GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה שטאובר: היום כל הבנקים מחוברים דרך האינטרנט, אתה מבצע פעולות וגם בסכומים אדירים.
משה שטאובר: זה יעמוד בכל התנאים הבטיחותיים, גם של אבטחת מידע, שמשרד התחבורה או מישהו אחר יציג בפנינו.
משה שטאובר: המידע הזה יכול היה להיות נגיש לציבור כבר לפני שנה לו היו משתפים אתנו פעולה, כי מרגע שקיבלנו את האישור, כולל האישור המשפטי מבחינת שמירה על אבטחת מידע ומידע פרטי – חוק הגנת הפרטיות וכו' – לו היו משתפים אתנו פעולה בחיבור של החוטים, כבר היינו מברכים על המיזם הזה ומראים את התוצאות.
משה שטאובר: לצערנו, משום מה, מאז שקיבלנו את האישור, כל הדלתות נטרקו בפנינו.
משה שטאובר: אנחנו מנסים לקבוע פגישות לתיאום, אנחנו מבקשים לתרגם לרמה הטכנית את המיזם אבל כל הדלתות במשרד התחבורה נטרקו.
משה שטאובר: אנחנו במגעים עם הרבה מאד מחברות הביטוח וקיבלנו הסכמה לקבל מהן, בכפוף לעניין המשפטי, את כל המידע.
דוד אזולאי: לכן פניתי לנציג משרד התחבורה וביקשתי ממנו ואנחנו נעביר את זה גם כהחלטה בוועדה, שתהיה פנייה שלכם לאיגוד המוסכים על מנת לראות איך מרחיבים את מעגלי המידע האלה, גם של איגוד המוסכים.
אינגריד הר אבן: שתי נקודות משפטיות שאני רוצה להבהיר.
אינגריד הר אבן: ראשית, למה חשוב לציבור לדעת שרכב היה אובדן להלכה?
אינגריד הר אבן: אובדן להלכה הוא מונח שמורכב משני פרמטרים.
אינגריד הר אבן: ראשית, שיעור הנזק, שהוא לרוב בין 60%-50%, שזה נזק מאד גבוה ושנית, זה התהליך שעובר הרכב הזה.
אינגריד הר אבן: לאחר שחברת הביטוח רוכשת את הרכב מהמבוטח היא מוכרת אותו לסוחר לצורך שיקום.
אינגריד הר אבן: הבעיה היא שהסוחר לא משקם את הרכב לפי חוות דעת השמאי ולפי עלות התיקון האמיתית אלא בזיל הזול בשטחים, במוסך לא חוקי, חלפים גנובים וכו'.
אינגריד הר אבן: התוצאה היא שהרכב נמכר כאילו הוא רכב בסדר, האדם לא יודע שהוא עבר תאונה קשה ופעמים רבות יש היבטים בטיחותיים קשים וחמורים מאד ברכבים הללו.
אינגריד הר אבן: תביעות רבות רבות נידונות בבתי המשפט סביב העניין של אובדן להלכה.
אינגריד הר אבן: אדם קונה רכב שעבר את כל תהליך ההעברות מחברת הביטוח ואילך והוא לא יודע על כך.
אינגריד הר אבן: משרד התחבורה עשה דבר נכון כשהוא הוסיף את הרישום אובדן להלכה ברישיון הרכב ואתם פתחתם את הדיון בציון העובדה שהקילומטרז' שמופיע היום ברישיון הוא מידע מועיל לציבור.
אינגריד הר אבן: הציבור רוצה לדעת אם הרכב עבר תאונה קשה וזה דבר טוב שמשרד התחבורה עשה.
אינגריד הר אבן: אני לא נכנסת לרזולוציות החוקתיות המדויקות על ניסוח החוזר כך או אחרת, אבל הציבור חייב לדעת אם הרכב עובר תאונה קשה.
אינגריד הר אבן: נקודה.
אינגריד הר אבן: שנית, חוק גילוי נאות בנוסחו היום יש בו לקונה שאנחנו מבקשים להביא לידיעת חברי הוועדה ואני יוצאת בקריאה למשרד התחבורה לתקן אותה.
אינגריד הר אבן: בחוק גילוי נאות שעבר בשנת 2008 יש היבט פלילי.
אינגריד הר אבן: סוחר רכב שמוכר רכב ללא טופס גילוי נאות עובר עבירה פלילית.
אינגריד הר אבן: דא עקא, משטרת ישראל לא מוכנה לקבל תלונות נגד סוחרים, היא אומרת שאין לה כוח אדם והיא לא מסוגלת לטפל בדברים הללו.
אינגריד הר אבן: מאידך, גם אזרח לא יכול להגיש קובלנה – קובלנה היא הליך פלילי שמגיש אזרח – מאחר ובתוספת לחוק סדר הדין הפלילי, שמונה את החוקים שמכוחם אדם יכול להגיש קובלנה, החוק הזה איננו מופיע.
אינגריד הר אבן: אני משוכנעת שזה חוסר תשומת לב או השמטה לא מכוונת, אבל אנחנו פונים למשרד התחבורה בבקשה לתקן את זה על מנת שלחוק הזה יהיו יותר שיניים.
דוד אזולאי: גברתי אומרת בעצם שאם אזרח הרגיש מרומה ברכישת רכב הוא לא יכול להגיש תלונה במשטרה בעניין הזה?
אינגריד הר אבן: יכול.
