GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: רק רציתי לומר שבנושא של אלימות במשפחה ואלימות מינית יש פטור שנכנס לחוק בשנת 2002.
אמנון דניאל: היא לא קיבלה.
אמנון דניאל: את רוצה עוד דוגמא?
אמנון דניאל: יש לי פה.
אמנון דניאל: אני רוצה לומר שתי מילים בנושא אסירים.
דוד אזולאי: בקשה.
אמנון דניאל: אני מקבל עשרות מקרים ואני יודע שיש מאות מקרים כאלה, של אסירים משוחררים שבעבר היו בבתי חולים.
אמנון דניאל: אני לא מבקש שימחקו להם את כל החובות, אבל אני רוצה לעשות שנגיע לשלב כמו שעשינו עם מד"א.
עפו אגבאריה: מבוטח שנפגע אלימות במשפחה או נפגע תקיפה מינית – זה נמצא.
אמנון דניאל: עובדה שהיא שילמה.
אמנון דניאל: אני יכול לתת לך את המקרה.
דוד אזולאי: הבעיה שהוא מעלה כאן, שהיא לא יכולה לצאת מהמעון - - -
עפו אגבאריה: כן, היא לא יכולה לצאת מהמעון לבד, אז צריך להעביר אותה באמבולנס.
אמנון דניאל: והיא שילמה בכל מקרה.
אמנון דניאל: ישבנו פה בישיבה עם מד"א, ומד"א הבין את הנושא ובא לקראתנו ואמר שהוא מוחק את כל החובות.
אמנון דניאל: יש מצב לדוגמא שנשב עם משרד הבריאות.
אמנון דניאל: אין לי בעיה עם הקופות, הקופות דווקא באים לקראתנו, אבל המשרדים הממשלתיים, בתי חולים ממשלתיים – קשה מאד איתם.
אמנון דניאל: אז ייווצר מצב שכל האסירים המשוחררים, קודם כל שיקפיאו להם את החוב כשהם בבתי סוהר.
אמנון דניאל: לא ייתכן שהם יושבים בבית סוהר והחוב תופח ותופח ותופח, מגיע להוצאה לפועל, הם יוצאים החוצה ומקבלים חבילות.
אמנון דניאל: אז נשב עם משרד הבריאות וכמו שעשינו עם מד"א, ויחליטו שכל הנושא של אסירים משוחררים, לא רק שיקפיאו, גם הביאו את המצב לקרן וישלמו ויגמרו עניין.
אמנון דניאל: יש לי פה מקרה של 20,000 שקלים.
דוד אזולאי: עזוב מקרה אחד ושתיים.
אמנון דניאל: יש לי מלא מקרים כאלה, אתה רוצה, אני אביא לך אותם.
דוד אזולאי: יש לך ריכוז של הדברים האלה?
אמנון דניאל: אני יכול להביא לך אותם, אבל זה צריך להיות מדיניות של משרד הבריאות, שבאה לקראת האסירים המשוחררים, שמוחקים להם את החובות, מביאים אותם לשלב של קרן ושלום על ישראל.
אמנון דניאל: עורכי הדין פה חבל על הזמן.
אמנון דניאל: יש לי פה דוגמא של 20,000 שקלים.
אמנון דניאל: יש פה מקרה של בחור שהיה בצבא, הוא הלך להתאשפז, יצא החוצה, הצבא אמור לממן לו את זה, הוא לא מימן לו את זה.
אמנון דניאל: היום הוא צריך לשלם 3,000 שקלים.
אמנון דניאל: היה עוד מקרה של אסיר משוחרר - - -
דוד אזולאי: בכל מקרה של הצבא - - -
אמנון דניאל: הנה, בבקשה, יש לי דוגמאות, אני לא מדבר באוויר.
דוד אזולאי: זה שיש דוגמאות, זה שזה רץ רוטיני, זה בסדר, אבל אותו חייל מכוסה, ואם האירוע היה בתוך מסגרת השירות הצבאי - - -
אמנון דניאל: הוא רוצה עכשיו טופס 17, לך תביא עכשיו טופס 17 מלפני 5 שנים.
אמנון דניאל: יש הרבה מקרים.
דוד אזולאי: אבל אם הוא היה בצבא והוא מביא אישור שהוא היה בצבא, הדברים ידועים מי צריך לממן את זה.
אמנון דניאל: היה לי מקרה של אסיר משוחרר שבמהלך חופש מבית סוהר הוא נכנס לאשפוז, הוא יצא מבית הספר, נתנו לו חבילה של 4,000 שקלים.
אמנון דניאל: הוא אפילו לא ידע מזה.
אמנון דניאל: השב"ס אמור היה לשלם את זה.
אמנון דניאל: עד שלא התערבתי בנושא, זה לא נגמר.
אמנון דניאל: כל הדברים האלה נופלים בין הכיסאות וצריך לבוא לאיזה שהוא דיון, לשבת על הנושא הזה בכובד ראש ולפתור את הבעיה הזאת.
דוד אזולאי: יכול להיות שהדיון הזה באמת שווה דיון וצריך למצוא את הדרך.
דוד אזולאי: כשמדובר על חיילים, אני לא חושב שיש בעיה.
אמנון דניאל: יש לי מקרה, בבקשה, הנה.
דוד אזולאי: אז יש פה אי הבנה, זאת לא בעיה.
