GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: אין שום תחנת אוטובוס שיש כרטיס, בזה אני צודק?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, היא שאלה אותי למה לא קניתי כרטיס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי לה: האמת היא שאני לא צריכה כי אני חברת כנסת, ואנחנו לא צריכים כרטיס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי זה היתרון היחיד לחברי כנסת בכלל במדינת ישראל, שלא צריך לרכוש כרטיס לרכבת הקלה.
אורי מקלב: ברכבת הקלה את צריכה - - -
דוד אזולאי: ברכבת הקלה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה היתרון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצאתי מה היתרון של חבר כנסת: שלא צריך לקנות כרטיס לרכבת.
ישראל אייכלר: נדמה לי שברכבת הקלה את צריכה לשלם.
אורי מקלב: זה לא משנה גם אם את חברת כנסת.
דרור גנון: ברכבת הקלה את חייבת בכרטיס.
דרור גנון: ברכבת הקלה את חייבת בכרטיס, כי את פטורה מתוקף צו הפיקוח על התעריפים והשירותים, - -
דרור גנון: - - וזה לא חל על מסילות הברזל ברכבת - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז גם את היתרון היחיד שמצאתי, אין לי.
דרור גנון: את חייבת בקנס.
דרור גנון: - - -
דרור גנון: חבר הכנסת דוד אזולאי.
אורי מקלב: - - - והיא שילמה.
דוד אזולאי: לקחת לי - - -
אורי מקלב: היא רק אמרה שהיא לא שילמה.
דרור גנון: צריך לתקן את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנה, אני שילמתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, אל תשמח – אני שילמתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכרטיס עד עכשיו בתיק, דרך אגב.
דרור גנון: לא, לא, צריך לתקן את זה.
דוד אזולאי: תאמין לי, מר גנון: זאת לא הבעיה.
דרור גנון: לא, ברור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול שאלה, אדוני המנכ"ל: עד היום, כמה כסף – כמה קנסות נקנסו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך סכום, כמה כסף זה מתוך ה-8,000?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה מתוכם ריבית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה סכום הכסף?
יהודה שושני: אני אגיד ככה – אני מקווה שיש לי את כל הנתונים שלגביהם את שואלת:
יהודה שושני: מתוך ה-16,000 קנסות שהיטלנו, 50% הבינו שזה בסדר מבחינתם, והם היו אמורים לשלם.
יהודה שושני: לא כולם שילמו, ואנחנו גם לא דרשנו מהם לשלם כי החלטנו לדחות את תשלום הקנסות עד לסוף יוני, ולא כמו שנדרש אצלנו: 30 יום.
יהודה שושני: נתנו לאנשים שלושה, ארבעה, חמישה חודשים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה נותן?
יהודה שושני: לשלם את - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה נתן לאדם שבסוף הוא צריך לתת את הכסף?
יהודה שושני: זה נותן לאנשים עוד זמן התארגנות בכדי לשלם את הכסף, ולא לשלם אותו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לקחת הלוואה.
יהודה שושני: ללא ריבית, ללא כלום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפנות לבנק ולקחת הלוואה.
יהודה שושני: מתוך ה-50% של האנשים שהחליטו לבקש בקשה לביטול הקנס – מתוך כ-8,000 איש – ממה שבדקנו עד היום, כמעט לכולם, לרובם, ביטלנו את הקנסות.
יהודה שושני: זאת אומרת, - - -
ישראל אייכלר: כי הם היו צודקים?
יהודה שושני: איך?
יהודה שושני: ממש לא.
יהודה שושני: חלק כן.
יהודה שושני: אבל חלק, חד-משמעית, אני אומר את זה פה – יושב פה מנכ"ל "קונקס" ירושלים, ויושבים פה - - - – לחלק מהאנשים היתה לי הזכות המלאה להגיד לו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל כמה כסף, מר שושני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה כסף שולם בקנסות עד עכשיו?
יהודה שושני: אני מעריך שבסך-הכול, בערך כ-10% מהאנשים שילמו עד היום - - -
יהודה שושני: 10% - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סכום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה סכום.
דוד אזולאי: 800 כפול 180.
שי אייזנברג: מחודש ינואר ועד היום – אני לא יודע היום, אבל עד הימים האלה – נכנסו בערך 400,000 שקל, בסך-הכול, מכל נושא הקנסות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והכסף הזה הולך ישר לחברת "סיטיפס".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכסף הולך לחברת "סיטיפס"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאן הולך הכסף?
יהודה שושני: הכסף הזה הולך לחברת "סיטיפס".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וחברת "סיטיפס" מה עושה?
אורי מקלב: אז זה 30%.
שי אייזנברג: זה לא 30%.
