GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנן אהרון: יש נתונים, אבל במסגרת המל"ן היו נתונים אחרים.
חנן אהרון: היו שיעורים עיוניים שהם היו צריכים לתת וזה סיפור אחר.
חנן אהרון: נשארנו עכשיו בלי מל"ן ועם הוראת הנהיגה כפי שהיא מתבצעת היום.
חנן אהרון: לכן השר הנחה, וזה מה שאני אומר לוועדה, לעשות בחינה מקיפה של כל התהליך יחד עם נציגי המורים ולהגיע לאיזושהי הבנה כמה צריך, איך צריך, מה נכון ומה לא נכון.
דוד אזולאי: באותה בחינה ייבדקו גם מחירי שיעורי הנהיגה, הטסטים וכו'?
חנן אהרון: יש גם ועדה שהקים מנהל אגף הרישוי ונמצאים בה גם נציגי ארגוני המורים כדי לבחון גם את מספר השיעורים, דבר שלא נבחן במשך הרבה שנים.
דוד אזולאי: הוועדה משתפת פעולה עם מורי הנהיגה?
שי ברק: איך משתפת?
שי ברק: הרבה אנשים לא יודעים על זה?
חנן אהרון: מנהל האגף מוכן שבוועדה יהיו גם נציגי המורים.
אלי יעקובי: הוועדה קמה?
חנן אהרון: הוועדה בתהליך הקמה.
חנן אהרון: אנחנו נביא את כל הנתונים בפני השר והוא יקבל תמונה של כל תהליך לימוד הנהיגה ואז אפשר יהיה גם לקבל החלטות.
חנן אהרון: כמובן, נשמח לעשות את זה בשיתוף פעולה.
דוד אזולאי: מתי תוקם הוועדה?
חנן אהרון: אני מדבר על שני דברים: ועדה חיצונית שמנהל אגף הרישוי הונחה להקים, לעשות בדיקה של המקצועיות, כלומר מספר השיעורים, מטרות הלימוד וכו'.
חנן אהרון: עניין מקצועי של לימוד הנהיגה.
חנן אהרון: זה לא מתייחס לעלויות ולדברים כלכליים.
חנן אהרון: הוועדה הזאת תוקם על ידי מנהל אגף הרישוי והיא בתהליך.
חנן אהרון: יהיו שם גם נציגי המורים.
שלומית אבינוח: שתי ועדות שונות?
חנן אהרון: שתי ועדות שונות, אבל בסופו של דבר העניין המקצועי מתחבר עם העניין הכלכלי.
חנן אהרון: כלומר, אם יוחלט, לדוגמה, שצריך 35 שיעורים, כמובן שיש לזה משמעות כלכלית.
חנן אהרון: אנחנו נעשה מאמץ לסיים את זה עד סוף השנה.
שלומית אבינוח: זה הרבה זמן.
שלומית אבינוח: אנחנו דנים בזה כבר שלוש שנים.
חנן אהרון: אנחנו לקראת החופשות והחגים ונעשה מאמץ גדול לסיים את זה.
חנן אהרון: במשך מספר שנים עסקנו בכל עניין המל"נים והשקענו את כל המאמצים, אבל עכשיו צריך להתחיל הכל מחדש.
דוד אזולאי: חנן, אתה אומר לוועדה שאתם הולכים להקים שתי ועדות, ועדה מקצועית וועדה כלכלית, כאשר בסופו של יום שתי הוועדות האלה אמורות לחבור ולהגיש מסקנות לשר.
דוד אזולאי: שאלתי היא האם המורים לנהיגה ישותפו בוועדות האלה, בהתשב בעובדה שיש שני ארגונים.
דוד אזולאי: אתם יכולים להגיד שיש ארגון אחד אתו אתם עובדים וזאת זכותכם, אני לא נכנס לזה.
דוד אזולאי: אתה יכול להגיד שאתם עובדים עם שני הארגונים כי זה חשוב לכם.
חנן אהרון: במשרד התחבורה, כפי שכבודו יודע, יש לשכה משפטית שתדע לתת את התשובות.
חנן אהרון: אם צריך לזמן ואם מדובר על נציגים קבועים, נקבל הנחיות את מי צריך לזמן ואיך לזמן.
חנן אהרון: אני אומר שהמורים יהיו חלק חשוב בוועדה המקוצעית כי הם אנשי המקצוע שנמצאים בשטח.
חנן אהרון: הבחינה הכלכלית תיעשה על ידינו, כמובן.
איתמר לוין: אני רק מבקש שהמורים ישותפו בוועדה הכלכלית.
דוד אזולאי: רבותי, הייתם בדיון הקודם.
דוד אזולאי: תמתינו בסבלנות.
דוד אזולאי: הוועדה הזאת מקיימת דיונים רבים בנושא הזה כבר הרבה זמן.
דוד אזולאי: אני חושב שאנחנו צריכים לקבוע תאריך יעד ואני מבין שלא הכל תלוי בך.
חנן אהרון: זה לא אני, אני מדבר בשם המשרד.
חנן אהרון: יש 52 מטרות לימוד נהיגה וצריך לבחון אותן – מה צריך, מה לא צריך, מה לשפר וכו' אם רוצים לעשות את זה באופן רציני.
חנן אהרון: אנחנו נעשה מאמץ שזה יסתיים לפני תום השנה.
דוד אזולאי: אנחנו לא מדברים על סוף השנה אלא על אחרי החגים, שזה כמעט חודשיים לפני סוף השנה.