דוד אזולאי: לשמחתנו הרבה, אתה יודע, ברוך השם שאת הדברים האלה בצבא אין, וכל חייל שנפגע בצורה כזו או אחרת, יש לו כיסוי רפואי מלא בכל עת ובכל שעה.
דוד אזולאי: איך אני אומר, אם נגזר על מישהו פעם משהו לא טוב – שזה יקרה לו בצבא ולא באזרחי, כי אנחנו יודעים כמה הוא עובר עד שהוא מטופל.
דוד אזולאי: אבל יחד עם זה אני אומר, אני בהחלט מוכן לשקול דיון.
דוד אזולאי: אני מוכן לקבל פירוט של נושאים ואם צריך לקיים דיון בעניין הזה, אני אקיים דיון ואז נזמין את כל הגורמים המקצועיים, אם זה השב"ס, אם זה אחרים, ובהחלט נקיים אחר כך דיון.
דוד אזולאי: אני ברשותך רוצה לחזור חזרה.
אמנון דניאל: יש פה דוגמא חיה.
מיקי דור: אני מציע שכל דוגמא תובא מראש, תיבדק מראש, ופה הצוותים המקצועיים יגיעו עם שיעורי בית.
דוד אזולאי: אני גם לא רוצה להיכנס לדיון פרטני.
דוד אזולאי: אם יש ריבוי מקרים, אני בהחלט מוכן ללמוד את הנושאים האלה עם צוות הוועדה, את שלומית אתה מכיר.
דוד אזולאי: תעביר את הדברים למנהלת הוועדה, נבדוק אותם.
דוד אזולאי: האמן לי, ד"ר עפו אגבאריה העביר נושא שהוא באמת נושא חשוב, לא חשבתי פעמיים ואנחנו מקיימים כאן דיון, והיה גם הדיון הקודם.
דוד אזולאי: יש עוד כמה מקרים.
דוד אזולאי: אני מציע בואו נעשה דברים לא בחיפזון ולא בשליפה מן המותן, ובצדק.
דוד אזולאי: פה יושבים אנשים, גם אם הם רוצים לענות לך ולתת לך מענה, הם לא יכולים.
דוד אזולאי: בלי לקבל נתונים הם לא יכולים לענות.
דוד אזולאי: כם אני רוצה לחזור לנושא של סוכרת נעורים.
דוד אזולאי: אמנם יש פה רשימה שהעביר לנו ד"ר עפו אגבאריה, ועל חלקם אני מבין שבמשך הזמן יהיה פתרון, אנחנו נעקוב אחרי הדברים, אנחנו נעקוב אחרי הנושא.
דוד אזולאי: תראה, אם מתוך 5 מקרים של מחלות שונות או מקרים שפונים עליהם למיון, אז לפחות לגבי שניים אנחנו מקבלים איזו שהיא בשורה שזה הולך לקבל פתרון, אז אנחנו נעקוב אחרי העניין הזה.
דוד אזולאי: שלומית, אני מציע לפנות למנכ"ל - - -
שלומית אבינח: לד"ר דור.
דוד אזולאי: לא, לא, אני מציע שאנחנו נפנה למנכ"ל ונבקש ממנו לפחות שיגיד לנו על טווח של זמן שהוא מדבר, או שהוא מדבר בכלל לקראת דיוני התקציב של שנת 2013, אני לא יודע, או שזה פתרון שכבר - - -
מיקי דור: כל שינוי כזה יש לו עלויות.
עפו אגבאריה: תראה, אני חושב שסעיף ג', שזה דימום לידני בחודשים הראשונים, התשובה שלו רק מראה שיש לו ביטחון כי הוא רופא נשים.
מיקי דור: גניקולוג.
עפו אגבאריה: אם הוא היה במקצוע אחר אז הוא לא היה כותב את התשובה הזאת.
דוד אזולאי: לכן אני מבקש בכל זאת לבדוק, כשהוא כתב את התשובה הזאת, וודאי הוא לא היה כותב אותה אם לא היה איזה שהוא סימוכין לכך שהוא יוכל להפעיל את הנושאים האלה.
דוד אזולאי: אנחנו נשמח, אנחנו גם נפנה אליו בכתב בעניין הזה.
דוד אזולאי: עכשיו, אני גם מבקש, אני חוזר לנציגי קופות החולים.
מיקי דור: עורך דין סמוך הזכיר לנו, יש לנו הרי ועדת סל.
מיקי דור: את הנושאים האלה אולי שווה גם שם להעלות, במקביל או בנפרד.
עפו אגבאריה: אין לי בעיה, אבל - - -
מיקי דור: זה למעשה הסיכוי הנוסף היחידי שיש לנו.
עפו אגבאריה: אם אתם מתקרבים לדון בזה - - -
שלומית אבינח: כל כך הרבה בקשות יש.
שני אלוני: סליחה, שמי שני אלוני מההסתדרות הרפואית.
שני אלוני: לוועדת הסל יש מספיק פונקציות אחרות, וגם ככה נלחמים כל שנה על התקציב שלה.
מיקי דור: באמת, אבל אם היה לנו מקור תקציבי אחר, אני איתך במאה אחוז.
דוד אזולאי: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.
דוד אזולאי: כשאני מקבל מכתב ממנכ"ל משרד ממשלתי, אני מתייחס לזה בכל הרצינות הראויה ואני חושב שמנכ"ל לא היה כותב דבר כזה, אם לא היה לו כיסוי לדברים.
