטרידים אותו.
דוד אזולאי: אם זאת הגישה שלך ואת חושבת שבדרך הזאת תוכלי לקדם, אוקיי.
דוד אזולאי: גם לנו יש כלים פרלמנטאריים שנוכל לפעול בהם.
דוד אזולאי: אם זאת הגישה, בבקשה.
עדי קול: דוד, הציבור הוא מורכב.
דוד אזולאי: אנחנו בגישה שלנו - - -
עדי קול: הגישה שלכם זה למנוע דיונים בכנסת?
דוד אזולאי: אל תוליכי את זה לפינות האלה.
עדי קול: אחת המטרות של הכנסת זה להעלות נושאים לדיון ציבורי.
עדי קול: קודם כל, אני חושבת שזה נושא רלוונטי וחשוב והוא נמצא על סדר היום.
דוד אזולאי: למיעוט שבמיעוט כאשר ישנם נושאים שעל סדר היום שבאמת בוערים.
<לירן אלטמן כדורי: סליחה אדוני, לא, לא, סליחה אדוני.
דוד אזולאי: לא ביקשתי את ההתערבות שלך, אל תענה לי.
<לירן אלטמן כדורי: זימנו אותנו פה לדבר.
<לירן אלטמן כדורי: אני אומר בצורה מנומסת.
<לירן אלטמן כדורי: אתה קורה לבעיה שלי בעיה של מיעוט אבל היא בעיה ואנחנו נמצאים פה לדון בה, אדוני.
דוד אזולאי: אני לא מכיר אותך.
דוד אזולאי: אני מדבר עם היושבת ראש ולא איתך.
דוד אזולאי: אל תענה לי.
<לירן אלטמן כדורי: הזמינו אותנו לכאן לדבר ואנחנו נדבר.
<לירן אלטמן כדורי: מה זה אל תענה לי?
<לירן אלטמן כדורי: בוודאי שאני אענה לך.
עדי קול: דוד, קודם כל, אתה פוגע פה בציבור שיושב ונמצא.
<לירן אלטמן כדורי: חצוף.
עדי קול: הבעיה היא גם בעיה של אימהות יחידניות.
דוד אזולאי: גברתי היושבת ראש, אני כאן שומע דברי חוצפה מאדם שאומר שאני חצוף.
<לירן אלטמן כדורי: למה דברי חוצפה?
<לירן אלטמן כדורי: הזמינו אותנו לדבר ונדבר.
<לירן אלטמן כדורי: אם לא נעים לך, אל תהיה פה.
עדי קול: אני קוראת לסדר לשניכם כי אני חושבת שהדיון הזה - - -
דוד אזולאי: סליחה, סליחה, סליחה.
דוד אזולאי: אני מבקש, אל תגידי את זה בנשימה אחת.
דוד אזולאי: לבוא כאן ולהגיד לחבר כנסת חצוף?
דוד אזולאי: איפה למדת את זה?
דוד אזולאי: ואת יושבת ראש שותקת על דבר כזה?
עדי קול: אני מצטערת, לא שמעתי את המילה חצוף.
עדי קול: הוא אמר שקראת לאוכלוסיה שהוא מייצג בעיה של מיעוט ואני חושבת - - -
דוד אזולאי: אני מקווה שאין לך שמיעה סלקטיבית.
עדי קול: יש לי שמיעה מצוינת.
עדי קול: חצוף אף אחד לא יקרא אחד לשני, אני לא חושבת שזאת השפה שאנחנו מתדיינים בה.
עדי קול: עדיין, אני חושבת שקראת פה לציבור שלם מיעוט ולבעיה שלו כבעיה לא רלוונטית ואני חושבת שזה לא ראוי, בטח.
עדי קול: שלא בדיון בכנסת.
עדי קול: זאת דעה אישית שלך וזה מצוין, אבל בוועדה הזאת היא לא מקובלת, אני מצטערת.