אינגריד הר אבן: ייתנו לו טופס שהוא הגיש תלונה, אבל אף אחד לא יטפל בזה.
אינגריד הר אבן: יענו לו מייד שאין להם כוח אדם והם לא מתעסקים עם זה.
אינגריד הר אבן: זה מה שהמציאות מלמדת.
אינגריד הר אבן: אמרתי שאם האזרח רוצה להגיש קובלנה, אי אפשר כי בתוספת לחוק סדר הדין הפלילי החוק הזה הושמט.
אינגריד הר אבן: אנחנו מבקשים שמשרד התחבורה, שאמון על החוק הזה, יעשה את התיקון החקיקתי הקטן הזה ויאפשר לציבור להגיש קובלנה.
אינגריד הר אבן: הרבה מאד אנשים רוצים וזה נמנע מהם בגלל הלקונה החקיקתית הקטנה הזאת.
דוד אזולאי: מה ההבדל בין הגשת קובלנה לבין הגשת תלונה?
אינגריד הר אבן: קובלנה היא הליך פלילי שמנוהל על ידי אזרח במקום על ידי רשויות המדינה.
דוד אזולאי: בבית המשפט.
אינגריד הר אבן: כמובן, בבית המשפט.
דוד אזולאי: גם הזכות הזאת נמנעת ממנו היום?
דוד אזולאי: אדוני, נציג המשטרה, רוצה להתייחס לנושא?
רפ"ק רוני לוינגר: אני נציג של אגף התנועה.
רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו אוכפים את תקנות התעבורה ואת חוקי התנועה.
רפ"ק רוני לוינגר: מה שהזכירה הגברת הוא לא תקנת תעבורה ולא עניין בטיחותי.
רפ"ק רוני לוינגר: זה עניין אזרחי שיש לו היבט פלילי.
רפ"ק רוני לוינגר: זה עניין של איזשהו פער חוזי-אזרחי בין קונה הרכב לבין סוחר הרכב.
רפ"ק רוני לוינגר: אין בזה עניין למשטרה.
רפ"ק רוני לוינגר: סוחר שלא נתן את המסמך הזה, אפשר לומר שהוא עבר את החוק, אבל אין לזה שום קשר לחוקי התנועה או לדיני תעבורה.
רפ"ק רוני לוינגר: זה צריך להיפתר ברמה האזרחית.
רפ"ק רוני לוינגר: אני לא מוסמך לדבר במשטרה לגבי כוח אדם.
רפ"ק רוני לוינגר: מבחינת תנועה ותעבורה, אין לזה שום קשר.
אורי מקלב: עשרות אלפי מכוניות שנקבע להן אובדן להלכה והן מסתובבות על הכביש בלי שהן עברו טיפול ראוי ותיקון ראוי.
אורי מקלב: זה כן צריך להדאיג את המשטרה.
רפ"ק רוני לוינגר: המשטרה בודקת אותן בכביש.
דוד אזולאי: כנציג משטרת התנועה אני שואל אותך מה קורה עם אותו אזרח שרכש רכב שהוא אובדן להלכה, הוא לא ידע על זה ואז התברר שיש בו ליקוי בטיחותי.
דוד אזולאי: מה אתם כמשטרה עושים במקרה כזה?
רוני לוינגר: אם אחד קנה דירה והדירה משועבדת?
רוני לוינגר: מדובר בעניין חוזי-אזרחי בין קונה הרכב לבין המוכר.
אינגריד הר אבן: יש חובה חוקית לתת טופס גילוי נאות.
אינגריד הר אבן: זאת עבירה פלילית.
דוד אזולאי: אם לשוטר התנועה שתפס אותו מתברר שיש לו בעיה בטיחותית.
רוני לוינגר: הוא יוריד את הרכב מהכביש.
רוני לוינגר: שיילך למי שמכר לו את הרכב.
דוד אזולאי: אתה לא מסתפק בזה שהורדת אותו מהכביש, אתה גם נותן לו דוח כי הוא נוסע ברכב לא בטיחותי, אבל הוא לא אשם, הוא לא ידע מכך.
רפ"ק רוני לוינגר: אני אסביר.
רפ"ק רוני לוינגר: זה עניין של אחריות מוחלטת ואני לא רוצה להיכנס למונחים משפטיים.
רפ"ק רוני לוינגר: אם אדם יצא ממוסך והמוסכניק הבטיח לו שהוא תיקן לו את האוטו ועוצר אותו בוחן, רואה שהרכב לא תקין, הוא נותן לו דוח.
רפ"ק רוני לוינגר: פסק דין גדסי – אדם שיצא ממוסך ופגעה אבן באיזה טרקטור.
רפ"ק רוני לוינגר: יש אחריות מוחלטת לנהג שהרכב שלו כל הזמן יהיה תקין.
רפ"ק רוני לוינגר: נכון מה שאומרת חברתי, שיש חובה בחוק לסוחר הרכב להציג לו איזשהו מסמך, אבל זה ברמה של תום-לב ויחסי החוזים ביניהם.
אינגריד הר אבן: אתה פשוט לא מכיר את החוק.
אינגריד הר אבן: סליחה.
אינגריד הר אבן: החוק מטיל חובה פלילית לתת את הטופס.
רפ"ק רוני לוינגר: נכון שאני לא מכיר את החוק ואני גם לא אמור להכיר את החוק.
רפ"ק רוני לוינגר: אני מכיר טוב את חוקי התעבורה ואת תקנות התעבורה.