דוד אזולאי: השאלה היא רק עניין של עיתוי.
דוד אזולאי: כשהוא כתב מכתב כזה הוא התכוון שזה יקרה עוד שנה שנתיים בתקציב הבא, או עוד לפני שנת התקציב – אני לא יודע.
דוד אזולאי: אולי זו שאלה שאנחנו צריכים לשאול.
דוד אזולאי: אנחנו נפנה את השאלה למנכ"ל, כדי לקבל ממנו תשובה.
דוד אזולאי: אבל יש פה נושא, ובאמת בצורה הכי אובייקטיבית, שלוקח מקרה שכותבים פה על הפרעות קצב לבביות, אז בוודאי שמדובר על כמויות גדולות של אנשים.
דוד אזולאי: בסוכרת נוערים, אני כמעט בטוח ואני אומר את זה בלי להיכנס לשיקולים מקצועיים.
דוד אזולאי: כולנו חיים, בתוך עמי אנכי יושב.
דוד אזולאי: סביר להניח שלא מדובר פה בעשרות אלפים.
דוד אזולאי: אני מניח שצריך לבדוק את הנושא הזה, זה שווה בדיקה.
דוד אזולאי: ואם באמת לא מדובר על כל כך הרבה, חייבים למצוא איזה שהוא מענה, כאשר כבר היום, ואני לא מתעלם גם מכך, יש היום מענה, אי אפשר להגיד שאין מענה.
דוד אזולאי: המענה של המוקדים, של הטלפונים ושל שיקול הדעת שהזכרנו פה.
דוד אזולאי: יש מענה.
דוד אזולאי: אולי זה לא המענה הרצוי שגברתי ביקשה כאן, ואני מצטרף לדברים האלה, אבל בואו נמצא את הדרך, את שביל הזהב, גם מבלי שזה יעלה.
דוד אזולאי: ולכן, מה שאני מבקש בנושא זה אדוני, אם אפשר לקבל איזה שהוא נתון, שיהיה בידינו איזה שהוא מסמך כזה, נתון, שאני אדע על כמה מדובר פה.
דוד אזולאי: אני מוכן לקחת את היזמה הזאת, לפנות לסגן השר ולמנכ"ל משרד הבריאות ולבקש את התערבותם בנושא הזה.
מדי יעקבזון: תודה רבה.
מיקי דור: אנחנו כמובן לא הולכים לפי אבחנה, אלא לפי בעיה.
מיקי דור: זאת אומרת שאנחנו גם לא רוצים שאותו נער חולה סוכרת נעורים ירוץ עם כל שפעת למיון, ויחטוף שם חיידקים.
מדי יעקבזון: ד"ר דור, אתה יודע שגם שפעת מוציאה סוכרתיים מאיזון.
מדי יעקבזון: זה לא השפעת עצמה.
מיקי דור: אני רק לא רוצה שיחטפו במיון חיידקים - - -
מדי יעקבזון: לא, אני לא חושבת שהם גם מחפשים לעשות את זה.
דוד אזולאי: אני חושב שמדובר פה בהגדרה בסוכרת נעורים בזמן התקף, כשאין את כל ה - - -
מדי יעקבזון: הם נמצאים בבית לטפל.
דוד אזולאי: אני מניח שכבר אותם הורים פיתחו איזה שהוא קשר עם הקופה, עם רופא המשפחה וכשהם מקבלים, אז מיד נותנים את המענה.
עפו אגבאריה: רציתי רק להגיד בקשר לחולי טלסמיה, הרי זה גם כן אוכלוסייה מאד מאד קטנה.
עפו אגבאריה: אז מדוע אי אפשר להוסיף את זה?
עפו אגבאריה: האם אתה יכול באמת - - -
מיקי דור: הדרך הנכונה אולי שהוועדה תצטרף את זה לרשימה, את שני הנושאים האלה, שהם לא רחבים באמת, אבל זה לא משהו ש - - -
עפו אגבאריה: זו אוכלוסייה קטנה מאד, אני מבקש שבסיכומים זה יעלה – סוכרת נעורים וטלסמיה, שזו גם כן אוכלוסייה מאד קטנה.
הלל דשו: הלל דשו, נציג כללית.
הלל דשו: מה שרציתי לומר, עוד פעם בהיבט הרחב, לא בהתייחס למחלה או לאבחנה.
הלל דשו: יש פרישת שירותים שאינה בית חולמית בכל הארץ, בכל הקופות.
הלל דשו: אני רוצה שהחברים יתנו את הדעת גם להבחין בין שעות פעילות של מרפאה ראשונית, כשהן פועלות וקיימות, ויש שם רופאים ואחיות וצוותים נכונים ומוכנים לתת מענה גם למצבי חירום, על פי הנחיות של משרד הבריאות, עם כל מיני נושאים של שעת חירום ואחרים.
הלל דשו: וגם לגבי מר"מים, הזכיר עורך דין סמוך את הנושא של המוקדים הטלפוניים, אבל גם יצא חוזר נדמה לי די סמוך לאותו חוזר, תקן אותי אם אני טועה, שמחייב את הקופות גם לתת מענה לכל מי שגר במרחק שעולה על חצי שעה נסיעה מחדר מיון.