עדי קול: שוב, אני חוזרת ואומרת את זה לכל מי ששומע.
עדי קול: הוועדה לפניות הציבור מיועדת לכולם ולכל בעיה של הציבור וזה בלי ספק בעיה של ציבור מאוד גדול.
עדי קול: אני ממש מוחה על האמירה שזה לא בסמכות של הוועדה.
עדי קול: להיפך, מה שיפה בוועדה הזאת - - -
דוד אזולאי: אני מוחה על ההתנהגות שלך שמצאת לנכון למחות על מה שאני אומר, ועל מה שאזרח פה מדבר, לא מצאת לנכון למחות.
עדי קול: אמרתי שלהגיד חצוף זה לא מקובל.
דוד אזולאי: בסדר, תודה רבה.
דוד אזולאי: אם זאת ההתנהלות שלך וכך את מנהלת את זה, צר לי להגיד לך - - -
עדי קול: חבל שאתה לא נשאר כאן לשמוע את הבעיה הזאת, שהיא לא בעיה של מיעוט אלא בעיה מאוד מאוד משמעותית וחשובה, שאני מקווה שנמצא לה פיתרון.
עדי קול: אני באמת מצטערת.
עדי קול: אני מצטערת שזה המצב, אני מצטערת שאנחנו לבד בלי חברי כנסת נוספים ואני מצטערת שזאת התגובה.
עדי קול: אני אומרת שוב לפרוטוקול שהוועדה לפניות הציבור תהיה ועדה של כולם ותטפל בכל נושא רלוונטי שיגיע.
עדי קול: כיוון שאת רוצה לדבר, יש לי הרבה שאלות אליך.
עדי קול: הדוח של מור יוסף קובע שצריך להרחיב את החוק.
עדי קול: אני חברת כנסת ויכולתי להגיש היום הצעת חוק שתתקן.
עדי קול: כבר הגישו הצעות חוק כאלה בעבר שמתקנים את ההגדרה של בני זוג.
עדי קול: דיברתי עם אסף.
עדי קול: אם הייתי עושה את התיקון, אני חושבת שלא הייתי פותרת את הבעיה, גם אם החוק הזה היה עובר.
עדי קול: לציבור אומרים שמותרת פונדקאות בישראל אבל אין מספיק נשים פונדקאיות בארץ.
עדי קול: זה אומר שעד שלא נסדיר את הנושא של פונדקאות חו"ל – בכל מקרה, גם כשתהיה זכות לכולם, יצטרכו להשתמש בפונדקאות חו"ל.
עדי קול: גם היום כשמדברים על סוכנויות התיווך, הרבה זוגות, בעל ואישה, פונים לסוכנויות האלה כי אין מספיק פונדקאיות בארץ.
עדי קול: לכן, אם נשנה את החוק וכולם יכנסו לסל הזה, עדיין יצטרכו אנשים להתמודד עם הבעיה בחו"ל.
עדי קול: הבעיה בחו"ל היא בעיה גדולה.
<פרץ סגל: גם אותה אפשר לחוקק.
עדי קול: גם אותה אפשר לחוקק.
עדי קול: אנחנו מחכים.
עדי קול: אמרת שאי-אפשר לדבר על זה.
עדי קול: את התיקון שלי אני אגיש עם כל התיקונים שלי על פונדקאות חו"ל: שיהיה פיקוח, שיהיה ליווי, שיהיה ייעוץ.
עדי קול: אלה יהיו מדינות מוגדרות ולא רק מדינות שיש בהן חוק שמאפשר את זה כי אין חוק כזה ברוב המדינות.
עדי קול: זה יהיה משהו שנוכל באמת לעמוד מאחוריו.
עדי קול: אני רוצה לשאול אותך שאלה מאוד משמעותית.
עדי קול: הדס היתה יכולה להגיד שהיא אימא יחידנית וטליה היא מישהי שפגשתי במקרה ואני רוצה להיות פונדקאית.