אורי מקלב: - - - 30%.
שי אייזנברג: בערך 2,000 קנסות שולמו.
שי אייזנברג: תעשה 400,000 שקל לחלק ל-180 שקל, זה בערך 2,000 קנסות.
אורי מקלב: קודם-כל, אם תיחשב 10% מ-8,000, זה 800.
אורי מקלב: עכשיו כל 800 זה בערך 150,000 שקל - - -
שי אייזנברג: הם לא נכנסו.
שי אייזנברג: בואו נפריד בין מה נכנס, לבין - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חשוב, זה בסוף ייכנס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ייכנס יותר, כי בסוף תהיה גם ריבית.
אורי מקלב: אני אעשה לך חשבון אחר – אני אעשה חשבון, רק יש - - - ממי שלומד ליב"ה: 8,000 דו"חות כפול 180 שקל, זה יוצא בערך מיליון שקלים וחצי.
אורי מקלב: אם אתה קיבלת 450,000 שקל, אז זה 30% בדיוק.
אורי מקלב: מהראש, 30% שילמו.
אורי מקלב: זה בלי ללמוד ליב"ה.
אורי מקלב: את זה למדתי בחיידר.
אורי מקלב: אם אני אלמד ליב"ה, אולי אני אדע את זה אחרת.
אורי מקלב: - - - תואר ראשון - - - אבל אדוני המנכ"ל, אם תרשה לי רק לחלוק על דבר אחד: אל - - - ואל - - - מעצמך, שה-8,000 האלה שלא ניגשו ולא ערערו, הם אנשים שחושבים שזה בסדר, שלא היה מגיע להם.
אורי מקלב: זו ממש טעות חמורה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, הם פשוט לא רוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין להם זמן, הם לא רוצים להתעסק בזה.
אורי מקלב: - - - טעות, שלא תחשוב - - - שלא ערערו.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה - - - שלנו.
דוד אזולאי: תאפשרו לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ לסיים את דבריה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול, אדוני:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, כשאתה מדבר כרגע על סכום, גם המותר 400,000 שקל, שזה מגיע לחברת "סיטיפס".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מחייב אותך לקחת קנסות?
יהודה שושני: אני נדרש בחוזה שלי מול המדינה להגיע לאחוז מסוים, נמוך, של אנשים שעולים לרכבת ולא משלמים, מה שנקרא בלקסיקון - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי כלום ממה שאמרת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מבקש ממך לשלם קנסות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבקש קנסות, כן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חוזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המדינה חייבה אותך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה משהו שאתה החלטת?
קריאה: - - -, זה נדרש.
אורי מקלב: - - - שמאפשר לו לא לחייב אותו
דרור גנון: החוק.
דרור גנון: זה בחוק.
דרור גנון: תקנה 19(ב) לחוק מסילות הברזל.
אורי מקלב: אבל זה לא לשאלה שלה.
אורי מקלב: היא שואלת האם זה מחייב או מאפשר.
אורי מקלב: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ שואלת האם זה מאפשר לך לקחת - - -, או שמחייבים אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, לא, אני, קודם-כל, שואלת מי מחייב אותו?
אורי מקלב: מחייב או מאפשר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מחייב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם-כל, מי מחייב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני שהוא מחייב, אם אפשר - - - משרד התחבורה.
יהודה שושני: - - - מחייב.
דרור גנון: החוק מחייב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוק שצריך לשנות אותו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו פה בשביל לשנות את החוקים.
דרור גנון: מדינת ישראל, במסגרת החוק, חייבת לגבות קנס ממי שלא משלם.
דרור גנון: כמו שהיא מחייבת את זה במקומות אחרים.
דוד אזולאי: וגם כשהמתקן לא תקין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם כשהמתקן לא תקין.
דרור גנון: כשהמתקן לא תקין זה סיפור אחר, ותיכף נתייחס.
אורי מקלב: אם זה "חופשי-חודשי", הוא - - -?
אורי מקלב: הוא לא תיקף, אבל זה "חופשי-חודשי".
דרור גנון: תראו, זה מפוזר מדי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מר גנון, שנייה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה, קודם-כל, לשאול כמה שאלות:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה לא היה בחוק, אתה עדיין יכול לדרוש קנסות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, היית דורש קנסות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה היתה המדיניות של חברת "סיטיפס" לעשות עם אנשים שעלו ולא שילמו?
יהודה שושני: אני לא אדרוש קנסות בשני תנאים: אחד, שזה לא יהיה חוק.
יהודה שושני: שניים, שלא יחייבו אותי לעמוד באחוז מסוים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את זה אני רוצה שתסביר.