הלל דשו: נכון?
הלל דשו: יש משהו כזה.
קריאה: נושא הגבייה במקרה ואין מר"מ ויש חדר מיון.
הלל דשו: בסדר, אבל מתוך זה משתמע שצריכים להתקין מר"מים בטווחי נסיעה סבירים, וחצי שעה זה מן איזה שהוא רף כזה שנקבע והקופות עומדות בזה, ככל שידוע לי, ועושות והדברים פועלים וקיימים.
הלל דשו: בנושא של חצי משעות היממה יש מענה, או כמעט חצי יממה, דרך המרפאות הראשוניות שפתוחות, ושם וודאי פרישת השירותים טובה.
הלל דשו: יש סקר שעשתה פרופסור אלישבע סימחין בשנת 2008, לגבי הרפואה הדחופה בישראל.
הלל דשו: כבר היא מצאה ששימוש ניכר בחדרי המיון לצורך רפואה ראשונית, שימוש רב, בכל העולם לא רק אצלנו.
הלל דשו: אבל צריך לשים לב לדברים שאמר ד"ר דור בתחילת הדיון.
הלל דשו: העומסים הם גדולים מאד.
הלל דשו: עוד פעם, אפשר להרחיב והלוואי שנוכל לתת את הכל במסגרת מגבלות גם תקציביות וגם תשתיתיות.
הלל דשו: בתי החולים לא יכולים לקלוט את כל מה שאנחנו באמת רוצים והרשימה שניתנה ברורה.
הלל דשו: אני לא מכיר את המסמך הזה שאת מראה לי.
שלומית אבינח: סליחה שאני מתפרצת לדבריך, ביקשנו ממשרד הבריאות לקראת הדיון לקבל נתונים על מקרי חירום, כלומר כמה אשפוזים, כמה אגרות מיון ואין נתונים, לא פילוח לפי מחלות, אין שום דבר.
שלומית אבינח: אז לא יודעים על מה מדובר, כי אין נתונים, אז לא יודעים את העלויות התקציביות.
שלומית אבינח: אז מישהו צריך לעשות גם את העבודה הזאת, של אגרות חירום של אשפוז ולפלח לפי סוגי מקרים.
שלומית אבינח: מישהו צריך לעשות את העבודה הזאת.
שלומית אבינח: בטח לא הכנסת.
עפו אגבאריה: יש רק את המשפט הזה שאומר - - -
הלל דשו: הצעת החוק.
עפו אגבאריה: של אייכלר, שזה 150 מיליון שקלים.
עפו אגבאריה: אני לא יודע מאיפה זה.
שלומית אבינח: לא, אני מדברת על הבקשות מידע שביקשנו, שאין נתונים למשרד הבריאות על כל המקרים של אגרות חירום, אגרות מיון.
דוד אזולאי: גברתי רצתה להגיד משהו?
מרינה סולודקין: אני קודם כל מצטרפת, אכן יש לנו בעיה.
מרינה סולודקין: ואני מציעה להתחיל כמו שאמר חברי עפו אגבאריה ממחלות שהן נדירות.
דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה כך: לגבי סוכרת נעורים, מעבר למה שנאמר כאן, אנחנו בהחלט נצטרף את זה לרשימה ואני מבקש נתונים של כמה סובלים מהמחלה, להעביר לנו את זה ועל סמך זה אני אפנה לסגן שר הבריאות ואני אבקש את התערבותו.
דוד אזולאי: אני רוצה לקוות שבאמת לא מדובר במספר גדול של חולים, אלא במספר נמוך, שבאמת יאפשר, וכך גם בנושא הטלסמיה - - -
מיקי דור: מייג'ור.
שלומית אבינח: זו כבר השפה שלכם.
עפו אגבאריה: לא, חשוב לציין את זה.
עפו אגבאריה: כי טלסמיה זה דבר גדול, אבל הכוונה היא לטלסמיה מייג'ור, שזו אוכלוסייה שאני יודע שזה איזה 450 אנשים בכל המדינה, בסך הכל.
מיקי דור: יש לנו רישום של זה.
עפו אגבאריה: יש רישום ידוע.
דוד אזולאי: אז גם זה.
שלומית אבינח: אמרת עוד סוג של מחלה.
מיקי דור: זה מקרים בודדים.
עפו אגבאריה: Sickle-cell anaemia, מקרים בודדים, אבל אני חושב שזה יכול להיכנס פה.
מיקי דור: אנמיה חרמשית, בעברית יפה.
עפו אגבאריה: אבל זה אותו דבר בעברית.
הלל דשו: שמעתי את זה פעם ראשונה.
מיקי דור: כן, כן, יש כזה.
דוד אזולאי: טוב, רבותי, לגבי הנושא של האסירים, אני מבקש להעביר לי נתונים ואנחנו בהחלט נמצא את הדרך.
עפו אגבאריה: אבל זה לא חשוב, אדוני יושב הראש, על העניין של אדם שנפגע בבית החולים.
דוד אזולאי: אני אבקש גם כן פנייה שלנו למנכ"ל משרד הבריאות, שבה אני אבקש לדעת על סמך המכתב שלו, מה הוא טווח הזמן שהוא מבקש לשם כך.
אמנון דניאל: כבודו, נתונים או שאני אעלה את הבעיה - - -
דוד אזולאי: תן לי לפחות תמונה מצב שאני אדע על מה מדובר.