עדי קול: היה היתה יכולה לומר זאת ללא התייחסות למיניות שלה.
עדי קול: הוועדה שבה ישבת אמרה שהיא רוצה להרחיב את זה לאימהות יחידניות.
עדי קול: לה אתם אומרים: כאימא יחידנית אנחנו לא נותנים לך.
עדי קול: בת הזוג שלה לא מוכרת כקרובת משפחה אז היא יכולה להיות הפונדקאית שלה לפי ההנחיות של הוועדה ולמרות זאת לא מכירים בה כבת זוג.
עדי קול: הפלונטר של הדס לא ברור.
עדי קול: אם אחרי הדברים שדוד אמר אנחנו מצליחים לפתור את הבעיה של הדס, אז עשינו צעד.
עדי קול: מבחינתי, אמרתי את זה להדס, זאת המטרה שלנו.
עדי קול: יש לנו מטרות גדולות אבל כדי שלא נמשיך דיון לבעיה שאין לה פיתרון, זאת בעיה שאפשר לפתור גם לפי הכללים והחוקים שלכם.
עדי קול: נתחיל עם זה ואחר-כך נראה איך עושים את השינוי הזה.
<מירה היבנר הראל: ברשותך.
<מירה היבנר הראל: שמעתי פה דברים מאוד נרגשים.
<מירה היבנר הראל: מי כמונו, העוסקים במלאכה, לא באנו להערים קשיים.
<מירה היבנר הראל: זה צריך להיות ברור לכל האנשים שרואים בנו גוף ארכאי שלא מבין – הוא מבין לגמרי.
<מירה היבנר הראל: זה קודם כל.
<מירה היבנר הראל: רצונו של הריבון הוא לאפשר לכל אחד שוויוניות, לממש כמיהות להורות וכל דבר אחר שהוא לא בניגוד לחוק.
<מירה היבנר הראל: לא בכדי הוקמה בזמנו ועדת מור יוסף, כי גם אנחנו חשנו שיש בציבור צורך בשינוי חוק שחוקק ב-1996.
<מירה היבנר הראל: השתנו דברים מאז.
<מירה היבנר הראל: המשפחה המסורתית שהיתה פעם קיבלה צביון אחר.
<מירה היבנר הראל: אנחנו חשבנו שמן הראוי לתת לזה את הדעת.
<מירה היבנר הראל: לכן, כשהוקמה ועדת מור יוסף ישבו בה מכל גווני הקשת, מכל גווני המקצועות.
<מירה היבנר הראל: דוח ועדת מור יוסף, לטעמנו, פתח פתח.
<מירה היבנר הראל: הוא פתח פתח למה שחלק גדול מהציבור כאן מבקש.
<מירה היבנר הראל: הפתח הזה הוא לאפשר ליחידניים להיות הורים.
<מירה היבנר הראל: כפי שציינת, כיום בחוק "איש ואישה שהם בני זוג".
<מירה היבנר הראל: יתרה מזאת, החוק במתכונתו זאת, לא נתן פיתרון, למשל, לגברים שתאי הרבייה שלהם פגועים.
<מירה היבנר הראל: זה רק נתן פיתרון לנשים שתאי הרבייה שלהם פגועים.
<מירה היבנר הראל: באנו ואמרנו שלא נסבול אפליה כזאת.
<מירה היבנר הראל: יחד עם זאת, פונדקאות לעולם תהיה עם קשר גנטי לאחד מהאנשים.
<מירה היבנר הראל: אנחנו לא נעשה פונדקאות שהיא בעצם אימוץ, כשאין שום קשר גנטי בין המבקש לבין המקבל.
<מירה היבנר הראל: זה אומר שבכל תהליך כזה אחד מבני הזוג יהיה בעל המטען הגנטי.
<מירה היבנר הראל: עכשיו לשאלתך.
<מירה היבנר הראל: ועדת מור יוסף עשתה הרבה מהפכות.