רפ"ק רוני לוינגר: אין קשר בין הנושא הזה לדיני התנועה ולדיני התעבורה.
רונן לוי: מי שמתעסק בנושא אובדן להלכה זה יחידת אתגר במשטרה.
רפ"ק רוני לוינגר: אני מקבל גם את הלקונה, אבל זה לא רלוונטי אליי.
אינגריד הר אבן: זה ייבדק משפטית עם משרד התחבורה.
דוד אזולאי: חנן, אתם לא יכולים לנסות לשנות את המצב הזה באמצעות תקנה?
חנן אהרון: אני אבדוק את זה עם הלשכה המשפטית.
חנן אהרון: הבנתי את הצורך.
דוד אזולאי: אני חושב שהערת הערה נכונה ואני בהחלט חושב שצריך לטפל בה ואי אפשר לעבור עליה לסדר היום.
דוד אזולאי: אני מבקש ממך לפנות למשרד התחבורה בצורה מסודרת עם העתק אלינו, ללשכה המשפטית שלהם.
דוד אזולאי: אני מציע שגם חנן יקבל העתק מהמכתב ואנחנו נטפל בנושא הזה.
שי ברק: אני רוצה לחדד את נושא הליסינג וחברות השכרה.
שי ברק: אני אישית עברתי את החוויה הזאת ואני חושב שכן צריך לחשוב טוב טוב גם ברמה המשפטית איך פותרים את הבעיה.
שי ברק: רציתי לקנות רכב לפני שנה, ראיתי מודעה נוצצת בעיתון, נסעתי למגרש מכוניות ביפו וחשדתי שמשהו לא כשורה.
שי ברק: ניגשתי, המשרד נראה טוב, אנשים נחמדים, התבוננתי היטב באוטו ומצאתי שהאוטו קיבל פגיעה מאחור.
שי ברק: כששאלתי את בעל המגרש הוא אמר שיש פגיעה קלה מאחור.
שי ברק: הרכב היה משכירות מחברת שלמה SIXT החברה הזאת מוכרת מכוניות בעצמה ולכן לא הבנתי מה המכונית שלהם עושה בכזה מגרש וזה כבר העלה אצלי איזשהו חשד.
שי ברק: ראיתי את הפגיעה, המשכתי לבדוק ולקחתי את הרכב לידיד שהוא מבין.
שי ברק: הוא אמר שזאת לא פגיעה פשוטה אלא פגיעה בשאסי, מה שאמור להוריד המון המון מערך האוטו.
שי ברק: רציתי להיות בטוח במה שנאמר והרמתי טלפון בעצמי לחברת שלמה SIXT.
שי ברק: הפקידה הנחמדה אמרה לי שהיא מנועה מלתת לי פרטים.
שי ברק: הבנתי כבר שמשהו לא כשורה, החזרתי את הרכב ובזבזתי יום עבודה וכמה מאות שקלים על מה שצריך.
שי ברק: המשכתי לדרכי.
שי ברק: כשאני שומע כאן שאי אפשר לחייב את חברות הליסינג או את חברות ההשכרה לתת דוח – אגב, אני לא יודע איך הטופס הזה היה עוזר, כי כשבאתי לבעל המגרש ואמרתי לו שיש לי הרגשה שהאוטו קיבל מכה רצינית, הוא אמר שלא ידוע לו על זה.
אינגריד הר אבן: אם הוא מוכר בלי טופס, קודם כל זאת עבירה.
אינגריד הר אבן: בגלל זה הוא ידאג לקבל טופס ממי שמכר לו.
אינגריד הר אבן: אגב, מי שהיה צריך לתת לך את הטופס הוא חברת שלמה SIXT כי הם בעל הרכב.
אינגריד הר אבן: אני נטשתי את כל הסיפור הזה אבל חבל לי.
אורי מקלב: מה יעשה אזרח פשוט ותמים שלא יודע ואין לו קשרים לקבל פרטים?
שי ברק: אני מניח שעכשיו מסתובב מישהו שרכש את האוטו במטב כספו ולא יודע שהוא בעצם רכש חתול בשק.
שי ברק: אני מציע שבאותו מאגר מידע וגם לעניין המוסכים, אם הם לא רוצים לתת דיווח, לכתוב שהרכב היה שייך לחברת ליסינג או השכרה.
שי ברק: אם אתם לא יכולים לאכוף את זה משפטית ולאלץ אותו לתת את המידע, תרשמו שהוא לא רצה לתת מידע.
שי ברק: אני חושב שזה ידליק נורה אדומה אצל מרבית הרוכשים.
דוד אזולאי: רבותי, אני חושב שמיצינו את הנושא הזה.
דוד אזולאי: לפני שאני עובר לנושא הבא אני רוצה לסכם את הנושא והוא הקמת מאגר מידע של כלי הרכב.
דוד אזולאי: ראשית, הוועדה מברכת על הקדמה במשרד התחבורה בכל הקשור לאינפורמציה על הרכב הנרכש ובהרחבת מספר העמדות בכל רחבי הארץ בתקופה של תוך כחצי שנה.
דוד אזולאי: אנחנו נמשיך ונעקוב אחרי הנושא הזה.
דוד אזולאי: הוועדה פונה ומבקשת לפנות למוסכים המורשים לשים שילוט הולם במוסכים על מנת שמי שמבקש מידע יוכל לקבל אותו.