דוד אזולאי: אני מבקש ממך להתחיל במהלך הזה ואנחנו נקיים מעקב.
דוד אזולאי: אם תאמר שאתם כבר נמצאים בתהליך ואתם מבקשים עוד חודשיים-שלושה עד סוף השנה, האמן לי שנבוא לקראתך.
דוד אזולאי: אני לא רוצה לתת עכשיו חצי שנה ואני מכיר את התסריט שיקרה.
דוד אזולאי: לא שאני מאשים אותך חלילה.
דוד אזולאי: אנחנו נגיע לסוף השנה, נהיה כולנו עסוקים בתקציב ואף אחד לא יתעסק בזה.
דוד אזולאי: התוצאה תהיה שתבואו לבקש עוד חודשיים-שלושה ולזה אני לא רוצה להגיע.
דוד אזולאי: אני כבר אומר שקחו את הזמן עד ה-1 בנובמבר ואם אתה רואה שאתם לא מתקדמים מסיבות אוביקטיביות, באמת קיימתם דיונים, אכן יש רצון להתקדם ובכל זאת לא מתקדמים, מותר לך לפנות לוועדה ולבקש הארכה של עוד חודשיים.
דוד אזולאי: אנחנו נבוא לקראתכם אבל בתנאי שאני אראה שיש התקדמות.
חנן אהרון: במקרה הזה אתה יכול להיות שקט שבעל הבית דוחק והפועלים לא עצלים.
דפנה עין דור: נראה לי שאין מה להוסיף.
דפנה עין דור: אנחנו נבחן את ההיבט הכלכלי והכל נגזר ממה שיהיה בהמלצות של הוועדה המקצועית, שתדון באמת בכל המכלול ורק אחרי זה ייבחן ההיבט הכלכלי לעומק בראייה מחודשת.
אלי מלכה: אדוני היושב-ראש, שמעתי את חבר הכנסת המכובד והוא עשה שיעורי בית יוצאים מן הכלל.
אלי מלכה: אם לא הייתי מכיר אותו הייתי חושב שהוא מורה לנהיגה.
אלי מלכה: הוא ירד לפרטי פרטים, אבל עם זאת צריך לקחת בחשבון שהמורים לנהיגה קונים את הרכב בכ-140,000 שקל.
אלי מלכה: מחיר שיעור נהיגה הוא נמוך ונכון שהסכום שהם גובים עבור מבחן הנהיגה בא להשלים עבור מחיר השיעור.
אלי מלכה: לא סתם הגיעו לכאן – יש תרעומת בקרב הציבור בעניין מחיר המבחן.
אלי מלכה: כשאתה מוסיף לזה את מחיר האגרה זה המון כסף.
אלי מלכה: אני חושב שצריך להכפיל את מחיר האגרה ולפי זה לקבוע את מחיר הטסט.
שלומית אבינוח: זה מה שחבר הכנסת מקלב המליץ.
אבי קרמר: אני רק מבקש שלא יעשו חוק אצבע.
אבי קרמר: תהיה ועדה.
דוד אזולאי: רבותי, אולי יש אנשים שנמצאים פה בפעם הראשונה.
דוד אזולאי: בוועדה צריך לשמוע את כולם, גם אלה שאתה רוצה לשמוע וגם את אלה שאתה לא רוצה לשמוע.
דוד אזולאי: ראית מה היה פה בדיון הקודם בין איגוד המוסכים למשרד התחבורה וחברות הביטוח.
דוד אזולאי: אם אנחנו פה, במקום הזה, לא ניתן לכל אחד להתבטא, איפה הדמוקרטיה?
דוד אזולאי: אני מתחיל פה את חופש הביטוי, לא בבית המשפט.
דוד אזולאי: אני מפנה שאלה למורי הנהיגה – אני רוצה שתדעו שהנושא הזה לא בא סתם לוועדה.
דוד אזולאי: זה לא מפני שאני או חבר הכנסת אורי מקלב קמנו בוקר אחד והחלטנו לקיים דיון בנושא זה.
דוד אזולאי: זה בא בעקבות תלונות רבות שהגיעו מהציבור הרחב על כך שהמחיר שגובים, 400 שקל, הוא מחיר גבוה.
דוד אזולאי: אני חושב שגם אתם לא צריכים לחכות עד שיהיו פה דיונים.
דוד אזולאי: אני מבין את המצוקה של המורים לנהיגה בעלויות ואמר כאן נציג משרד התחבורה שהמחירים מקובעים הרבה שנים ואתם לא יכולים להעלות את מחירי השיעורים.
דוד אזולאי: צריך להתחשב בעובדה שעלו מחירי הדלק, בלאי הרכב גדול וכו'.
דוד אזולאי: אנחנו מדברים על ממוצע של שלושה טסטים אבל אנחנו מכירים אנשים שעברו גם יותר משלושה טסטים.
דוד אזולאי: אתם בעצמכם צריכים לחשוב ואל תחכו לוועדות.
דוד אזולאי: אני משיא לכם עצה – אתם תהיו היוזמים של המהלך הזה לבדוק אפשרות להוריד מחירים אני מבין את זה שאתה לוקח 400 שקל לטסט ראשון אבל גם בטסט השני, השלישי והרביעי?
דוד אזולאי: צריך לעשות איזשהו מדרג ולהגיד שאתם באים לקראת התלמידים.