<מירה היבנר הראל: למכל, העלתה דבר שלא התייחסו אליו וזאת טובתו של הילד.
<מירה היבנר הראל: בכל החוקים, בכל הכמיהות, בכל הזכויות, טובתו של הילד אף פעם לא נשקלה.
<מירה היבנר הראל: אמרנו שטובתו של הילד תישקל גם היא במסגרת התהליך הזה.
<מירה היבנר הראל: נתנו כלים ונתנו איזה אפשרויות כדי לבדוק שלכמיהה מצד אחד, כשיבוא הילד המיוחל, גם לחשוב על טובתו.
<מירה היבנר הראל: עכשיו לענייננו.
<מירה היבנר הראל: מתפרצים פה קצת לדלת פתוחה.
<מירה היבנר הראל: גברתי יושבת הראש, שום דבר לא יוכל להיעשות ללא תיקוני חקיקה.
<מירה היבנר הראל: לו דעתי נשמעת כאן, תיקוני החקיקה לא יהיו ספוראדיים, לא יהיה תיקון פה ותיקון פה.
<מירה היבנר הראל: אם בדעתנו, ובדעת יושב הראש, ובראש ובראשונה בדעת שרת הבריאות, לעשות איזה שינוי, השינוי איננו יכול לעבוד בטור, השינוי צריך להיות פרללי, מקביל.
<מירה היבנר הראל: גם חוק תרומת ביציות, וזה לעניין שתי הנשים הנחמדות שנמצאות כאן.
<מירה היבנר הראל: גם לעניינך, זה חוק הפונדקאות.
<מירה היבנר הראל: גם משרד הפנים עם חוק הכניסה.
<מירה היבנר הראל: זאת אומרת, כדי שאנחנו נצליח, לא הצעת חוק של תיקון אחד שיאפשר פה משהו, מפני שכאן תהיה בולקה ומבולקה.
עדי קול: נכון שאני יכולה להגיש הצעת חוק אבל גם אתם כמשרד הבריאות יכולים.
עדי קול: עברה כבר שנה מאז הדוח.
עדי קול: אמרו שעד יולי 2013 הוא ייושם.
<מירה היבנר הראל: לא, הוא לא ייושם.
<מירה היבנר הראל: בואו נהיה מאוד מדויקים כדי לא לטעת אשליות ולא לעשות איזו דמורליזציה.
<מירה היבנר הראל: שרת הבריאות נכנסה לתפקידה לפני זמן קצר מאוד שרת הבריאות.
<מירה היבנר הראל: שרת הבריאות יושבת עדיין בינה לבין עצמה ולומדת את הסוגיה עצמה.
<מירה היבנר הראל: בסוף החודש הבא היא תקבל את דוח יישום ההמלצות של דוח ועדת מור יוסף.
<מירה היבנר הראל: תרצה, תקבל אותם, תרצה, להרחיב אותם, תרצה אולי לצמצם אותה.
<מירה היבנר הראל: זאת האג'נדה שלה ואותה אנחנו צריכים לכבד.
<מירה היבנר הראל: היא זאת שתוכל ליזום את תיקוני החקיקה.
<מירה היבנר הראל: אנחנו לא נוכל למנוע מאף אחד לעשות תיקוני חקיקה אבל לו עצתי נשמעת, בואו נחכה לשרת הבריאות שתרים את הכפפה וננסה לעשות את התיקון ברוחב כדי שלכולם יהיה מענה.
עדי קול: אז התשובה שלך להדס היא לחכות?
<מירה היבנר הראל: שיהיה ברור, נושא הפונדקאות כאן בישראל הוא נושא מאוד יקר.
<מירה היבנר הראל: יש הרבה ביקוש ומעט היצע.
<מירה היבנר הראל: כדאי שנדע את זה.
<מירה היבנר הראל: כשאנחנו עושים את החשבונות, ליבנו עם האנשים שזקוקים.