יהודה שושני: אני אסביר: במסגרת ההסכם בין מדינת ישראל, לא לחברת "סיטיפס", אלא במכרז שיצא – עוד לפני שחברת "סיטיפס" בכלל היתה – הוגדר שכיוון שמדובר על מערכת פתוחה, וזה עוד מערכות נוספות שמדינת ישראל כנראה תיכנס אליהן, רוצים לדאוג לכך שהציבור יעלה וישלם.
יהודה שושני: ולכן, הגדירו אחוזים מסוימים, שאני כ"סיטיפס" נקנס אם אני לא אדאג - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מאמינה למה שאני שומעת.
יהודה שושני: אני אסביר עוד פעם: אם אני אדאג שאנשים יעלו לרכבת ולא ישלמו, אני נקנס אישית.
יהודה שושני: חברת "סיטיפס" נקנסת על כך, אוקיי?
יהודה שושני: לכן, אני צריך למנוע את זה שאנשים עולים לרכבת ולא משלמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה דברים חמורים מאד, מה שאתה אומר.
יהודה שושני: זה מה שכתוב בחוזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה פשוט מזעזע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מר גנון, תיכף אתה תענה האם זה נכון או לא, שמשרד התחבורה מחייב מינימום אחוז קנסות לציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, כשמשרד התחבורה בנה את - - -
יהודה שושני: מדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשמדינת ישראל בנתה - - -
דרור גנון: מה פתאום?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי מה שאומר מנכ"ל חברת "סיטיפס", כאשר הוכן המכרז עשו בדיקות כלכליות ואמרו שיש אחוז מסוים מהציבור שכנראה יעלה בלי לשלם.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן, האחוז הזה – נניח 5% – אלה הקנסות שאתה חייב להגיע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה לא מגיע ל-5%, אתה נקנס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: או ל-10% – אתה נקנס על זה שלא הוצאת קנסות.
יהודה שושני: אם יש יותר מאחוז מסוים מהנוסעים שעולים לרכבת ולא משלמים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה האחוז?
יהודה שושני: הוא משתנה בהתאם לזה, כי החלוקה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי יודע?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה הרבה מחברת "סיטיפס".
יהודה שושני: לא, החלוקה של הקנסות היא לא חלוקה רק שלי.
יהודה שושני: אבל אני חלק מהגורמים שנקנס על זה.
יהודה שושני: "סיטיפס" היא חלק מהגורמים שנקנסת על כך שאנשים עולים לרכבת ולא משלמים.
דוד אזולאי: אדוני המנכ"ל, אני אומר לך בעניין הקנסות: זה לא ברור דיו.
דוד אזולאי: יש פה אי הבנות.
דוד אזולאי: יש פה משהו משובש.
דוד אזולאי: אתם הצלחתם לבלבל אותנו.
דוד אזולאי: אני מודה שבעניין הזה משהו פה לא מסתדר לי.
דוד אזולאי: לא מסתדר לי.
דרור גנון: זה מה שהם עושים.
דרור גנון: זה מה שקורה כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תסביר את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך עכשיו במה להסביר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש לי עוד שתי שאלות ואני מסיימת
דוד אזולאי: אז בבקשה, תסיימי.
דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע דברים ברורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שתי שאלות נוספות:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאן מגיע הכסף מהכרטיסים שיש להם תיקוף?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאן מגיע הכסף?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עכשיו קניתי כרטיס, יש מכונה – הכסף נוסע, קודם-כל, לאן?
יהודה שושני: למדינת ישראל, מאה אחוז.
יהודה שושני: אני מקבל כסף אך ורק על מי שעשה תיקוף.
יהודה שושני: מי שלא עשה תיקוף, אני לא מקבל אגורה שחוקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך, מר גנון:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם במידה והדברים נכונים, מה קורה במקרה שהכסף הגיע – האם משרד התחבורה משאיר לעצמו דמי טיפול?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עמלה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת איך תקרא לזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ודבר שלישי שאני רוצה, ואני מאד מבקשת שתענה לי על זה: איפה נמצאות חברות האוטובוסים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה נמצאת "אגד"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה נמצאות חברות האוטובוסים, שכדי להגיע היום – מדבר פה המנכ"ל שצריך 48 דקות להגיע מקצה לקצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאמרת שלוקח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו שמענו שאנשים לוקחים שלושה אוטובוסים, כשלפני הרכבת הם לקחו רק אחד, או שלקחו מקסימום שניים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו זה שלושה או ארבעה.
קריאה: והגיעו בפחות זמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה גם לשאול מה קורה עם "אגד"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולמה תדירות האוטובוסים לא מספיקה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה עושה עם זה משרד התחבורה שאדם שיורד מהרכבת, ייקח מייד אוטובוס ויגיע ליעדו?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תענה לי בבקשה על השאלות האלה.