דוד אזולאי: זאת יכולה להיות יוזמה ברוכה של מורי הנהיגה.
דוד אזולאי: אתם לא חייבים לקבל את ההצעה שלי, אבל אני מציע לכם את זה כי אנחנו בוועדה לפניות הציבור מוצפים בפניות האלה ולכן אני מוצא לנכון לבקש מכם את הבקשה הזאת.
דוד אזולאי: יש פה שני ארגונים של מורי הנהיגה ואני מבקש מנציגי שני הארגונים לומר את דבריהם.
דוד אזולאי: אבי, בבקשה.
אבי גולן: מצבו הכלכלי של המורה חמור ביותר.
אבי גולן: בעשר השנים האחרונות הענף נמצא בפשיטת רגל מוחלטת.
אבי גולן: לפני עשר שנים מחיר הסולר היה חצי שקל והיום הוא 14 שקלים.
אבי גולן: סקודה ללימוד נהיגה עלתה 70,000 שקלים והיום מחירה 140,000 שקלים או 150,000 שקלים.
אבי גולן: בשנת 2000 שיעור נהיגה עלה 90 שקלים והיום בין 90 שקלים ל-100 שקלים.
אבי גולן: זאת שחיקה בצורה נוראית.
אבי גולן: ההגבלים של משרד התחבורה לגבי המורה לנהיגה הם אלה: מורה צריך להיות רשום בבית ספר שזאת עלות והוא צריך לשלם עלות נוספת.
אבי גולן: יש ביטוח מיוחד ללימוד נהיגה, ביטוח מיוחד למבחן נהיגה.
אבי גולן: הוא לא יכול לרכוש כל אוטו שהוא רוצה.
אבי גולן: זה חייב להיות בגודל מסוים, תקן מסוים.
דוד אזולאי: גודל המנוע?
אבי גולן: לא, גודל הרכב.
דוד אזולאי: כל המכוניות הן באותו גודל, פחות או יותר.
אבי גולן: לא, יש בעיה בעלויות של המחירים.
דוד אזולאי: בודדים.
דוד אזולאי: כמה מורים לנהיגה משתמשים ברכב מפואר?
אבי גולן: חוץ מזה צריך דוושות ומערכת כפולה.
אבי גולן: אחרי עשר שנים באה הרשות ואומרת לו: אתה לא יכול ללמד עוד יום נוסף עם האוטו הזה.
אבי גולן: אם אין לו כסף להחליף את האוטו הוא נפלט באופן אוטומטי, יוצא החוצה מהמעגל והוא לא יכול לעבוד.
אבי גולן: זאת הגבלה חמורה ביותר שנופלת על גבו של המורה לנהיגה.
אבי גולן: רכב שיוצא למבחן נהיגה חוזר הרבה פעמים עם דפיקות, עם מראות שבורות וכו', וגם חברי הבוחן יכול להעיד על זה, אבל אנחנו לא מקבלים את הכסף על זה כי הביטוח של ענבל, של הממשלה, לא משלם.
אבי גולן: חנן יודע כי אני עבדתי מולו בהרבה מקרים כאלה והמורה לא ראה את הכסף.
דוד אזולאי: אני רוצה להבין – האם הביטוח הוא לא אותו ביטוח בטסט?
אבי גולן: לא, כשהוא יוצא לטסט זה של המדינה בענבל.
דוד אזולאי: כלומר, בשלב של הטסט הרכב הוא בבעלות המדינה.
אבי גולן: נכון.
אבי גולן: הולכת לו מראה שעולה 500 שקל או שריטה או מכה, את הכסף הוא לא רואה.
אבי גולן: זה קורה המון.
אבי גולן: קניית הרכב ביחס לסקטורים אחרים – מוניות מקבלות את זה בלי מס או רכב לסיור שלוקחים את כל הטיילים לתיירות, שמקבלים אותו בלי מס.
אבי גולן: רק אנחנו קונים אותו במחיר מלא פלוס תוספת.
אבי גולן: במכירה, האם כבודו חבר הכנסת דוד אזולאי היה קונה עם 300,000 קילומטר ממורה לנהיגה?
אבי גולן: בחיים לא.
אבי גולן: בואו נהיה מציאותיים.
אבי גולן: אף אחד לא היה קונה לא בוחן ולא השכן שלי.
אבי גולן: אפילו הסוחרים כבר לא קונים ממורי נהיגה.
אבי קרמר: פעם הסוחרים היו קונים מאתנו כי זה היה גיר רגיל.
אבי גולן: ונעבור לאירופה, כי תמיד אנחנו לוקחים דוגמאות מעבר לים.
אבי גולן: וראו שם, זה בדיוק הפוך.
אבי גולן: שיעור נהיגה באירופה עולה 50 אירו.
אבי גולן: העמדת רכב למבחן עולה 150 אירו.
אבי גולן: שם הם קונים את הרכב בלי מס.
אבי גולן: באירופה לא משלמים מס וכאן אנחנו משלמים מס מלא.
אבי גולן: לעניין החברתי, כבוד היושב-ראש וחבר הכנסת אורי מקלב, אנחנו גם בני אדם.
אבי גולן: בנוסף לכל אנחנו בני אדם.
אבי גולן: כשאנחנו נזרקים לרחוב לאף מורה אין קרן פנסיה.
אבי גולן: אין לו ממה לשלם.
אבי גולן: אף מורה אין לו קרן פנסיה.
דוד אזולאי: מה עושים עצמאים שעובדים בחנות מכולת או בעסק הפרטי שלהם?