<מירה היבנר הראל: עד היום הזוגות שביקשו לממש את הפנייה הזאת, חלקם היו צריכים למכור בית.
עדי קול: רגע, זה לא המקרה כאן.
<מירה היבנר הראל: אני עונה לחבר היקר.
<אמיר שינקמן: אמרתי שהבעיה הכלכלית היא בעיה היא רק בעיה אחת קטנה מכל הבעיות.
<מירה היבנר הראל: הבעיה היא כלכלית קשה מאוד.
עדי קול: טיפולי הפוריות שאני עובדת הם מאוד יקרים למדינה והם לא מוגבלים.
עדי קול: אני יכולה לעשות אותם מיליון שנה.
עדי קול: אני יודעת שמדברים על זה וזה לא הגיוני.
עדי קול: בתור מי שעוברת אותם, זה לא הגיוני.
עדי קול: פה אתם אומרים שזה דבר יקר?
<מירה היבנר הראל: את מקבלת את זה על חשבון המדינה והם צריכים לשלם עבור זה.
עדי קול: זאת עוד בעיה.
עדי קול: אני מקבלת את זה על חשבון המדינה והם - - שוב, כאן אין בעיה.
עדי קול: יש לנו שתי נשים, יש פונדקאית, אין בעיה של היצע ויש גם ביצית.
עדי קול: יש גם משפחה.
<מירה היבנר הראל: זה עניין משפטי דק ואני אנסה להסביר אותו.
עדי קול: רק רגע, הדס רוצה לדבר.
<הדס שלו ישראלי: עו"ד היבנר, הגשנו לך שתי בקשות שנשללו.
<הדס שלו ישראלי: בעצם השלילה שלהן אומרת שלטליה אין זכות והיא לא תביא ילד לעולם מהביציות שלה.
<הדס שלו ישראלי: היא יכולה לייצר עוברים, כל מה שצריך זה להחזיר אותם אלי, שאני בת הזוג שלה.
<הדס שלו ישראלי: בכל מדינה מתוקנת, ארצות הברית, שבדיה, היינו נחשבות לזוג נשוי.
<הדס שלו ישראלי: אני לא מבקשת עזרה של גורם שלישי, ניצול לא ניצול, זה בכלל לא הדיון.
<הדס שלו ישראלי: שום עניין של תמיכה כספית, טיפולי פוריות עולים יותר.
<הדס שלו ישראלי: אני נותנת את השירות הזה בשמחה ובאהבה.
<הדס שלו ישראלי: הילד הזה יגודל על-ידי שתינו.
<הדס שלו ישראלי: אם הוא לא היה ישן הוא היה מעיד פה שטובתו היא ללא עוררין.
<הדס שלו ישראלי: זה לא הגיוני שבאף מדינה ישללו את הזכות הזאת.
<הדס שלו ישראלי: השלילה שלך זה גזר דין שנשללת ממנה ההורות.
<מירה היבנר הראל: קודם כל, זאת לא שלילה שלי, זה של המחוקק.
<הדס שלו ישראלי: לא שלך - - -
<מירה היבנר הראל: לא נוח לי להרגיש את זה, כי מי כמוני יודעת ומנסה לפעול באיקס השנים נמצאת, כדי שמי שיבקש ילדים יהיה לו.
<מירה היבנר הראל: זאת לא אני, זה המחוקק.
<הדס שלו ישראלי: אני מסירה את האחריות האישית שלך, אבל את הכתובת.
<מירה היבנר הראל: זה לא נעים לי לשמוע כי אני מאוד חושבת - - -
<הדס שלו ישראלי: אני מתנצלת.
<הדס שלו ישראלי: אני רק מבקשת שהמדינה כגוף, מי שיושב פה ומייצג אותה, יאפשרו לנו את הזכות הבסיסית הזאת, שלא צריך בשבילה שום דבר.