דוד אזולאי: מר נווה.
שלומית אבינח: לא, לא, מר גנון.
שלומית אבינח: הוא חייב לצאת.
עידו נווה: חשוב גם שמשרד התחבורה יישמע.
דוד אזולאי: מר נווה, בבקשה.
עידו נווה: הטענות שלנו, הציבור, הן בכלל לא כלפי "סיטיפס".
עידו נווה: הטענות שלנו הן כלפי – הזעקה.
עידו נווה: אלה לא טענות, זאת זעקה: אחת, כלפי המחוקק.
עידו נווה: שתיים, כלפי הרגולטור.
עידו נווה: הרגולטור זה משרד התחבורה ועיריית ירושלים, שאין פה שום נציג של עיריית ירושלים.
עידו נווה: שר התחבורה, ישראל כץ, לא מצא לנכון להגיע לאף דיון עד עכשיו.
עידו נווה: זה אותי, אישית, - - -
דוד אזולאי: בעניין הזה, אני חייב להעמיד דברים על דיוקם: מעולם לא ביקשנו ששר התחבורה ישתתף בדיון.
דוד אזולאי: אבל אני חייב לציין שתמיד נציגיו נוכחים, כפי שאתה רואה גם היום – נציגיו נמצאים כאן.
עידו נווה: אוקיי.
עידו נווה: אנחנו לא רוצים לבטל את הרכבת הקלה.
עידו נווה: אנחנו רוצים אלטרנטיבה כמו בכל מקום בעולם, וכמו בכל מקום בישראל.
עידו נווה: בתל-אביב יש אלטרנטיבה, יש מוניות שירות.
עידו נווה: בירושלים מעולם לא היו מוניות שירות, כי מישהו כאן מייצג אינטרסים שאינם של הציבור.
עידו נווה: ייתכן שמנהריה לתל-אביב יש רכבת ואוטובוסים.
עידו נווה: ייתכן שיבטלו את האוטובוסים כי יש רכבת, ויכריחו את הנוסעים לנסוע רק ברכבת.
עידו נווה: זאת הזעקה האמיתית של הציבור.
עידו נווה: הכרטיסים, המכונות – אלה סימפטומים למחלה.
עידו נווה: המחלה - - - זה שאין אלטרנטיבה, שנכפית על הציבור לנסוע רק תחת מונופול פרטי.
עידו נווה: והקשישה בשוק, בסופו של דבר – דיברתם על הקשישה – הקשישה רוצה, כמו מקודם, לנסוע באוטובוס אחד, מהבית לשוק.
עידו נווה: תנו לה את האלטרנטיבה.
עידו נווה: מדינת ישראל ניצחה צבאות של חמש מדינות מסביב, אבל היא לא מסוגלת לתת אוטובוסים במקביל לרכבת?
עידו נווה: כנראה שמישהו לא רוצה לתת את האוטובוסים האלה.
עידו נווה: יש כרגע אפליה חמורה: אפליה בין ירושלמי לבין תל-אביבי.
עידו נווה: אפליה בין ירושלמי לירושלמי: לתושב פסגת-זאב יש בחירה.
עידו נווה: הוא יכול לבחור כיום – אני מקווה שזה לא יתבטל, בניגוד לתכניות של משרד התחבורה – תושב פסגת-זאב יכול לבחור בין אוטובוס לרכבת.
עידו נווה: למה תושב מערב העיר יכול לנסוע רק ברכבת?
ימימה גבאי: רק מערב?
ימימה גבאי: ומה עם דרום העיר?
עידו נווה: דרום מערב העיר, זה מה שאני מדבר.
עידו נווה: יש פה רפורמה שלמה שלא נועדה לציבור.
עידו נווה: היא נועדה בשביל המונופול הפרטי הזה, חברת "סיטיפס", וגם בשביל "אגד" – להעביר כמה שיותר ירושלמים דרך הרכבת.
עידו נווה: אם היו יכולים לקחת אנשים מתל-אביב ולהעביר אותם דרך הרכבת, היו עושים את זה גם.
עידו נווה: ומה שחשוב זה רצון - - -
דוד אזולאי: מר נווה, תשתדל לקצר כי אני רוצה לשמוע את נציג משרד התחבורה.
עידו נווה: מה שחשוב זה רצון הציבור – התחבורה הציבורית שייכת לציבור.
עידו נווה: הציבור זועק לאלטרנטיבה.
עידו נווה: זה מה שהוא רוצה – הציבור.