אבי גולן: הוא יכול להפריש לקרן פנסיה, אבל פה הוא לא יכול להפריש כי אין לו ממה להפריש.
אבי גולן: על זה אני מדבר.
אבי גולן: אין לו ממה להפריש.
דוד אזולאי: יש דברים שאני לא מקבל.
אבי גולן: זאת המציאות.
דוד אזולאי: רבותי, אני חושב שיש הרבה עובדים שמהמעט שהם מקבלים הם יודעים להפריש את הפנסיה שלהם.
אבי גולן: מהמעט שאנחנו מפרישים אנחנו קונים את הרכב כי אין לנו על עם מה לעבוד.
אבי גולן: אני מציג את הבעיה הכללית של המורה.
אבי גולן: אני לא בא להתבכיין אלא מביא את הדברים כהווייתם.
אבי גולן: השאלה המתבקשת של מי שיושב כאן היא למה אנחנו לא מעלים את מחיר השיעור, ואני אגיד לכם למה.
אבי גולן: לממשלה יש איזונים והגבלים.
אבי גולן: היא יודעת כמה מספרי מוניות להוציא כדי שהנהגים לא ייזרקו לרחוב.
אבי גולן: למורי הנהיגה לא.
אבי גולן: כל שרי התחבורה לדורותיהם הוציאו מורים החוצה בלי הגבלה.
אבי גולן: הוציאו בכמויות אדירות.
אבי גולן: כשיש כמויות אדירות, ודאי שהשיעור יגיע ל-70 שקל, ל-80 שקל.
אבי גולן: יש תחרות בירושלים והמחיר הוא 20 שקל לשיעור.
אבי גולן: זה מה שקורה.
אבי גולן: אני לא צוחק, זאת האמת.
קריאה: לאופנועים.
אבי גולן: היות ומשרד התחבורה לדורותיו לא קבע חסמים, לא קבע רף גבוה לקורס למורי נהיגה וכל מי שרוצה נכנס, זה מה שקרה, מה שמשך את המשקולת למטה.
אבי גולן: לכן, המחיר הוא לא מציאותי.
אבי גולן: יהדות צרפת שמגיעה לכאן בחופש עושה את הרשיון פה כי זה עולה להם שמינית ממה שעולה להם בחו"ל, ומורי הנהיגה יעידו על זה.
אבי גולן: אנחנו לא תלושים מהמציאות.
אבי גולן: לבוא אלינו ולקחת את המסמר האחרון ולדפוק אותו, להכניס אותנו לתוך ארון הקבורה הזה, אני חושב שזה קצת עוול ואיוולת.
אבי גולן: חברי הכנסת, הממשלה ומשרד התחבורה אנחנו כפופים להם.
אבי גולן: הם חייבים לדאוג לנו, לילדים שלנו, לפרנסה שלנו.
אבי גולן: אנחנו לא ילדים חורגים של מישהו אחר.
דוד אזולאי: קודם השתמשנו באמרה מפרקי אבות ואני ארשה לעצמי גם פה להשתמש בפרקי אבות:
דוד אזולאי: אם אין אני לי מי לי.
דוד אזולאי: אני חושב שאם הגעתם למצב הזה היום, משהו כנראה גם אצלכם לקוי, לצערי הרב.
דוד אזולאי: אל תצפה שאני כחבר כנסת אדרוש להעלות את מחירי שיעור הנהיגה.
דוד אזולאי: אלה דברים שצריכים להתקיים בדיונים מקצועיים בין מורי הנהיגה לבין המשרד הממונה.
דוד אזולאי: אני רוצה שתדע שאני חושב שאתה מעלה כאן טענות נכונות וגם צודקות.
דוד אזולאי: אני לא מתעלם מכך.
דוד אזולאי: זה שאתם רוכשים רכב במחיר מלא של עלות פלוס כל האביזרים שאתם צריכים להוסיף, זה שהרכב יוצא לטסט הוא מבוטח על ידי חברה ממשלתית שלא תמיד מכסה הכל – כל הדברים האלה נכונים וצודקים.
דוד אזולאי: עם זה, שים לב שאת האזרח הקטן הדברים האלה לא מעניינים כי אותו מעניין כמה הוא משלם מכיסו.
דוד אזולאי: זה שאתה מפסיד בעסק שלך – אותו דבר המכולת השכונתית שלך.
דוד אזולאי: המסכן הזה, בשביל למכור לך לחם וחלב מסבסד מכיסו את החזקת החנות כי הקניון השכן שחט אותו.
דוד אזולאי: אתה חושב שאותו לקוח שבגלל הנוחות שלו קונה ממנו רק לחם וחלב שואל למה מאפשרים הקמת קניון על ידו?
דוד אזולאי: את אף אחד זה לא מעניין.
דוד אזולאי: לכן אני אומר שאף אחד לא מעניינות אותו הבעיות שלכם.
דוד אזולאי: מה שמעניין אותי זה אני וכמה הוצאתי מכיסי עבור לימוד נהיגה.
אבי גולן: הנושא של לימוד נהיגה הוא בטיחותי ובזמנו ישבתי עם מופז והגעתי אתו למסקנה שצריך להיות מחיר מינימום לשיעור, דבר שיביא לנו את הגאולה.
אבי גולן: זה בטיחות וגם מופז אמר שזה בטיחות למרות דעתו של האוצר.
אורי מקלב: מחירי השיעור זה בטיחות?