<מירה היבנר הראל: כן, צריך תיקון חקיקה וזה בדיוק מה שאני מנסה לומר.
<מירה היבנר הראל: אני אסביר לך.
<מירה היבנר הראל: הרעיון הגלום בחוק הפונדקאות הוא ניתוק מוחלט בין הפונדקאית לבין ההורים, אחרת אנחנו נכנסים למבוך שאין לו מוצא.
<מירה היבנר הראל: עד היום, וזה הרציונאל, האישה הנושאת את הילד משמשת כ"אינקובטור נייד".
<מירה היבנר הראל: סליחה על ההשוואה.
<מירה היבנר הראל: ברגע שהיא מסיימת את תפקידה מתנתק לחלוטין הקשר בינה לבין ההורים המיועדים.
<מירה היבנר הראל: לכן זה מתאים ואני מבינה אתכן אבל מה יעשה זוג, איש ואישה שרוצים ילד, והם זקוקים לפונדקאית.
<מירה היבנר הראל: אז היא תבוא ותאמר: רבותיי, אני האימא, עכשיו אנחנו משפחה של שלושה.
<מירה היבנר הראל: זה מה שקורה במצב המשפטי שאת מבקשת.
<מירה היבנר הראל: בא המחוקק ואמר שכדי לנתק לחלוטין את הקשר המשפטי, המחוקק יצר יציר נפלא שנקרא צו הורות.
<מירה היבנר הראל: צו ההורות הזה מנתק את הזיקה המשפטית, הזכויות והחובות, בין האם הנושאת לבין ההורים המיועדים.
<מירה היבנר הראל: מה שאתן מבקשות לא ניתן כרגע בחקיקה ולבי לבי איתכן.
<מירה היבנר הראל: זה כתוב בחקיקה, זה לא דבר שמירה או רינת יכולים לשנות.
<מירה היבנר הראל: כמו שאמרתי, תבוא שרת הבריאות ותחליט.
<מירה היבנר הראל: רבותיי, אפשר לחשוב על הדברים.
<מירה היבנר הראל: נכון שהגיל הוא גיל ומרוץ הזמן עובד - - -
עדי קול: נדמה לי שמשרד הבריאות כן המליץ להכיר במקרים האלה.
<מירה היבנר הראל: בואי נפריד בין הדברים.
<מירה היבנר הראל: כרגע לא ניתן לאשר את הבקשה של הפונדקאות.
<מירה היבנר הראל: אנחנו נצטרך לעשות איזה תיקון חקיקה, שבאותם המקרים, בוועדת חריגים, אנחנו נוכל.
<מירה היבנר הראל: כרגע זה לא ניתן משפטית.
<מירה היבנר הראל: לבי לבי עליך, אבל זה לא עניין שבהינף יד ניתן ובהינף יד נסרב, זה פשוט החוק.
עדי קול: אם משרד הבריאות יכול בוועדת חריגים, אז למה אתם לא מקימים ועדת חריגים?
<מירה היבנר הראל: מפני שאין בחוק ועדת חריגים.
<מירה היבנר הראל: אני צריכה להקים אותה.
עדי קול: אתם יכולים בהוראת שעה?
<מירה היבנר הראל: אין הוראת שעה.
עדי קול: אין, אבל אתם יכולים לעשות אותה.
<היידי מוזס: מה, זה בלתי אפשרי?
<היידי מוזס: לא קיים?
<מירה היבנר הראל: הכול אפשרי.
<מירה היבנר הראל: לפני 3 דקות נתתי נאום ואמרתי שאי-אפשר לתקן את החוק במן חתכים ובמן טלאים.
<מירה היבנר הראל: כדי שאנחנו ניתן מענה לכל האנשים היושבים כאן ולאנשים שלא הגיעו – רבותיי, על שולחננו מונחים הרבה מאוד דברים שלא נמצאים כאן וצריכים לקבל ייצוג.