דוד אזולאי: אנחנו נלמד את הנושא הזה ואם צריך נפנה למשרד הבריאות או לשב"ס לקבל נתונים נוספים.
אמנון דניאל: תבקש מהשב"ס שיבדוק עם כל האסירים מה יש להם.
דוד אזולאי: אבל תן לנו קודם כל את הנתונים הראשונים, בסדר?
דוד אזולאי: רבותי, צהריים טובים לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור ושני נושאים על סדר היום.
דוד אזולאי: האחד, הקמת מאגר מידע לכלי רכב פרטיים לעיון הציבור.
דוד אזולאי: השני, עלות העמדת רכב המורה למבחן נהיגה לטובת המבחן.
דוד אזולאי: אני אפתח ואומר שמי שהתחיל והוביל את הדיון הזה הוא חבר הכנסת אורי מקלב, כיושב-ראש הוועדה לפניי.
דוד אזולאי: הוא התחיל בנושא הזה והוא מוביל אותו ואני רק עוקב אחרי הדברים.
דוד אזולאי: עברתי אתמול בפעם הראשונה על החומר ולמדתי אותו בעקבות טלפונים רבים שהגיעו אליי והחלטתי ללמוד את הנושא.
דוד אזולאי: אכן, למדתי ואני חייב להגיד ואני מודה לך.
דוד אזולאי: אני חושב שהשקעת עבודה יוצאת מן הכלל.
דוד אזולאי: מדובר באחת האוכלוסיות הגדולות ביותר במדינת ישראל, אוכלוסיית הנהגים.
דוד אזולאי: מדובר על סדר גודל של 3.5 מיליון, קרוב ל-4 מיליון נהגים בלי עין הרע.
דוד אזולאי: שלא יהיו לנו תאונות דרכים ושהשם ישמור על כולם.
דוד אזולאי: כל אחד ואחד מאתנו מרגיש את זה בבית, בשכונה, בעיר וכן הלאה.
דוד אזולאי: אני חייב לציין שגם ארגון מורי הנהיגה נמצא כאן בהרכב כמעט מלא.
שי ברק: יש שני ארגונים של מורי נהיגה.
דוד אזולאי: אני לא יודע על מי אתה נמנה, אבל למען הגילוי הנאות אני אומר שיושב פה מורה הנהיגה שלי, שלימד אותי.
אורי מקלב: הוא גידל מנהיג, לא רק אחד שנוהג.
דוד אזולאי: שמו שמוליק ונמצא פה גם בוחן מעכו, שכני, מלכה.
דוד אזולאי: רבותי, זה נושא שהוועדה טיפלה בו, נושא מאד מאד חשוב.
דוד אזולאי: אני מתחיל בראש ובראשונה בנושא:
דוד אזולאי: הקמת מאגר מידע לכלי רכב פרטיים לעיון הציבור.
דוד אזולאי: בנושא הזה ירחיב חברי, הרב אורי מקלב.
דוד אזולאי: היו דיונים, היו הבנות והסכמות בין ארגון מורי הנהיגה לכל הגורמים האחרים ומשרד התחבורה.
דוד אזולאי: היתה אמורה להיות ועדה שמשום מה לא התקדמה ואני יכול להגיד שמאז 14 בדצמבר 2010, אז התכנסה ישיבת הוועדה האחרונה, אנחנו דורכים במקום כמעט שנתיים.
דוד אזולאי: לא נעשה דבר.
דוד אזולאי: כשהתבוננתי בחומר ראיתי שהרעיון הוא טוב כשמדובר על תקופה שהכל שקוף לעיני הציבור הרחב.
דוד אזולאי: מי שרוכש היום רכב יודע עד כמה הוא מסתכן וכמה קשה לרכוש רכב יד שנייה.
דוד אזולאי: הדרישה היא בסך הכל להקים מאגר מידע לטובת כל אלה הרוכשים רכב פרטי.
דוד אזולאי: זה כדי שאדם לא יזרוק את כספו לריק ואחר כך יתחיל להתנהל מול בתי משפט – כן אמרו לו/לא אמרו לו, כן עשו לו/לא עשו לא.
דוד אזולאי: אני לא מצליח להבין את ההתמהמהות של משרד התחבורה, למה לא מקדמים את הנושא הזה.
דוד אזולאי: אני אבקש מחברי, חבר הכנסת הרב אורי מקלב, להוסיף לנושא שאנחנו עוסקים בו.
אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, על רשות הדיבור ועל ההמשכיות בנושאים שהוועדה לפניות הציבור דנה בהם.
אורי מקלב: אתה לא נותן לדברים האלה להשתכח ולהיות מטואטאים מתחת לשולחן.
אורי מקלב: עצם הטיפול שלך בעניין הזה חשוב מאד וזה גם מסר בין הממשלה למשרדים הממשלתיים וגם בין אלה שאחראים לזה שיידעו שאנחנו ממשיכים בעניין.
אורי מקלב: בנושא של מאגר מידע לרכב פרטיים, כפי שאמרת ובצדק, מדובר בשוק מאד מאד גדול.
אורי מקלב: שוק המכוניות המשומשות הוא שוק גדול מאד במחזור הכספי וגם מבחינת האנשים שמשתמשים בו.
אורי מקלב: כנראה 700,000 מכוניות מעבירות ידיים בשנה.