אבי קרמר: בוודאי כי יש קיצורי דרך.
אבי קרמר: חברים, אתם מאלצים את מורי הנהיגה לקצר ובנקודה מסוימת גם אותו חנווני שצריך להתקיים מעלים.
אבי קרמר: אני מבקש שיירשם פה שרשות המסים תיכנס גם לוועדה הזאת כי אצלה יש הפתרונות להוזיל לנו את המכוניות.
אבי קרמר: בניגוד למה שאמרתם, שאנחנו שוק חופשי ונתנהל בהתאם, אומרים חברי הכנסת המכובדים שהם רוצים להתערב בשוק החופשי.
אבי קרמר: לכן אנחנו כולנו נמצאים פה ולא משנה איזה ארגון כי כולם פה מורים לנהיגה שצריכים להביא את הפרנסה שלהם הביתה.
אבי קרמר: היום לא בונים יותר בפלקל, שזה הרבה יותר זול כי קרס בניין והגיעו למסקנה שזה לא טוב.
אבי קרמר: השינוי צריך להיות מקצועי ואת הוועדה צריך לאזן ולעזור לנו לקבל מספר הטבות מחברות הביטוח ומהממשלה בנושא רכב בלי מסים.
אבי קרמר: אנחנו אוכלוסיה קטנה יחסית ויחד צריך למצוא את האיזונים בענף כדי שהענף הזה יהיה בטיחותי.
דוד אזולאי: אני חוזר ואומר שאמרת דברי טעם ואני לא מקל ראש בדברים שאתה אומר, אבל צריך לזכור דבר אחד – בבית הזה אנחנו רגילים לבצע חקיקה.
דוד אזולאי: יש חקיקה ממשלתית ויש חקיקה פרטית.
דוד אזולאי: החקיקה הפרטית היא סעיף קטן ולפעמים באים משרדי הממשלה ועוד כל מיני גורמים ועל הסעיף הקטן מנסים להעמיס עוד משהו ועוד משהו.
דוד אזולאי: אחר כך החוק הזה מתמוטט לגמרי.
דוד אזולאי: אותו דבר אני אומר לך – הוועדה הזאת היא ועדה חשובה ונותנת פתרונות, אבל שים לב שזאת הוועדה לפניות הציבור.
דוד אזולאי: הציבור פנה אלינו לפתור בעיה.
דוד אזולאי: אני לא מתיימר לפתור עכשיו את הבעיות של המורים לנהיגה עם כל הכאב והצער והדברים צודקים.
דוד אזולאי: אני לא מקל ראש בהם.
אבי גולן: אבל גם אנחנו ציבור שפונה לוועדה.
דוד אזולאי: אין בעיה, אתה רואה שאני אתך.
דוד אזולאי: אני לא בא בצורה שרירותית ואומר שאני מבקש להוריד מחירים או להעלות מחירים.
דוד אזולאי: אנחנו גם יודעים מה המנדט שלנו.
דוד אזולאי: אני חוזר ואומר שכרגע הנושא שעומד על הפרק הוא אותו טסט מפורסם שהציבור משלם עליו 400 שקלים.
קריאה: זה לא 400 שקלים.
אבי קרמר: אני רוצה להדגיש שלימוד נהיגה בישראל הוא המוצר.
אבי קרמר: לא קונים ממני טסט, קונים ממני לימוד נהיגה בישראל והחבילה הזאת זולה בעשרות אחוזים מכל מקום אחר בעולם.
אבי קרמר: אנחנו שולחים את האזרחים שלנו לנסוע ולטפל בשיניים ברומניה ובבולגריה ובפעם הראשונה יש תיירות לישראל ללימוד נהיגה זול.
אבי קרמר: אני מוכן להראות לכם את הנתונים ולהביא לכם את האנשים.
אבי קרמר: חברים, אנחנו חוטאים.
אבי קרמר: גם אנחנו לא עוכרי התלמידים.
אבי קרמר: התלמידים האלה הם הילדים שלנו והילדים של השכנים שלנו והחברים שלנו.
אבי קרמר: אין לנו עניין לקחת מאף אחד שקל אחד, אבל הגענו למצב בעשר השנים האלה – אני מוכן שמרכז המחקר של הכנסת יוציא דוח – שתראו מי נכנס לענף הוראת הנהיגה.
אבי קרמר: אף צעיר לא נכנס אליו.
אבי קרמר: זה הפך להיות מקצוע שני של פנסיונרים שהורגים לנו את הענף.
אבי קרמר: בואו ניכנס ונבדוק את הענף הזה פעם אחת לעומק, אנחנו בעד ונשתף פעולה בשמחה.
דוד אזולאי: אם אני רוצה לשפוט לפי נתון אחד שכולנו מכירים, ריבוי תאונות הדרכים במדינת ישראל, זה אומר שמשהו לקוי במערכת הלמידה של הנהיגה.
שי ברק: לא נכון.
שי ברק: את המבחן של הנהיגה בוחן משרד התחבורה.
שי ברק: אנחנו מלמדים.
אבי מלכה: אל תשליך את זה על בוחני הנהיגה.
אבי מלכה: זה קשור גם ללימוד, גם לרמת המבחן.
פרוספר חזן: זה קשור לרמת המחיר.
פרוספר חזן: מורה לוקח פחות, משקיע פחות, מסביר פחות ומנסה את מזלו.
אבי מלכה: תעלו את המחיר.