עידו נווה: ועוד דבר אחד: אני רוצה לחזק את דבריך, יושב-ראש הוועדה, אתה נגעת בדברים שלך באמת, בלב הבעיה, שזה היעדר האלטרנטיבה.
עידו נווה: הכפייה, על אפם וחמתם של הנוסעים לנסוע רק ברכבת.
עידו נווה: מבחינת הפרת חוזה, אין בעיה להתנתק מחברת "סיטיפס" למרות שהחוזה לא נחשף.
עידו נווה: הם לא חושפים את החוזה בניגוד לחוק חופש המידע.
עידו נווה: "סיטיפס" מפרה את החוזה מידי יום ביומו, ואפשר להתנתק.
דוד אזולאי: דרך אגב, יש לך את הזכות לפנות לבג"ץ ולבקש לחשוף את החוזה.
דוד אזולאי: בבקשה, אדוני, נציג משרד התחבורה.
דרור גנון: קודם-כל, בואו נתחיל מההתחלה: החוק הוא חוק.
דרור גנון: הוא גם מעליי, ואני חושב שהוא גם מעליכם.
דרור גנון: זה החוק שנקבע, זה החוק שנחקק.
דרור גנון: הוא עבר פה את הוועדות.
דרור גנון: הוא עבר את חלק מחברי הכנסת שיושבים כאן בוועדות האלה: הם ראו אותו, הם העירו עליו.
דרור גנון: וזה מה שיש כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמה הוא אומר?
דרור גנון: החוק מחייב תשלום, כזה או אחר, בגובה, כזה או אחר, עבור עלייה לרכבת הקלה שלא בקניית כרטיס, או שלא בתיקוף.
דרור גנון: זה החוק.
דרור גנון: אנחנו את החוק הזה עשינו וביקשנו, כי מדובר במערכת פתוחה.
דרור גנון: זו מערכת שאין בה שום אדם או יכולת לבדוק האם שולם או לא שולם הכרטיס.
דרור גנון: זה ברמה הפורמאלית של התהליך.
דרור גנון: ברמה העניינית: אני חושב שגם שר התחבורה וגם מנכ"ל משרד התחבורה הסבירו את זה בצורה טוב, גם בפעמים הקודמות בוועדת הכלכלה, וגם השר בוועדת השרים לחקיקה – דרך אגב, הוא תמך גם בעניין של ועדת ערר.
דרור גנון: שר התחבורה תמך.
דוד אזולאי: רק.
דרור גנון: ואמר: אנחנו מעוניינים שתהיה ועדת ערר.
דרור גנון: אנחנו חושבים שיש מקום לוועדת ערר.
דרור גנון: זה לא ייתכן שמפעיל, זכיין – גם ייתן קנס, גם יהיה ועדת הערר של הקנס, וגם ייגבה את הקנס.
דרור גנון: זה לא מקובל.
דרור גנון: אני גם חושב שיש פה איזה ליקוי, ואנחנו חושבים כמדינה שצריך לתקן.
דרור גנון: אנחנו היינו במשא-ומתן עם המפעיל, ניסינו לעשות את זה בהסכמה.
דרור גנון: אני אישית עבדתי על זה באופן מאסיבי, אחרי שגם היו לי פניות רבות מחבר הכנסת מקלב, ולא הצלחנו להגיע להבנה עם הזכיין בעניין הזה.
דרור גנון: היום בשעה 18:00 יש ניסיון נוסף אצל מנכ"ל משרד התחבורה, בהוראת שר התחבורה, לנסות ולהגיע בפעם האחרונה להבנה עם זכיין הרכבת הקלה בהסכמה על ועדת ערר.
דרור גנון: אם גם היום הזכיין יגיד שהוא לא מעוניין, אנחנו נמשיך בהליך החקיקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה שהוא אמר שאתם מחייבים אחוז מסוים - - -
דוד אזולאי: זו הצעת חוק - - -.
דוד אזולאי: זה יעבור בקריאה טרומית.
דרור גנון: גם אם זה יעבור בקריאה טרומית - - -
דוד אזולאי: זה יעבור.
דוד אזולאי: אני אומר לך: זה יעבור.
דוד אזולאי: וזה יגיע לוועדה, ונגמור את זה מהר.
דוד אזולאי: לא נחכה.
דרור גנון: אני אומר שוב: אם אנחנו נצליח לייצר את זה בצורה נכונה יותר שהיא מוסכמת, ויש בה אפשרות לנהל הליך מלא - - -
דוד אזולאי: אתה רוצה שתהיה הסכמה והבנה בנושא הזה?
דוד אזולאי: אני אגיד לך: כשזה יעבור היום בקריאה טרומית, אני מבטיח לך שאז יבואו ויישבו איתכם למשא-ומתן.
דרור גנון: הם יישבו איתנו היום.