אורי מקלב: גם אם זה היה חצי מזה זה עדיין שוק גדול מאד.
אורי מקלב: זה שוק חשוב מאד.
אורי מקלב: מדובר בכספים רבים, באנשים שמשקיעים את מטב כספם, את החסכונות שלהם כדי לקנות רכב, גם רכב משומש.
אורי מקלב: מדובר בעשרות-עשרות אלפי שקלים.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על שוק שהוא מאד מאד פרוץ, שאין בו שום ביטחון צרכני.
אורי מקלב: אין עוד שוק שאין בו ביטחון צרכני כמו השוק הזה.
אורי מקלב: אתה לא יודע מה אתה קונה.
אורי מקלב: אם היום, ב-2012, התקדמנו בנושאים רבים: בשקיפות, במחירים, בגילוי הנאות, עדיין בנושא הרכב המשומש אתה לא יודע.
אורי מקלב: אדם שקונה יודע שהוא מהמר.
אורי מקלב: הוא יודע במודע שהוא מהמר.
אורי מקלב: גם מי שטורח ויש לו יכולות, גם אם הוא עורך דין – בפני הוועדה הופיעו גם עורכי דין.
אורי מקלב: פנה עורך דין שמתמצא, שהוא בעל מקצוע ויודע לברר ולגשת למשרדים.
אורי מקלב: הוא גם שיקף בפנינו איך הוא עמד בפני מבוי סתום, בפני חוסר מידע, מידע לא נכון, הסתרת מידע, אנשים שהתחזו למוכרים אחרים, לאנשים אחרים.
אורי מקלב: בנוסף לכך יש גם מידע שלא צריך להגיע דווקא לבעלים או למוכר.
אורי מקלב: יש מידע שנמצא במשרד התחבורה, מידע ששווה זהב לשוק הזה.
אורי מקלב: אם המידע הזה היה ידוע לקונים, כל השוק היה נראה אחרת.
אורי מקלב: נחלק את זה לשני חלקים: יש מידע שמשרד התחבורה הבטיח ואמר שהוא מוכן לפתוח לציבור, אבל החלק המעשי שבו לא התקדם.
אורי מקלב: אנחנו נמצאים כמה שנים אחרי שדיברנו שהנה זה כבר יקרה, אנחנו נמצאים באמצע 2012 ואולי יש שלושה מקומות שבהם המידע הזה נמצא.
דוד אזולאי: וזה רק במשרדי הרישוי.
אורי מקלב: רק במשרדי הרישוי.
דוד אזולאי: ורק לבעלי הרכב.
אורי מקלב: אנחנו מדברים קודם כל על מה שיש הסכמה.
אורי מקלב: יש הסכמה לתת מידע מסוים לבעלים, לא הכל, ובאופן מעשי זה לא נגיש לרוב האנשים ונמצא רק בשלושה מקומות בארץ.
אורי מקלב: אני רוצה לשבח את הוועדה שבראשותך.
אורי מקלב: הנושא של רישום מס' הקילומטרים שנרשם בטסט ברכב משומש נמצא בתהליך חקיקה שהתחיל כאן בוועדה הזאת.
אורי מקלב: מי היום לא מודה שהמידע על הקילומטרים שנרשמים בטסט כמה הוא מידע חשוב מאד?
אורי מקלב: הדבר הזה היה פרוץ ואנשים היו מגלגלים את הספידומטר אחורה.
אורי מקלב: זה יכול להיות קיים גם היום, אבל זה יכול להיות קיים שנה והמרחב של אותם אנשים הרבה יותר מצומצם, חוץ מאדם שהוא קרימינל ושינה את זה לפני הטסט.
אורי מקלב: אני מניח שעוד יש כאלה ולא תפסנו את כל הגנבים, אבל אנחנו מדברים על אנשים שהתנהלו ככה והחזירו את הספידומטר אחורה.
אורי מקלב: הדבר הזה צומצם בחוק.
אורי מקלב: זה רק בא לחזק אותנו בכך שאנחנו יכולים לפתוח לציבור עוד הרבה הרבה מידע חשוב ביותר שיש על הרכב.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים לזרז את הפריסה של המידע שמסכים עליו משרד התחבורה.
אורי מקלב: מעבר לזה, אנחנו לא מסתפקים בזה.
אורי מקלב: זה אפילו לא חצי תאוותנו בידינו, אדוני היושב-ראש.
אורי מקלב: משרד התחבורה, כפי שאמרת, מוסר את המידע רק לבעל הרכב ואנחנו רוצים לפתוח את המידע להרבה יותר אנשים.
אורי מקלב: הרי מי שהוא בעל הרכב אולי יודע ואנחנו רוצים לפתוח את המידע הזה לקונה.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיע לתהליך שבו מוכר רכב יידע, שהוא נותן קוד מסוים – אנחנו לא נכנסים לתהליך איך זה יקרה – ואם הוא רוצה למכור את הרכב, המוכר יברר.
אורי מקלב: בדיוק כפי שאדם שרוצה לקנות דירה הולך למשרדי הטאבו, הוא משלם 10 שקלים באינטרנט והוא מקבל מידע כמעט אישי.
דוד אזולאי: וגם זה לא נעול לגמרי.