פרוספר חזן: בבקשה, שייתן לי.
פרוספר חזן: אני אתן את האוטו שלי לטסט בחינם אם הוא ייתן לי מחיר של שיעור ב-150 שקלים.
דוד אזולאי: מי נציג האיגוד השני?
דוד אזולאי: למה יש שני ארגונים?
שי ברק: אני חושב שבנושא הזה אין ארגונים, יש רק מורים לנהיגה בשטח.
דוד אזולאי: אני שמח לשמוע וטוב שזה כך.
דוד אזולאי: כולנו היינו תלמידים ואני חושב שמורי הנהיגה עושים מלאכת קודש.
דוד אזולאי: עם זאת, כל מי שעיניו בראשו רואה את הכמויות של תאונות הדרכים במדינת ישראל וזה צריך להדליק פרוז'קטור אדום לכל אחד למה זה קורה לנו.
שי ברק: זה מכלול שלם של דברים.
שי ברק: אני מהעמותה לקידום מעמדו של המורה.
שי ברק: כל המספרים שאנחנו שומעים, ש-400 זה יקר, מבחינתי אלה מספרים בעלמא.
שי ברק: אלה עובדות תלושות.
שי ברק: אני מבקש והיה נדמה לי ששמעתי מהצד ההוא שיש איזשהו דוח, איזשהו מחקר כלכלי.
שי ברק: אנחנו לא ראינו את המחקר אבל אם יש כזה, מן ההגינות להציג לנו אותו.
דוד אזולאי: רבותי, כדי להסיר ספק אני אבהיר את הנקודה הזאת.
דוד אזולאי: יש מרכז מחקר ומידע של הכנסת שעומד לרשות חברי הכנסת ואנחנו פונים אליו בכל מיני שאלות ומקבלים תשובות.
דוד אזולאי: פנינו וביקשנו לדעת מה העלויות של העמדת רכב למבחן נהיגה וקיבלנו את הנייר הזה.
דוד אזולאי: היות והאיש שהכין את זה לא נמצא כרגע אתנו, אני לא רוצה לתת לכם אותו, אבל בסוף הדיון כל מי שירצה יוכל לקבל.
דוד אזולאי: אין פה סודיות.
דוד אזולאי: אני אתן לכם את זה ויכול להיות שתשתמשו בזה.
אורי מקלב: הוא שאל האם מישהו בדק מה העלויות של מורי הנהיגה ומה מנגד?
שלומית אבינוח: זה לא התפקיד של המ.מ.מ.
שי ברק: אני יודע שכאשר באים אליי עם מספרים מן ההגינות לתת לי הזדמנות נאותה להביא את המומחה שלי, להביא את הכלכלן שלי על מנת לסתור את הנתונים אם אני חושב שהם לא נכונים.
שי ברק: אתה אמרת ש-400 שקל זה מחיר יקר ואני חושב שזה מחיר זול, אבל לא ניכנס בזה לוויכוח כי אני לא אכמת לך כאן את הנתונים שלי.
אורי מקלב: זה מול המחיר של שיעור הנהיגה.
שי ברק: אדוני, נאה דורש נאה מקיים.
שי ברק: עלות בוחן היא כ-60-50 שקלים לשעת עבודה ואתם, מדינת ישראל, גובים פי שש או פי שבע.
שי ברק: אתם לוקחים על אותה שעת עבודה שתי אגרות, קרוב ל-300 שקלים.
שי ברק: תעשה את החשבון – הדלק שלי, האוטו שלי, הכל שלי.
שי ברק: תן לי את העלות שלי גם פי שש או פי שבע.
שי ברק: בוא לא ניכנס לזה כי באמת זה דו שיח של אנשי מקצוע, לדעתי.
שי ברק: ברשותכם, אני מבקש לפנות לחנן ולבקש שגם בוועדה שבודקת מחירים – אתם רואים שאנחנו מכירים את המספרים ושולטים בחומר – בבקשה שתפו אותנו גם בוועדה שבודקת את העלויות, לא רק בוועדה של ההכשרה.
שי ברק: שמענו בכלל שאין מורים בוועדה הזאת ונורא הופתענו.
אבי קרמר: בוועדה המקצועית אין.
שי ברק: עכשיו הוא אומר שיש מורים.
דוד אזולאי: זאת תהיה דרישה של הוועדה.
דוד אזולאי: רבותי, אני אתחיל להוציא אנשים החוצה, דבר שאני לא אוהב לעשות.
שי ברק: חנן, אני חושב שלבדוק את הנושא שלנו בלי נציגים שלנו שיבואו וייתנו לכם מספרים אמיתיים ונתונים אמיתיים זה חוטא לאמת.
שי ברק: לכן אני מאד מאד מבקש שגם בוועדה הכלכלית וגם בוועדה המקצועית יהיו נציגים מכל הזרמים על מנת לתת איזון ותשובות נאותות.
שי ברק: חבר הכנסת מקלב, קראתי עכשיו את הדוחות של הוועדה הקודמת.
שי ברק: הגדרת את התלמיד באיזשהו מקום כמו בן-ערובה, שבוי, שמגיע לרגע האחרון ואז אין לו ברירה והוא צריך לשלם 400 שקל.
אורי מקלב: תתייחס לזה שהוא לא יכול להיות בתחרות.
אורי מקלב: בתחילת לימוד הנהיגה הוא יכול לעשות תחרות, אבל אחרי זה הוא שבוי בידיים של אותו מורה.