דוד אזולאי: ובגלל שזה לא קורה, עד שזה לא קורה זה לא קורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתם אכן מחייבים אחוז מסוים של קנסות - - -?
דרור גנון: אני אענה לך, מאחר והעניין הזה מאד נוגע לך: מדינת ישראל לא מחייבת שום אחוז של קנסות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז על מה אתם - - -?
דרור גנון: מדינת ישראל גם לא מתעסקת בכמות הקנסות.
דרור גנון: אנחנו פנינו לחברת "סיטיפס", כמוכם, מספר פעמים, לבקש את הדו"ח של הקנסות.
דרור גנון: ובישיבה שהתקיימה ב-20 למאי אצל מנהל אגף בכיר לתחבורה ציבורית, מר יהודה אלבז, הובטח לו שהדו"ח יעבור אלינו.
דרור גנון: הזכרנו מספר פעמים, וגם אנחנו לא מקבלים - - -
דוד אזולאי: אז אנחנו בחברה טובה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין דבר כזה בחוק?
דרור גנון: לא מקבלים.
דרור גנון: לא, אין דבר כזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה אתה אומר, מר שושני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה יש לך לענות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אומר שיש, והוא אומר שאין.
יהודה שושני: אולי אני אסביר - - -
דרור גנון: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, תני לי לסיים, בבקשה.
דרור גנון: אני אסיים, אם אפשר: בשנת 2000 היתה תקופת אינתיפאדה קשה במדינת ישראל, ומאחר ומדינת ישראל רצתה שההסכם של הרכבת הקלה ושיהיו גם מציעים לנושא הזה, היא הציעה רשת ביטחון על כמות נוסעים.
דרור גנון: מאחר והיה פחד שאולי לא יעלו, כן יעלו, ברכבת – מדינת ישראל הציעה רשת ביטחון עד ל-140,000 נסיעות נוסע ביום.
דרור גנון: במסגרת רשת הביטחון, אני לא מתעסק עם נושא הפדיון: אנחנו סופרים כמה עולים וכמה יורדים, ולפי זה אנחנו מתגמלים במידה ומגיעים למספר הזה.
דרור גנון: אין לזה שום קשר לקנס, ואין לזה שום קשר לעניין האחר.
דרור גנון: חברת "סיטיפס" הציעה תכנית עסקית בהתאם, ובמסגרת הזכייה שלה במכרז, שבה היא הגדירה גם תחזיות כאלה ואחרות לגבי כמות הנוסעים.
דרור גנון: היא גם, מבחינתה, אמורה לעמוד בה.
דרור גנון: יש עניין למדינה שכל נוסע במדינת ישראל ישלם בכלל בתחבורה הציבורית.
דרור גנון: אנחנו לא חושבים שיש נוסע שלא צריך לשלם.
דרור גנון: בעניין גביית התשלום, אם היא לקויה או לא לקויה, זה עניין אחד.
דרור גנון: צריך לטפל בו.
דרור גנון: אם אנחנו עובדים על זה עם חברת "סיטיפס" – אנחנו נמצאים בתהליך ארוך של שדרוג המערכת, שחלקו יהיה על חשבוננו וחלקו יהיה על חשבונם.
דרור גנון: אנחנו גם נמצאים עכשיו בהליך של גביית קנסות מ"סיטיפס", בקרוב מאד היא תחטוף המון קנסות.
דרור גנון: הרבה.
דרור גנון: על כל תלונה שאנחנו נקבל על אי פעילות של מכשיר, או אי גביית כסף, היא תקבל קנס.
אורי מקלב: - - - המכשירים האלה משוכללים מאד ותקינים מאד, והם - - -
דרור גנון: אני יודע שחברת "סיטיפס" מתכוונת להגדיל את הכספות, כך שהם יכילו יותר מטבעות, ואני חושב שזה יפתור את רוב הבעיה של הכנסת הכסף.
דרור גנון: זה יקרה בקרוב.
דרור גנון: בכל זאת, בואו ניתן גם קרדיט לעניין שלא מדובר פה במערכות פשוטות.
דרור גנון: אלה מערכות קצת יותר מורכבות.
דרור גנון: לבנות את התהליך הזה לוקח טיפה זמן.
דרור גנון: אני לא אומר שזה מצדיק, אבל זאת המציאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשר שנים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 40 סנטימטר לפסים שנבנו במשך הזמן?
דרור גנון: קודם-כל, זה לא קשור לעשר שנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כן קשור.
דרור גנון: העתיקו תקנים ממקומות אחרים בחוץ לארץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממשיך להיות מחדל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה התחיל - - -, וממשיך להיות.
דרור גנון: טוב, נכון.