אורי מקלב: לא נעול לגמרי, אבל בכל אופן הוא מקבל מידע אם הנכס ממושכן, איזו הלוואה נלקחה, מי הבעלים וכו'.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא על מצב הרכב.
אורי מקלב: לא, הוא לא מקבל מידע על מצב הרכב.
אורי מקלב: יש כמה דברים שיקבלו ואני חושב שהם מאד חשובים.
אורי מקלב: אני לא מזלזל במידע – מספר הבעלים, מאיפה זה מגיע וכו'.
אורי מקלב: אולי חנן באמת ייתן סקירה לוועדה איזה מידע אפשר לקבל היום, אבל אנחנו מדברים על כך שתהיה לקונה גישה, לא רק דרך המוכר, ושנית, להרחיב את המידע הרבה הרבה יותר.
אורי מקלב: יש עוד מידע.
אורי מקלב: הוועדה דנה הרבה בנושא של אובדן להלכה, מה שנקרא טוטאל לוס.
אורי מקלב: מ-60% ומעלה נזק זה אובדן גמור ובין 40% נזק ל-60% נזק זה סוג של פגיעה ברכב.
אורי מקלב: יש אפשרות לחברות הביטוח לקנות את הרכבים, מה שהיה נהוג עד עכשיו, ובשלב מסוים היו מחזירות אותו לכביש.
אורי מקלב: זה מידע כל כך מהותי וכל כך קריטי לקונים.
אורי מקלב: מדובר ברכבים שעברו תאונה וחברת הביטוח קנתה אותו.
אורי מקלב: למעשה, הוא היה כמין טוטאל-לוס אבל הוא חוזר לכביש בדרך אחרת.
אורי מקלב: את המידע הזה הקונים לא מקבלים ולא יודעים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז זה כן מידע על מצב הרכב.
אורי מקלב: המצב המכני?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש לו פגיעה בשאסי, אם הוא עבר תאונות.
אורי מקלב: יש שני דברים: קודם כל תאונות ויש גם מצב מכני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם את זה אתה רוצה?
אורי מקלב: אנחנו תכף נגיד עד היכן אנחנו רוצים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים לשאוף למקסימום שקיפות בנושא הזה.
אורי מקלב: למה אדם לא יוכל לקבל את כל המידע שקיים במשרדים הממשלתיים?
אורי מקלב: אני אתן לך דוגמה שהיא אבסורד שזעק לשמיים.
אורי מקלב: לרכב היה נזק של אובדן להלכה וחברת הביטוח שילמה לבעל הרכב את שוויו.
אורי מקלב: היא תיקנה אותו, מכרה אותו על ידי סוחרים והרכב חזר לכביש.
אורי מקלב: הקונה לא ידע, אבל כשבא הקונה לבטח אותו, חברת הביטוח לא הסכימה לבטח אותו.
אורי מקלב: היא ידעה את האמת, את הנזק שנגרם לו והיא לא רצתה לבטח אותו.
אורי מקלב: תראה איזו הסתרת מידע מהקונה.
אורי מקלב: הקונה עצמו לא יודע את זה, חברת הביטוח שעושה את כל התהליך לא מוכנה לבטח את הרכב כי היא יודעת מה מצב הרכב.
אורי מקלב: יש עוד הרבה הרבה מידע ששווה קודם כל מבחינת ממונם של ישראל, שהוא חביב, וכן המידע הזה הוא גם מידע בטיחותי שחשוב מאד והוא גם מוסתר מעיני הציבור.
דוד אזולאי: קודם כל בטיחותי.
דוד אזולאי: ומי כמו חברות הביטוח יודעות את האמת בעניין הזה.
אורי מקלב: משרד התחבורה, מסיבות שהוא פרט בוועדה, אמר שיש בעיות חוקתיות.
אורי מקלב: דהיינו, שיש בעיה של צנעת הפרט וכו'.
אורי מקלב: אם אנחנו יודעים איזה משקל עומד מנגד, אפשר למצוא דרך להתגבר על בעיות של צנעת הפרט ולחשוף את המידע הזה.
אורי מקלב: יש אפשרות של קודים – אתה נותן את הקוד, אתה מקבל את הדברים.
אורי מקלב: בעידן 2012 יש אפשרות להתגבר על כל הבעיות.
אורי מקלב: אני לא נציג של משרד התחבורה אבל דיברו על חשש מתביעות של אנשים במידה וניתן מידע לא נכון.
אורי מקלב: תמיד יש חשש, והשאלה היא במידתיות.
אורי מקלב: המשרדים הממשלתיים אומרים שהם רוצים לבטח את עצמם במקסימום ולא מוכנים לקחת סיכון אפילו על אחד ממיליון או אחד ממאה אלף.
אורי מקלב: בגלל שהם לא מוכנים לקחת סיכון, הם מוכנים להסתיר ולא לחשוף את המידע הזה שהמשמעות, היתרונות וההשלכות של מה שהציבור מקבל שווים לעין ארוך.
אורי מקלב: אנחנו שואלים איפה המידתיות בעניין הזה מול התועלת?
אורי מקלב: את זה אנחנו מנסים לקדם כבר שלוש שנים ואני מקווה שהגיעה העת.
דוד אזולאי: אני חושב שהדברים שנאמרו כאן הם דברים חשובים.