שי ברק: אני מבקש לעשות סדר בעניין הזה.
שי ברק: כשתלמידים שלי נכנסים אליי לאוטו אני מקפיד לומר להם מה הוא מחיר השיעור, מה מחיר המבחן הפנימי ומה הוא מחיר המבחן החיצוני.
שי ברק: רוצה – תיקח, לא רוצה – תברח.
שי ברק: 70%-60% מהחברים שלי מדביקים על הדשבורד את המחיר והם נוסעים עם זה כל היום.
שי ברק: אני מתנגד לזה כי הדבק הורס לי את האוטו.
שי ברק: כמו שאמרו פה, זה אוטו שלי שאני קונה במטב כספי ואחר כך נשאר כתם מהדבק מגע.
שי ברק: אני מציג את המחירים והתלמידים שלי יודעים מה המחירים.
שי ברק: אני מקפיד לומר לתלמידים וגם להורים את המחירים ואני חושב שאם תצא הנחיה גם מהעמותה שלנו וגם מהארגון השני שעל כל המורים להציג את המחיר האמיתי כבר בתחילת הלימוד, בזה פתרנו את בעיית השבוי, הבן-ערובה ואפשר לרדת מזה פעם אחת ולתמיד.
דוד אזולאי: אני חייב לסיים את הדיון ולסכם אותו, אבל יש פה אנשים שהגיעו מרחוק ואני רוצה לאפשר להם לדבר, ממש בקצרה.
יעקב אסבאג: לגבי חבר הכנסת מקלב, לקטע של התחרות בנהיגה.
יעקב אסבאג: אני חולק על הדברים כי אני רואה את לימוד הנהיגה בדיוק כמו מוסד חינוכי אחר.
יעקב אסבאג: אין תחרות.
יעקב אסבאג: מורה לנהיגה יכול להיות מורה מצוין וכל המורים מצוינים, אבל מאלצים את המורה להתמודד על הרקע הכלכלי ולא על הרקע המקצועי.
יעקב אסבאג: המילה "תחרות" בנהיגה מבטאת בדיוק את התחושה בציבור.
יעקב אסבאג: אני חושב שהמורה צריך להתפנות לתחרות מקצועית ולא לתחרות כלכלית.
יעקב אסבאג: הקטע של התחרות הכלכלית הוא הנגע הכי גרוע וחטא כל החטאים שיכול להיות בהוראת נהיגה.
יעקב אסבאג: אם דיברת על תאונות דרכים ראה התנהגות של מורה שמתמודד על הפרנסה.
יעקב אסבאג: במקום להשקיע בתהליך של לימוד הנהיגה הוא משקיע בשאלה איך להוציא כסף מהר מהתלמיד.
יעקב אסבאג: לצערנו, להורים יש חלק גדול מאד בתהליך של הכשרת התלמידים כי לא פעם ולא פעמיים, גם כיושב-ראש וגם כמורה שמלמד, אני מקבל פניות מהורים והשאלה הראשונה שלהם תמיד היא כמה עולה שיעור.
יעקב אסבאג: שנית, אומרים לי הורים: תלמד אותו מה שצריך, את השאר אני כבר אלמד.
יעקב אסבאג: ברגע שייפתר עניין המחיר של שיעור הנהיגה אני מבטיח לך שגם מחיר הטסט יירד וגם רמת הלימוד תעלה.
דוד אזולאי: אם אני אשב באותה ועדה יהיה לי מה להגיד בכל הקשור ללימודי הנהיגה, אבל זה לא המקום ולא הזמן.
דוד אזולאי: בבקשה, אדוני, בקצרה.
אלי יעקובי: אני גם מהעמותה לקידום מעמדו המקצועי של מורה הנהיגה.
אלי יעקובי: ברשותך, חבר הכנסת מקלב, אני רוצה להתייחס למה שאמרת.
אלי יעקובי: למורים אין אינטרס להגיש תלמידים ככה.
אלי יעקובי: זה לא נכון, להפך.
אלי יעקובי: אם המחיר יירד יהיה לחץ על המורים ותלמידים יגשו יותר.
אלי יעקובי: התלמיד יחשוב שבמקום ללמוד עוד שיעור הוא ייגש לעוד טסט ולעוד טסט ויהיה תלמיד שאינו מוכן לקבלת רשיון.
אלי יעקובי: מצוקת הטסטים בטח לא נותנת לי רצון להגיש סתם לטסט.
אלי יעקובי: אנחנו לא מגישים סתם.
אלי יעקובי: יש לחץ על התלמידים, אבל הלחץ הזה יגבר אם המחיר יירד.
אלי יעקובי: דרך אגב, תיקון היסטורי.
אלי יעקובי: גם כשהמחיר היה בפיקוח הוא היה מחיר של שלושה שיעורים.
אבי קרמר: לפני כן זה היה שלושה וחמישה שיעורים.
שמוליק גרמיזה: בזמנו, ואנחנו מורים ותיקים, תלמיד לא הלך לטסט כשהוא לא מוכן וביקש עוד שיעורים.
שמוליק גרמיזה: שיעור עלה שבע לירות וטסט עלה שבעים לירות.
שמוליק גרמיזה: לא נכון שהמורה רוצה להגיש את התלמיד לטסט מהר כי תלמיד שייצא ממורמר אחרי שהוא שילם שלושה או ארבעה טסטים, לא שווה לי כי הוא לא יביא את החברה שלו או את הידידה שלו.