דרור גנון: זה ממשיך להיות מחדל.
דרור גנון: אני רק אסיים, עד שנגיע לסוף של המחדל, בסדר?
דרור גנון: זה לעניין הזה.
דרור גנון: החוק אומר דבר מאד פשוט: מי שלא שילם עבור נסיעה, לא יכול לנסוע.
דרור גנון: גם אם המכונה לא היתה תקינה באותו רגע - - -
דוד אזולאי: - - - הוא קנה כרטיס, הוא שילם.
דרור גנון: אם הוא קנה כרטיס ושילם, הוא יכול לנסוע.
דרור גנון: משרד התחבורה הציע מנגנון נוסף של אזהרה: עלית בפעם הראשונה, היה לך כרטיס ולא תיקפת אותו.
דרור גנון: קנית כבר, שילמת, עלית עם "חופשי-חודשי", שילמת מראש עבור קניית ה"חופשי-חודשי", ולא תיקפת.
דרור גנון: לא ידעת, לא הצלחת, לא הגעת למכשיר, whatever, - -
שלומית אבינח: המכונה לא עבדה.
דרור גנון: - - בפעם הראשונה מותר לך לטעות, ותקבל אזהרה מהפקח.
ימימה גבאי: אבל זו לא טעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל - - - שהמכונה לא עבדה.
דרור גנון: יכול להיות שזו לא טעות.
ימימה גבאי: זו לא טעות.
אורי מקלב: זו הצעה של משרד התחבורה.
דרור גנון: חבר'ה, זו טעות.
דרור גנון: זו תקלה, בסדר?
ימימה גבאי: תקלה של חברת "סיטיפס", לא של האזרח.
אורי מקלב: מה קרה עם ההצעה הטובה הזאת, שהיא גם נמצאת בהצעת חוק של - - -
דרור גנון: גם אם זו תקלה, תהיה סמכות, אני מקווה, בעתיד, לפנות לוועדת ערר כזאת ואחרת שיכולה לבדוק עניינית אם באמת התקיימה תקלה.
דרור גנון: אין שום עניין לגבות מהציבור כסף או בטח שקנס, על אחת כמה וכמה.
דרור גנון: אני כגוף רגולטורי אמור להגן על הציבור.
דרור גנון: אני אדאג שלא ייגבו ממנו קנס אם היתה תקלה במכשיר, והוא לא היה יכול לתקף.
דרור גנון: אם המפעיל לא העמיד לו את האפשרות הזמינה לתקף, הוא לא יכול לגבות ממנו קנס.
דרור גנון: אין ויכוח בכלל.
דרור גנון: אז זה יהיה במסגרת ועדה.
אורי מקלב: אנחנו במתח - - - שלך לגבי האזהרה.
ימימה גבאי: אז למה שיורידו אותו - - -?
דרור גנון: אני מסכים איתך, גברת.
דרור גנון: אין ויכוח.
דרור גנון: לגבי העניין הזה אין ויכוח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תבטלו כרגע את כל הקנסות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את כל ה-16,000 קנסות תבטלו.
אורי מקלב: אז מה קרה עם האזהרה?
אורי מקלב: עם ההצעה שלכם שתהיה אזהרה?
דרור גנון: אנחנו חשבנו להציע את העניין של האזהרה בפעם הראשונה.
דרור גנון: הוא יקבל קנס אפס, נקרא לזה, בסדר?
דרור גנון: אזהרה.
דרור גנון: ובמידה ובעתיד זה יחזור על עצמו ואנחנו נראה שיש התנהגות חוזרת, אז הוא יקבל דו"ח.
דרור גנון: זה נקרא תשלום מוגדל.
דרור גנון: דרך אגב, לא קוראים לזה קנס.
דרור גנון: קוראים לזה בחוק "תשלום מוגדל".
דרור גנון: תשלום מוגדל שהנוסע היה צריך לשלם - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שבפעם הראשונה הוא קיבל אזהרה של 180 שקלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ובפעם השנייה תפסת אותו - - -
שלומית אבינח: לא, - - - הוא קיבל רק אזהרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אזהרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בפעם השנייה הוא ישלם 250 שקלים?
דרור גנון: הוא ישלם 180 שקלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה זה הקנס המוגדל?
יהודה שושני: לא אומרים קנס.
יהודה שושני: אומרים: תשלום מוגדל.
אורי מקלב: קנס, - - - מקבלת חנייה, היום, עירונית – לא חניתי בכרטיס, - - - 100 שקלים.
אורי מקלב: אז איך אפשר - - -?
אורי מקלב: 180 שקלים זה כבר תשלום מוגדל.
אורי מקלב: זה ממש.
דוד אזולאי: רבותיי, אני מבקש לאפשר למר גנון.