דוד אזולאי: אמנם נציג איגוד המוסכים אמר שאפשר לקבל את המידע הזה, אבל מי שמכיר יודע שזה לא פשוט.
דוד אזולאי: לכן אנחנו מבקשים שתהיה הודעה שכל מי שרוצה לקבל את המידע, תמורת כך וכך שקלים – מותר לכם לגבות על כך כסף.
דוד אזולאי: אני חושב שגם אתם צריכים להיות בעלי עניין וגם האזרח.
רונן לוי: אני לא מכיר תלונות על כך שלא קיבלו מידע.
שמואל מלכיס: הם לא יכולים לתת מידע למי שהם רוצים, רק לבעל הרכב.
דוד אזולאי: אני מדבר על בעלי הרכב ואתה צודק.
דוד אזולאי: אם לא אמרתי את זה, התכוונתי לבעלי הרכב.
דוד אזולאי: אנחנו לא נהיה אפיפיורים יותר מהאפיפיור.
דוד אזולאי: כאשר משרד התחבורה מאפשר רק לבעלי הרכב, ודאי שאנחנו מבקשים את אותו הדבר.
רונן לוי: אנחנו נותנים את המידע.
רונן לוי: אני לא מכיר תלונה של מישהו שהתקשה לקבל מידע.
דוד אזולאי: בעניין הזה אין ויכוח בינינו.
דוד אזולאי: אם אתה אומר שזה קיים בסך הכל באתי לחזק דבר קיים.
דוד אזולאי: אני פונה למשרד התחבורה ואני מבקש לבדוק אפשרות להוספת שפות נוספות במאגרי המידע, באותן עמדות שהולכים להוסיף.
דוד אזולאי: אני מניח שבשלב ראשון לא יהיו כל השפות, אבל בהמשך ודאי צריך להוסיף את כל השפות הנדרשות.
דוד אזולאי: אני מציע למשרד התחבורה לפנות לחברות הליסינג כדי שגם הן יצטרפו למאגר.
דוד אזולאי: אני נותן לך טיפ – חלק גדול מאותן חברות ליסינג עובד עם משרדי הממשלה, עובדים עם משרדים מוכרים וידועים.
דוד אזולאי: יכול להיות שצריך להגיד להן שאם הן לא משתפות פעולה ולא מעבירות את המידע, אותם מוסדות ממלכתיים במדינת ישראל יחשבו פעמיים אם לרכוש רכב מהן.
דוד אזולאי: אובדן להלכה – לצערי הרב, אם אני מתרשם נכון מהדיון שהיה פה, הנושא הזה פרוץ.
דוד אזולאי: גם אדוני, נציג חברות הביטוח, אומר את זה.
דוד אזולאי: יש מצבים שבהם אנשים יכולים לרכוש בתום-לב רכב כזה, להשקיע ממטב כספם ובסופו של דבר התוצאה תהיה עוגמת נפש גדולה, כמעט ללא אפשרות לחזור חזרה למצב הקודם.
שנואל מלכיס: הגברת שדיברה יצרה מצג לא נכון.
דוד אזולאי: אני לא מסכים אתך.
שמואל מלכיס: תרשה לי לומר את הדברים.
שמואל מלכיס: אני אומר לך מה המצב המשפטי היום.
שמואל מלכיס: רכב שחברת ביטוח החליטה לגביו שהוא אובדן להלכה, היום החוק מחייב אותה, אם היא "קונה" את הרכב מבעל הרכב, היא חייבת להחזיק ברישיון הרכב ולא להעביר אותו לקונה הרכב אלא אם כן הוא מודיע לה שהוא תיקן את הרכב במוסך מורשה, שהוא העביר את הרכב על פי תקנה 309, כלומר שמנהל מוסך, שמוסמך לכך, נתן לו תעודה שהרכב כשר לעלות על הכביש.
דוד אזולאי: אתה מדבר על תרי"ג מצוות.
רונן לוי: אני מציע שתעשה דיון מעקב ותזמין את יחידת אתגר שתציג את הנתונים האמיתיים.
שמואל מלכיס: לאתגר יש מעט מאד תלונות על חברות הביטוח.
דוד אזולאי: אני באמצע הסיכום והפסקת אותי.
דוד אזולאי: משכבודך אני לא עוצר אותך.
שמואל מלכיס: אם השתמשו ברכב בחלפים משומשים, אלה חלפים שנרשמו כדין.
שמואל מלכיס: בסיטואציה החדשה, אם היו מכריזים על רכב כאובדן להלכה ורושמים ברישיון, מרבית כלי הרכב האלה לא היו מתוקנים על ידי חברות הביטוח על פי הליך שנקבע בחוק אלא כל מבוטח היה לוקח את הרכב הזה ומתקן אותו בעצמו.
שמואל מלכיס: לא מחזיק את רישיון הרכב, לא מתקן אותו בחלפים משומשים שנקבעו כחוק ולא מעביר אותו על פי תקנה 309.
שמואל מלכיס: לכן, המצב היום הרבה יותר טוב ממה שרצו לעשות במשרד התחבורה.
דוד אזולאי: אני אומר לך שלא השתכנעתי, בפירוש לא.
שמואל מלכיס: אני מצטער מאד.
שמואל מלכיס: בחודשיים האלה שהנוהל היה בתוקף, כמעט לא היו רכבים באובדן להלכה.
דוד אזולאי: אני מודה לך מאד על ההערה אבל אני אומר לך שהנושא הזה חייב לבוא על תיקונו.