אבי קרמר: השיווק זה בדיוק העניין.
אבי קרמר: מורה נמדד באחוז ההצלחה שלו.
אבי קרמר: אם זה מורה שעובדים אצלו בטסט החמישי או השישי, זה מורה שאין לו עבודה.
אבי קרמר: מורה שמעביר בטסט ראשון נחשב למורה כוכב ולכן התיזה שיש לנו אינטרס להוציא איזשהו תלמיד לטסט ולהרוויח כסף, זה קשקוש.
אבי קרמר: זה אנטי תיזה.
אבי קרמר: זה כמו שמישהו ימכור סחורה מקולקלת.
אלי יעקובי: מהנסיון האישי שלי אני רוצה להתחבר למה שאמר אבי גולן על הקטע של נזק.
אלי יעקובי: היה לי אוטו חדש, יצא בוחן, היה מישהו עם סחורה של ברזלים ועשה לי שריטה לאורך כל האוטו.
אלי יעקובי: אף אחד לא שילם לי את הנזק, אני שילמתי את התיקון וזה רכב חדש.
אבי מלכה: מה פתאום?
אבי מלכה: אין דבר כזה.
אבי מלכה: בוחן מגיש דוח תאונות.
אלי יעקובי: הוא לא הסכים להגיש.
קריאה: יש לי את הדוח עד היום באוטו ולא קיבלתי כסף.
דוד אזולאי: רבותי, אנא מכם, תודה, תודה רבה.
עופר כהן: אני משמש מורה נהיגה כבר 25 שנה.
עופר כהן: כשאני התחלתי לעבוד מחיר אגרת הרישוי היה בערך ביחס של 1:13 למחיר הנהיגה.
עופר כהן: היום, כעבור 25 שנה, מחיר אגרת הרישוי היא 136 שקלים ואנחנו גובים עבור שיעור כ-100 שקלים.
שמוליק גרמיזה: וכשמשרד התחבורה הכריז על האגרה הוא אמר שהיא תהיה כמחיר שיעור נהיגה.
עופר כהן: כל הזמן רוצים להוריד את המחירים, אבל הדבר היחיד שנהיה זול זה אנחנו והדבר היחיד שצמוד כל הזמן הוא מחיר האגרה.
עופר כהן: מחירי התיאוריה היו 133 שקלים כשזה היה שייך למדינה והיום כשזה פרטי זה עולה 40 שקלים.
עופר כהן: המדינה הוגנת לאזרחים כשזה תלוי בי.
חנן אהרון: אבל תדייק, שזה היה עבור שני מבחנים.
עופר כהן: אני רוצה לדייק עד הסוף.
עופר כהן: בתיאוריה השנייה, השלישית או החמישית – התלמיד היה משלם לשמונה תיאוריות כי השאלות בתיאוריה לא היו הגונות ואף אחד לא טרח לשנות.
עופר כהן: עד היום יש המון שאלות בתיאוריה שהן ממש מכשילות אבל אין אינטרס לשנות את זה.
עופר כהן: כל זמן שזה היה שייך למדינה, לא היה אינטרס לשנות את זה.
עופר כהן: התלמידים הערבים היו עושים 15-10 תיאוריות, משלמים עליהם כדת וכדין ועושים טסט אחד במקרה זה.
עופר כהן: היושר צריך להיות בכל כיוון והוא לא יכול להיות רק בכיוון של מורי הנהיגה.
עופר כהן: זה חורה לי.
גדעון כפרי: קצת מקומם שמר מקלב משווה את מחיר הטסט רק למחיר שיעור הנהיגה.
גדעון כפרי: כשלוקחים דבר זול שלא שווה פרוטה ורוצים לגזור ממנו את מחיר הטסט, זה נורא פשוט אבל זה מאד מקומם.
גדעון כפרי: כלכלן בודק גם פרמטרים אחרים: את עליית מחירי הרכב, את עליית מחירי הסולר, את יוקר המחייה וכו'.
גדעון כפרי: נורא פשוט לגזור את זה רק ממחיר השיעור.
גדעון כפרי: יש מכלול נהיגה, יש כלכלנים.
שמוליק גרמיזה: זה לא הטסט, זה כל החבילה.
גדעון כפרי: בעבר, כמה מורה נהיגה היה צריך לעבוד במספר שיעורים כדי לקנות רכב ולבדוק כמה הוא צריך לעבוד היום כדי לקנות רכב, יש כלכלנים שיעשו את השקלול של כל הדברים ולא להגיד ששיעור נהיגה עולה 100 שקלים בגלל תחרות.
גדעון כפרי: תציפו אותנו במורים לנהיגה ובגלל תחרות המחיר יירד ל-20 שקלים ומחיר טסט יהיה 5 שקלים.
גדעון כפרי: זה מה שיוצא.
גדעון כפרי: תחרות חופשית כן אבל מחיר הטסט לא.
גדעון כפרי: זה מה שיוצא וזה מקומם.
יעקב פוני: חבר הכנסת מקלב, שאני מכבד אותו, דיבר על כך שציבור מורי הנהיגה הוא ציבור של אנשים ערכיים.
יעקב פוני: המושג ערכי הוא משהו מאד כוללני ומאד גדול ומחייב.
יעקב פוני: אנחנו יושבים בתוך האוטו, גם מלמדים נהיגה, גם שומרים על התלמידים, גם שומרים על הכביש, גם על האנשים, הכל ביחד.