דרור גנון: זו ההצעה שלנו.
דרור גנון: אנחנו ננסה להגיע עם הזכיין להבנה בעניין הזה.
דרור גנון: אני מקווה שהזכיין ישתף פעולה, וירצה להגיע להבנה בעניין הזה.
דרור גנון: תבינו, כרגע המציאות היא כזאת שאנחנו צריכים את הזכיין שישתף איתנו פעולה.
דרור גנון: זה לא עניין של חוק.
דרור גנון: אי-אפשר בכל חמש דקות, בגלל שאני ארצה משהו, ללכת ולחוקק חוק שייקח שנתיים.
דרור גנון: זה לא יעבוד.
דרור גנון: זה צריך לעבוד על בסיס של אמון ומערכת יחסים בין מפעיל למדינה, ואני חושב שאנחנו בדרך הנכונה בעניין הזה, ואנחנו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה אולי חושב ככה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יושב פה ציבור, סובל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תבטלו, קודם-כל, את כל הקנסות, בגלל שעד היום לא טיפלתם בבעיה.
דרור גנון: אבל אמר לך מנכ"ל חברת "סיטיפס" שהוא ביטל 50%, והשאר נמצאים בבירור עדיין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם את השאר תבטלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תבטלו כי עוד לא פתרתם את הבעיה לציבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תבטלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה הציבור צריך לסבול?
אורי מקלב: אף-אחד לא ערער על - - -
דוד אזולאי: - - - אני רוצה שתבין: לנו כחברי כנסת - - -
דרור גנון: לצערי הרב, כרגע, אין לי סמכות לבטל.
דרור גנון: אין לי סמכות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה צריך לעשות, ואנחנו נעשה סמכות.
דרור גנון: למדינה אין סמכות לבטל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תבטל את הקנסות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עד שאתם לא תשבו עם חברת "סיטיפס" ולא תפתרו את הבעיות, שהציבור ה"כלוא" – כמו שאומר פה הבחורצ'יק ששמענו אותו שם, וגם היית אתמול כלוא, לא?
שלומית אבינח: עידו נווה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתמול גם כלאו אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מרוב שדיברת - - -, כלאו אותך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול למה אי-אפשר עכשיו להגיע לזכיין ולהגיד: כל עוד אתה לא פותר את הבעיה – דבר ראשון, נתנו לך עכשיו אזהרה: אתה מבטל את כל הקנסות שהיו עד עכשיו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שלא תעשה?
דרור גנון: כי אין לי סמכות, אני אומר שוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: של מי הסמכות?
דרור גנון: הסמכות שלו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: של מי?
דרור גנון: של חברת "סיטיפס".
דוד אזולאי: מר גנון, תפסיקו עם הדו-שיח הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - מה שקורה פה.
דוד אזולאי: אני חייב לסיים את הדיון.
דרור גנון: בעניין הזה אני מקווה שנגיע לפתרון.
דרור גנון: היום יש דיון בערב, ואני מקווה שנגיע להבנה ונתקדם קדימה.
דרור גנון: ונבוא עם בשורה גם לוועדת השרים לחקיקה, עם איזושהי הבנה כזאת או אחרת, ונוכל להתקדם קדימה.
דרור גנון: בעניין ההתנהלות: אנחנו נקנוס את חברת "סיטיפס" במידה והמערכת שלה לא תהיה תקינה, ואנחנו נעקוב ביחד איתם.
שלומית אבינח: מענה לפניות הציבור.
דרור גנון: מענה לפניות הציבור: גם-כן, מבחינת התהליך, אנחנו נמצאים איתם באיזשהו תהליך מסוים.
דרור גנון: אנחנו עונים לפניות הציבור, כמה שניתן.
דרור גנון: אנחנו עוברים עכשיו הליך עם משטרת ישראל של הכשרת חוקרים ופקחים שלנו, שבמהלכם נוכל גם לבקר את הצוות של "סיטיפס" ואת התלונות.
דוד אזולאי: מר גנון, הורדת סכום הקנס.
דרור גנון: יש לנו פה - - -
אורי מקלב: לא שמתם לב - - -.
אורי מקלב: הוא הבליע את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למי יש?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא הבנתי למי יש?
אורי מקלב: אין לו סמכות בחוק לבטל - - -
דוד אזולאי: הורדת סכום הקנס.
דרור גנון: אנחנו פה מתנגדים להורדת סכום הקנס.
דרור גנון: אנחנו חושבים שסכום הקנס, עדיין, צריך להיות סכום מרתיע.
דרור גנון: בכל זאת, מדובר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יצא המרצע מן השק.
דוד אזולאי: 100 שקלים זה לא מרתיע?