דוד אזולאי: אני אבקש מהיועצת המשפטית הנכבדה של איגוד המוסכים – במסגרת הסיכום אני מכניס את הנושא הזה – לפנות למשרד התחבורה עם העתק אלינו.
דוד אזולאי: אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה ועם כל הכבוד לחברות הביטוח, לאיגוד המוסכים ולמשרד התחבורה תפקידנו בראש ובראשונה לדאוג לאזרח הקטן ולבטיחות שלו.
דוד אזולאי: קודם כל, לפני הכל.
דוד אזולאי: לכן אני אשמח מאד שהיועצת המשפטית של משרד התחבורה תכתוב לנו התייחסות לדברים שלך ותגיד שבאמת שגית בעניין הזה.
דוד אזולאי: אני בהחלט אקבל את זה.
שמואל מלכיס: מאגר המידע פותר את הבעיה הזאת.
דוד אזולאי: הוא לא פותר את הבעיה, אדוני, הוא לא פותר.
שמואל מלכיס: הוא אומר לך מה הם תגמולי הביטוח ששולמו בגין הרכב.
דוד אזולאי: אני מצטער, עד כאן.
דוד אזולאי: תן לי לסכם את הדיון.
דוד אזולאי: אני ממשיך בדברי הסיכום ואני פונה לאיגוד המוסכים ולמשרד התחבורה.
דוד אזולאי: אני מבקש למצוא את הדרך שגם איגוד המוסכים ייכנס למאגר הזה.
דוד אזולאי: אני מניח שתקיימו פגישות ונשמח להתעדכן ולא נצטרך לקיים דיון נוסף בעניין הזה.
דוד אזולאי: אנחנו פונים ומבקשים גם מכם לפנות לרשם המשכונות שגם הוא ייכנס למאגר הזה או שיעביר את המידע.
דוד אזולאי: אני חושב שהנושא הזה חשוב והוא לא בעייתי.
דוד אזולאי: שים לב, יש דברים שאני מאד נזהר בהם כדי לא לסבך את העסק.
דוד אזולאי: מאגר רשם המשכונות הוא מאגר נגיש ואפשר בהחלט לצרף אותו למאגר שלכם.
דוד אזולאי: האמינו לי שזאת ברכה ואני חושב שבהחלט הוועדה יכולה לברך את משרד התחבורה ולהגיד שהתחלנו עידן חדש.
דוד אזולאי: אנחנו מברכים על הקדמה הזאת ובכך אנחנו תורמים לציבור ששלח אותנו לכאן כדי לתת לו את השירות הטוב ביותר.
דוד אזולאי: אני מקווה שמשרד התחבורה הוא הזרוע של הנושא הזה.
דוד אזולאי: תודה רבה, אני עובר לנושא השני.
שלומית אבינוח: מי ששייך לנושא הראשון מתבקש לצאת.
שלומית אבינוח: א.
שלומית אבינוח: עלות העמדת רכב המורה למבחני נהיגה
דוד אזולאי: רבותי, אני עובר לנושא השני: עלות העמדת רכב המורה למבחני נהיגה.
דוד אזולאי: זהו נושא שכל מי שיש לו רשיון נהיגה חווה את החוויה הזאת, שכאשר אתה צריך לעבור טסט אתה נדרש לשלם הוצאה יותר גבוהה.
דוד אזולאי: הנושא הזה עלה כבר פה בוועדה בדיונים קודמים על ידי קודמי בתפקיד הזה, חבר הכנסת אורי מקלב, שמכיר את הנושא הזה היטב.
דוד אזולאי: אני רוצה להמשיך את הדיון הזה ולפנות אליכם.
שמואל מלכיס: נאמר לי שכל חברות הביטוח שחברות באיגוד יצטרפו למאגר.
דוד אזולאי: אני מבקש לפתוח את הפרוטוקול בנושא הקודם ולקבל את הודעתו של נציג חברות הביטוח שאומר שכל חברות הביטוח שחברות באיגוד מצטרפות למאגר.
שמואל מלכיס: המנכ"ל שלי התקשר במיוחד כדי לעדכן את הוועדה.
דוד אזולאי: תמיד שתהיה מאלה שנושאים בשורות טובות.
דוד אזולאי: ב-2011 חברות הביטוח הפסידו בביטוח רכב ורכוש.
דוד אזולאי: תבוא אליי בשבת ואני אעשה לכם מגבית בבית הכנסת.
שמואל מלכיס: המחירים שלנו הם בין הנמוכים בעולם.
דוד אזולאי: רבותי, תגידו מה שאתם רוצים, אבל אם לא היו חברות ביטוח גם אנחנו היינו בצרות.
אבי קרמר: בחברות הביטוח כשאתה משלם זאת חברה אחת וכשאתה בא לקבל את הכסף זאת חברה אחרת.
אבי קרמר: שתי נציגויות.
אורי מקלב: אני מטפל בפנייה מאד מעניינת.
אורי מקלב: אדם מבוגר שיש לו רכב ושלוש פעמים ניסו לפרוץ לו לרכב.
אורי מקלב: פרצו לו לרכב ולא הצליחו לגנוב אותו מכיוון שהוא שמר עליו והיו לו את כל אמצעי הבטיחות המתאימים, אבל גנבו לו את המחשב.
אורי מקלב: בסקודה כנראה המחשב מאד יקר.