<מירה היבנר הראל: הדמיון הוא קטן מול המציאות.
<מירה היבנר הראל: לכולם אנחנו צריכים לתת פיתרון.
<מירה היבנר הראל: תנו לנו.
<מירה היבנר הראל: אנחנו מבינים, רוצים, אבל כפי שהסברתי, אנחנו לא נתקן את החוק לפי זוג כזה או אחר, אנחנו צריכים לתת פיתרון כולל.
<מירה היבנר הראל: חוק איננו נועד לפרט.
<מירה היבנר הראל: חוק נותן באיזונים שלו את המענה למירב.
<מירה היבנר הראל: לא לכולם, אבל למירב.
<הדס שלו ישראלי: יש עוד מקרים כמונו, זה לא אני וטליה מבקשות את זה.
<הדס שלו ישראלי: זה משהו שאפשר לשנות בהינף קולמוס.
<הדס שלו ישראלי: בזמנו, כשפנינו למשפחה חדשה - - -
<היידי מוזס: אפשר להתחיל לפחות בתהליך, יש מספיק לסביות במדינה שלנו.
<מירה היבנר הראל: אין בעיה, אני לא פוסלת.
<מירה היבנר הראל: אני מסבירה שאני צריכה לתקן את החוק כולו.
עדי קול: האמירה שצריך לתקן את החוק היא אמירה מאוד מורכבת.
עדי קול: אני יכולה בסוף הדיון להגיש הצעת חוק.
עדי קול: את יודעת מה זה אומר.
עדי קול: קודם כל, משרד הבריאות לא יתמוך בזה כי הוא יגיד שלא מתקנים רק את החוק הזה כי צריך את החוק כולו.
עדי קול: עד שלא יהיה תיקון הוליסטי הם לא יאשרו.
עדי קול: לא יעזרו הצעות החוק שנגיש.
עדי קול: לצערי אפשר לקרוא לזה הצהרות חוק, כי כבר הגישו בעבר ולא היה לזה שום משמעות.
עדי קול: עד שמשרד הבריאות לא יגיד: אנחנו לוקחים את זה ומסתכלים על התיקון כולו, זה לא יעזור.
עדי קול: כשאת אומרת "עד שיתקנו את החוק" זה נשמע מאוד פשוט אבל מדובר בשנים שאנשים שיושבים כאן לא יהיה להם מענה.
עדי קול: בסופו של דבר זה בחסות החוק.
עדי קול: מדינת ישראל שולחת אותם למדינות אחרות שבהם הם עוברים תלאות וסיוטים והרבה פעמים התעללויות.
עדי קול: זוג של בני משפחה שלי חזר מהודו ביום שישי אמרו:
עדי קול: אנחנו לא רוצים להגיע את השם שלנו כי חס וחלילה אנחנו נסכן את מצבנו.
עדי קול: התשובה שלך, עד שיתקנו את החוק, זאת כאילו תשובה אבל זאת באמת לא תשובה.
עדי קול: לא יכול להיות שמשרד הבריאות לא יכול לתת לזה פיתרון.
עדי קול: אני אוהבת את שרת הבריאות אהבת נפש ומאוד מאמינה גדולה בה.
עדי קול: אמרתי את זה גם לה.
עדי קול: אני חושבת שאם יש תקווה, אז היא התקווה.
עדי קול: עדיין, זה לא הגיוני בעיניי.
עדי קול: אני יכולה לתת לכולם לדבר.
עדי קול: שמענו פה סיפורים קורעי לב, ועדיין אתם אומרים שזה החוק.
עדי קול: זה לא יכול להיות.
<מירה היבנר הראל: זאת מדינה דמוקרטית שמחוקקים בה חוקים, אין מה לעשות.
<מירה היבנר הראל: החוקים לפעמים טובים ולפעמים הם פחות טובים.
עדי קול: כשראש הממשלה רוצה לחוקק, יש חקיקות בזק.