דוד אזולאי: אחת הסיבות לכך שנמנעים מלהקים את המאגר הזה היא החשש מפני תביעה של אזרח כלפי משרד התחבורה אבל מישהו צריך לעשות חשבון אחר – כמה אנשים קיפחו את חייהם בגלל שרכשו רכב לקוי וכמה המדינה שילמה לאותה משפחה בביטוח ובכל מה שקשור בזה.
דוד אזולאי: זה מול זה – צריך לעשות את כל החשבונות.
דוד אזולאי: מדברים על עידן השקיפות והיום אין כמעט פינה במדינת ישראל שאתה לא מגיע לשקיפות.
דוד אזולאי: מדובר בסדר גודל של כל כך הרבה נהגים וכל כך הרבה רכבים שמתחלפים במשך שנה ולכן צריך להקים מאגרי מידע על מנת שהציבור יידע וייזהר.
דוד אזולאי: אני חושב שדווקא משרד התחבורה היה צריך הוא ליזום את המהלך הזה ולקדם אותו כמה שיותר מהר.
דוד אזולאי: אני אתן קודם כל לנציג משרד התחבורה.
דוד אזולאי: בבקשה, חנן.
חנן אהרון: מטבע הדברים הוועדה לפניות הציבור דנה בבעיות שיש לציבור מול הרשויות.
חנן אהרון: אני לא מכיר מצב הפוך שמישהו שלח פנייה לוועדה ואמר שהממשלה שיפרה ויש דברים שנעשו.
דוד אזולאי: זה מנהגו של העולם.
דוד אזולאי: סופר על יהודי שבא לרבי ואמר לו: אין לי ילדים, תן לי ברכה.
דוד אזולאי: הרב נתן לו ברכה: יהי רצון שיהיה לך בן זכר.
דוד אזולאי: ברוך השם, אחרי שנה נולד לו בן.
דוד אזולאי: חלפו עברו השנים והר המשיך כל הזמן להתפלל.
דוד אזולאי: הגיע הילד לגיל בר-מצווה, בא אותו יהודי לרב ואמר: באתי להזמין אותך לבר המצווה של הבן.
דוד אזולאי: שאל הרב: איזה בן?
דוד אזולאי: אמר לו: אתה בירכת אותי.
דוד אזולאי: אמר הרב: ואני ממשיך להתפלל שיהיה לך בן.
דוד אזולאי: זה דרכו של עולם.
דוד אזולאי: כשרע כולם באים, כשטוב אף אחד לא בא.
חנן אהרון: לא באתי לחדש אלא רק להדגיש בפתח דבריי שאגף הרישוי זכה השנה בפרס של נציבות שירות המדינה בין כל יחידות הממשלה, כמובן, כאגף שפעל לשיפור השירות ולצמצום הביורוקרטיה.
חנן אהרון: זה לא דבר של מה בכך להביא את אגף הרישוי מהמצב שהוא היה בו למצב שהוא נמצא בו היום.
חנן אהרון: עשינו כברת דרך.
אורי מקלב: הציניקנים אומרים שאם כך, המצב שלנו גרוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כך, התחרות לא קשה.
חנן אהרון: יכול להיות, אבל תלוי איך מסתכלים על הדברים.
אורי מקלב: אבל אנחנו משבחים.
חנן אהרון: אלה גם דברים שצריכים להיאמר ואנחנו ממשיכים לעשות.
חנן אהרון: זה לא שאנחנו נחים על זרי הדפנה.
חנן אהרון: כמובן, כל זה במשמרת של השר והמנכ"ל ומנהל האגף והעובדים, כמובן.
חנן אהרון: בעניין המאגר דיברנו בשעתו.
חנן אהרון: אמרנו שברבעון של 2010 נוכל כבר להיכנס ולראות.
חנן אהרון: היתה בעיה גם משפטית, גם מבחינת צנעת הפרט ובסופו של דבר, כשהתגברנו גם על זה, דובר על כך שבעל הרכב יכול להיכנס לתוך האתר, אבל עם כרטיס חכם, באמצעות ממשל זמין.
חנן אהרון: לא משהו שכל אחד יוכל להיכנס אליו כי זאת היתה הדרישה של אבטחת מידע.
חנן אהרון: זה היה קצת מסורבל ואני זוכר שגם בוועדה זה לא התקבל כל כך טוב ושאלו: האם רק בעל הרכב, רק עם כרטיס חכם דרך ממשל זמין יוכל להיכנס?
חנן אהרון: היום יש דגמים חדשים של טלפונים שנכנסים לשוק וכל רגע בא משהו חדש.
חנן אהרון: בזמן הזה טיפלנו במכרז של עמדות שירות.
חנן אהרון: בחרנו זכיינים ואנחנו בתהליך של התארגנות להצבעת העמדות האלה.
חנן אהרון: מדובר על עמדות שירות שנמצאות היום בארבעת המחוזות במשרדי רישוי במשרדים הגדולים.
חנן אהרון: יש שם מעין כספומט, ובמקום לעמוד בתור אתה מעביר את כרטיס האשראי ואתה יכול לקבל חידוש רשיון רכב, רשיון נהיגה, כפל רשיון רכב ונהיגה ובמקום לרוץ לדואר ולשלם אתה משלם ומקבל את זה משולם.
חנן אהרון: יש פה שיפור עצום מבחינת האזרח.
חנן אהרון: העמדה צריכה להיות קיימת ואנחנו בונים הרבה על העמדה הזאת.