אורי מקלב: הוא עשה את כל מה שמוטל עליו וכשהיום הוא מבקש לבטח את הרכב שלו, לא מוכנים.
אורי מקלב: מכיוון שהוא כבר ניצל את הביטוח.
אורי מקלב: זאת גניבה שהוא מנע והוא לא מצליח בשום אופן למצוא חברת ביטוח שתבטח אותו.
אורי מקלב: הם עושים רק מה שכדאי.
דוד אזולאי: רבותי, אנחנו נתקדם לנושא הבא שהוא עלות העמדת רכב המורה למבחני הנהיגה.
דוד אזולאי: חבר הכנסת מקלב, כיוזם הנושא הזה בעבר אני אאפשר לך להתייחס לנושא.
אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, לצורך הפרוטוקול, למרות שרוב היושבים לידי יודעים במה מדובר, אני אציג את הנושא.
אורי מקלב: זה נושא שדנו פה כמה פעמים בעבר בוועדה לפניות הציבור ואני מודה לך שאתה ממשיך את הטיפול.
אורי מקלב: זה עוד מקרה קלאסי שרק קביעות והמשכיות יביאו את התוצאות.
אורי מקלב: עוד לפני המחאה החברתית היו לנו פניות רבות מלומדי נהיגה בישראל שאמרו שהם נאלצים לשלם מחיר מאד גבוה על הטסט.
אורי מקלב: בלי שאנחנו מומחים גדולים ויודעים לשקלל מה עלות העמדת רכב המורה לנהיגה לטסט, כולנו יודעים ששני מבחנים שאורכים מקסימום ארבעים דקות.
קריאה: 55 דקות.
דוד אזולאי: רבותי, אני אאפשר לכם, אבל אתם מפריעים כרגע לחבר הכנסת להביע את עמדתו.
אורי מקלב: אנחנו נפגשים עם מורי הנהיגה ומאד מאד מעריכים את העבודה החשובה של מורי הנהיגה בישראל.
אורי מקלב: אנחנו מעריכים כל מי שנמצא בהוראה, את כל ציבור המורים, קל וחומר את מורי הנהיגה שאנחנו יודעים שמעבר להרגלי נהיגה צריך גם ערכים.
אורי מקלב: אלה דברים שקשורים לחיי אדם וקל וחומר שהם צריכים להיות אנשים ערכיים מאד ואחראים מאד.
אורי מקלב: מורה לנהיגה צריך לשמש דוגמה אישית לכל התלמידים ואנחנו יודעים שאנחנו עומדים מול אנשים ערכיים.
אורי מקלב: זה לא השולחן היחיד שאנחנו נפגשים אתם כאן בכנסת אלא בעוד מקומות ואנחנו דווקא עוזרים למורי הנהיגה בנושאים אחרים מול משרד התחבורה או מול השב"נים.
אורי מקלב: אנחנו דנים אתם כך שאנחנו לא לעומתיים מולם.
אורי מקלב: עם זאת, בתוך עמנו אנחנו יושבים ותפקידנו הראשון במעלה הוא לייצג את הציבור ואת העם בישראל.
אורי מקלב: ציבור לומדי הנהיגה, שהוא ציבור מאד מאד גדול, לא תמיד הוא ציבור שיש לו יכולת.
אורי מקלב: בציבור זה נמצאים כל הסקטורים במדינת ישראל, החל מאנשים שהפרוטה מצויה בכיסם וכלה באנשים שמקוששים פרוטה לפרוטה ועובדים במלצרות או בעבודות כפיים כדי להצליח ללמוד נהיגה.
רות כהן: ושההורים משלמים.
אורי מקלב: ומה ההורים עושים?
אורי מקלב: הם גם כן עובדים קשה כדי לשלם 5,000 שקל ללימוד נהיגה.
אורי מקלב: מבחן נהיגה עולה 400 שקל וזה מחיר יקר לפי כל קנה מידה.
שי ברק: מי קבע שזה יקר?
שי ברק: זאת מהות הדיון.
אורי מקלב: אצלי 400 שקל זה הרבה כסף.
דוד אזולאי: אני מבקש ממך לא לנהל ויכוח.
דוד אזולאי: תקבל רשות דיבור ותוכל להגיב.
אורי מקלב: 400 שקל זה לא סכום מועט וצריך לקחת בחשבון שעל כל מבחן נהיגה יש תוספת של עוד 136 שקלים לאגרת המבחן, כך שזה כמעט 550 שקל עלות המבחן.
אורי מקלב: יקר או לא יקר?
אורי מקלב: אובייקטיבית, 400 שקל זה הרבה כסף, מול 120 שקלים שעולה שיעור נהיגה.
אבי קרמר: שזה מעט מאד.
דוד אזולאי: אני יודע שהנושא טעון ואני יודע שיש פה נציגים משני ארגונים של מורי הנהיגה.
דוד אזולאי: אני מכיר את הנושא ואנא מכם, תעזרו לי לקדם את הנושא.
דוד אזולאי: כל מי שיבקש רשות דיבור – יקבל.
אורי מקלב: בסופו של דבר, עלות הטסט, בהנחה שאדם עובר טסט בממוצע אחרי שלושה טסטים לפי המסמך שקיבלנו, היא מרכיב מאד מאד נכבד בלימוד הנהיגה.
אורי מקלב: נציין שוב שמדובר בכ-20 דקות שבהן הרכב עומד לרשות הנבחן ועל זה הוא משלם כ-550 שקלים.
אורי מקלב: חשבנו שזה מחיר מאד גבוה ולא היה חולק על זה.
אורי מקלב: היתה מחלוקת על מחירו של שיעור הנהיגה ונאמר שהוא נמוך.
אורי מקלב: אני פונה למשרד התחבורה ואנחנו יודעים שעד שנת 2001 מחיר המבחנים היה בפיקוח.
אורי מקלב: המחיר היה הרבה יותר נמוך, 25% מהמחיר שהוא היום.
אורי מקלב: כלומר, מרגע שהסרנו את הפיקוח המחיר קפץ ב-400%.
אורי מקלב: במסגרת המחאה החברתית אנחנו עדים לכך שדברים שהיו בפיקוח והוסר מהם הפיקוח, התייקרו.
אורי מקלב: על זה קמה המחאה החברתית והדרישה להחזיר את הפיקוח, אבל אף אחד מהם לא עלה בצורה דרמטית ודרסטית כזאת.
אורי מקלב: מה מפריע לי בזה שהמחיר גבוה?
אורי מקלב: לפני שאנחנו נכנסים לשאלה האם זה מאוזן או לא, הלקוח הוא לקוח שבוי.
אורי מקלב: יש כאן משהו מובנה ובתת ההכרה כולם מכוונים או לא מונעים את זה שלמורה יהיו כמה שיותר טסטים, כי זה החלק שהוא מרוויח בו.
אורי מקלב: זאת גם ההרגשה של התלמידים.
אורי מקלב: וגם אם זה לא נכון, הציבור מרגיש שמורי הנהיגה מרוויחים הרבה מהטסטים ולכן אין להם גמירות דעת שהם מעבירים את התלמיד כשהוא כבר מוכן לכך ואין שביעות רצון מכך שהתלמידים לא עוברים טסטים בגלל שכל טסט שהתלמיד נאלץ לעבור, הרווח של מורה הנהיגה יותר גבוה.
אורי מקלב: מעבר לזה, באו ואמרו לי שהשיעורים הם בתחרות ולכן המורים מלמדים במחיר שהוא כמעט הפסד.
אורי מקלב: מה שכן, הם מאזנים את זה על ידי הטסטים, שם באמת יש רווח.
אורי מקלב: אמרתי נקודה ערכית למה אני לא חושב שזה נכון.
אורי מקלב: אם אנחנו צריכים לחשוב איך צריך להתנהל משהו כלכלי וצרכני, לא יכול להיות שאין משהו שהוא מידתי.
אורי מקלב: צריכה להיות דרך המלך.
אורי מקלב: אם אומרים שזה מאזן את שיעורי הנהיגה, זאת לא דרך נכונה, זאת לא דרך המלך.
אורי מקלב: הדרך הזאת היא דרך לא טובה והיא יכולה לגרום לעוולות.
אורי מקלב: אם היא לא גורמת לעוולות, היא יכולה לתת הרגשה של עוולות.
אורי מקלב: לכן אנחנו כן מעוניינים לעשות איזונים בדברים כדי שהמחיר יהיה הגון ומשקף כל מסלול.
אורי מקלב: זאת צריכה להיות השאיפה ולא רק לראות את התמונה הכוללת.
אורי מקלב: שאלתי את עצמי שאלת תם למה אין תחרות גם בטסטים.
אורי מקלב: אם זה נכון שעלות שיעורי הנהיגה נמוכה בגלל שיש תחרות, שיבוא מורה ויכריז שהוא נותן טסט ב-350 שקל.
אורי מקלב: אלה מעטים.
דוד אזולאי: בעניין הזה דווקא התלמידים לא ירצו כי הם מתרגלים למורה, לרכב וכו'.
אורי מקלב: אבל מראש הם יילכו למורה שמחיר הטסט שלו יותר נמוך.
אורי מקלב: מעבר לזה, חלק מהתלמידים אמרו שהציבור לא יודע שיכולה להיות בזה תחרות כי הוא חושב שהמחיר הזה הוא חלק מהאגרה שהוא משלם.
אורי מקלב: זה משהו קבוע.
אורי מקלב: מכיוון שפעם זה היה בפיקוח, נשאר הדימוי הזה, לאנשים נדמה שזה עדיין בפיקוח ואם כך, אין מה לעשות.
אורי מקלב: אין תחרות, השוק לא מתעורר מלמטה וטוב לכולם שזה כך.
אורי מקלב: אני חייב לומר שזה לא רק בטסטים הרגילים.
אורי מקלב: במבחני השליטה יש שלושה נבחנים במשך 40 דקות.
אורי מקלב: מדובר על המרת רישיון.
קריאה: כבר אין דבר כזה.
אורי מקלב: טסטים למוניות ולמשאיות עולים 1,500 שקלים.
אבי גולן: מה פתאום?
אבי גולן: זה לא נכון.
אורי מקלב: יחד עם שיעור הנהיגה.
אורי מקלב: תפקידנו לעזור לאזרח במדינת ישראל.
אורי מקלב: מחיר הטסטים שמשלמים במדינת ישראל, גם לפי המ.מ.מ., הוא 150 מיליון שקלים.
אורי מקלב: זה לא סכום של מה בכך.
אורי מקלב: דהיינו, אם המחיר היה מבוקר ותחת פיקוח, זה היה רק 40-35 מיליון שקלים.
אורי מקלב: אלה הפערים.
אורי מקלב: הצענו להחזיר את המחיר של הטסט לפיקוח.
אורי מקלב: היה כבר תהליך, היתה הבטחה שיעשו את זה ובאנו לקראת המורים בחצי הסכמה שהמודל יהיה פעמיים מחיר האגרה, כלומר אפילו הרבה יותר.
אבי גולן: ממש לא, ממש לא.
אבי גולן: לא הגענו לאף אחד להסכמה.
אורי מקלב: לא היה הסכם.
אורי מקלב: זה מה שהצענו.
יעקב פוני: יש לכם נתונים של המחלקה הכלכלית של הכנסת?
שלומית אבינוח: אנחנו נחלק את זה אחרי הישיבה כי החוקר לא נמצא פה.
שלומית אבינוח: מי שירצה לקבל – יקבל.
אורי מקלב: בשנת 2010 נערכו 390,000 מבחנים מעשיים כפול 400 שקל לטסט.
אורי מקלב: העלינו את זה בהצעות לסדר, העלינו את זה בדיונים מול משרד התחבורה והתשובה היתה שהולכת להתבצע רפורמה בכל הנושא של לימוד הנהיגה, המל"נים, ויחד עם זה ייכנסו הדברים האלה.
אורי מקלב: מכיוון שהמל"נים לא אושרו אלא רק חלק קטן מתוך העניין הזה, הנושא של הפיקוח על מחיר הטסטים ירד מסדר היום.
אורי מקלב: לאחר תקופה ארוכה שבה אנחנו דנים בעניין הזה, כשנה וחצי, המשא ומתן בין מורי הנהיגה למשרד התחבורה לא הגיע לידי גמר ולכן אנחנו נמצאים כאן.
דוד אזולאי: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לנציג משרד התחבורה.
חנן אהרון: אכן, הצו של פיקוח על העמדת רכב למבחן היה עד שנת 2000 ולא האריכו אותו.
דוד אזולאי: למעשה היום זה ללא פיקוח.
חנן אהרון: ללא פיקוח.
חנן אהרון: האם היתה איזושהי מחשבה להחזיר את הפיקוח?
חנן אהרון: בשנים האחרונות היינו מספר פעמים בוועדה, אמרנו שמשרד התחבורה יבחן את המחירים הריאליים, כמה זה באמת צריך להיות, מה שנקרא המחיר הסביר והנכון.
חנן אהרון: בשנים האלה עסקנו גם בנושא המל"ן.
חנן אהרון: אם נכניס את זה עכשיו לפיקוח ונעשה את זה כמו מחיר האגרה, 130 שקלים, זה לא ייגמר כך.
חנן אהרון: צריך להסתכל על כל תהליך לימוד הנהיגה כמכלול כי אם לא ונוריד את זה בצו, המורים ייתנו עוד שלושה שיעורים.
דוד אזולאי: אין לי בעיה להסתכל על הכל כמכלול ואני מבין אותך, אבל משרד התחבורה דיבר על איזושהי רפורמה שאתם הולכים לעשות מצד אחד, ומצד שני הורדתם את הפיקוח על זה ובזה גמרתם.
אורי מקלב: הם הבטיחו שברפורמה יתקנו את זה.
חנן אהרון: במסגרת הרפורמה היו מספר דיונים, גם בראשות השר, ודובר על כך שאם אנחנו נכנסים לעניין של המל"ן יש גם את הנושא העיוני וגם את השיעורים עצמם וגם את הטסט.
חנן אהרון: כלומר, במסגרת הזאת אמרנו שנעשה את התיקון הנדרש.
חנן אהרון: נושא הנל"ן הגיע לוועדת הכלכלה ולא נמשך בשלב זה.
אורי מקלב: הם נעזרו בנו.
חנן אהרון: אני יודע.
חנן אהרון: אני מניח שהם ירחיבו אחר כך.
חנן אהרון: מבחינת משרד התחבורה זה בסדר להוריד את המחיר כי ציבורית זה נראה טוב, אבל אנחנו רשות שמכירה את הנושא של לימוד הנהיגה ובשמונה-עשר השנים האחרונות מחיר השיעור נשאר כמעט אותו דבר.
חנן אהרון: צריך לזכור שמחיר עלות הרכב שהמורה קונה עלה.
חנן אהרון: מורה לנהיגה לא יכול להשתמש ברכב שהוא בן עשר שנים או יותר וצריך רכב חדש יחסית.
חנן אהרון: בהעמדת רכב למבחן עצמו המורה מפסיד 20% וצריך לקחת בחשבון את כל העלויות.
חנן אהרון: להעמדת רכב למבחן יש גם עלות ביטוחית כי יכולה להיות תאונה כזאת או אחרת.
חנן אהרון: כל זה נכנס בפנים.
שלומית אבינוח: אתה כמשרד התחבורה חושב שהמחיר צודק?
חנן אהרון: אני אומר שהשר הנחה לעשות בדיקה מקיפה, בחינה של כל התהליך מהתיאוריה ועד הוצאת הרשיון, מה העלויות, מה סדרי הגודל, איך זה צריך להיות, מה סביר ומה לא סביר.
שלומית אבינוח: עשיתם את זה כבר במסגרת המל"ן.
חנן אהרון: ברפורמה ידענו.
חנן אהרון: עכשיו כבר אין רפורמה של מל"ן וצריך לחשוב מה עושים בלי המל"ן.
שלומית אבינוח: אי אפשר להשתמש בנתונים?