GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דפנה אבירם-ניצן: אני רוצה להתייחס לאחת ההמלצות שנתתם בדיון הקודם, שבהחלט האירה את עיניי והציפה דברים לחיוב.
דפנה אבירם-ניצן: כפי שחזקי תיאר, אנחנו מנסים לשפר ולטייב את העבודה.
דפנה אבירם-ניצן: אחת ההחלטות הייתה לתת את פרטי המייל של כל חברי המועצה.
דפנה אבירם-ניצן: אין לי בעיה עם זה ברמה האישית, אבל אני חושבת שזה לא משיג את המטרה שלו ואף עושה יותר נזק.
דפנה אבירם-ניצן: אני אסביר: יוצא ש-56 איש מקבלים מיילים על אירוע פרטי של בן אדם.
דפנה אבירם-ניצן: יכול להיות שאותו בן אדם מאוד צודק, אבל אי אפשר לנהל ככה, כי כל אחד חושב שהשני מטפל בזה.
דפנה אבירם-ניצן: זאת אומרת, אי אפשר ש-56 איש שאמורים לפקח פיקוח-על על ניהול תקין, יתעסקו במקרה ספציפי.
דפנה אבירם-ניצן: כך אנחנו קצת חוטאים לתפקיד שלנו, כי אנחנו לא אמורים לעשות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל בשביל זה יש ועדות.
דפנה אבירם-ניצן: רגע, תני לי לסיים ואז תביני למה אני חותרת.
דפנה אבירם-ניצן: צריך שהפנייה תהיה למזכירות של הביטוח הלאומי.
דפנה אבירם-ניצן: וכאן המקום להגיד שאריאלה עושה עבודה נהדרת והיא כן צריכה עזרה אם אנחנו מטילים עליה עוד ועוד מטלות.
דפנה אבירם-ניצן: לכן צריך שמישהו ירכז את כל הפניות ויציף אותן בפני המועצה.
דפנה אבירם-ניצן: שיגיד מה הייתה התלונה הספציפית שעלתה למועצה, מה הטיפול שנעשה.
דפנה אבירם-ניצן: ואז אנחנו מחליטים אם הטיפול הוא ראוי בעינינו או לא.
דפנה אבירם-ניצן: כלומר, יש גוף שמרכז ומציג לנו את הכול, כך שנוכל להתייחס.
דפנה אבירם-ניצן: כי אם אנחנו נטפל בכל עניין פרטני, אנחנו קצת נכנסים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה מיילים קיבלת?
דפנה אבירם-ניצן: שלושה מאז שזה נכנס.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז את ממש "לא" יכולה לעמוד בזה.
דפנה אבירם-ניצן: לא, ממש לא, ברמה האישית אין לי בעיה.
דפנה אבירם-ניצן: אבל אני חושבת שאנחנו לא הפקידות שפותרת את הבעיות בשטח.
דפנה אבירם-ניצן: אנחנו יכולים לפקח אם זה נפתר או לא, אבל אם כל אחד מ-56 האנשים ינסה להתערב באופן פרטני, אנחנו ניצור אנדרלמוסיה בניהול של המוסד.
דפנה אבירם-ניצן: אני חושבת שזה צריך להיות יותר מוסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לך מזל שהוא אמר לי לא לדבר.
דוד אזולאי: אני רוצה להתייחס לעניין הזה.
דוד אזולאי: תראי, יש אנשים שפונים פנייה אחת ל-120 חברי כנסת.
שלומית אבינח: הרבה מאוד כאלה.
דוד אזולאי: יש כאלה שיתייחסו ויש כאלה שלא יתייחסו.
דוד אזולאי: כקוריוז, אני אספר לכם דבר נחמד שהיה לי פעם.
דוד אזולאי: כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים, לפני הרבה שנים, קיבלתי פנייה של יהודי שטען שהאוטו של "חברא קדישא" חונה לו כל הזמן מול הבית וזה מעורר אצלו כל מיני אסוציאציות, ולכן הוא מבקש את העזרה שלי.
דוד אזולאי: נו, אני מקבל פנייה כזאת, מה אני יכול לעזור לו? מצד שני, מה לעשות, יש לי בעיה בחיים: אי אוהב לענות לאנשים ואני לא משאיר שום מכתב ללא מענה.
דוד אזולאי: אז ציטטתי לו כמה פסוקים כדי שלא יפחד ולא ידאג, ואחרי כמה זמן אני מקבל תגובה ממנו: היחיד שענה למכתב שלי זה אתה.
דוד אזולאי: על זה יכולה להעיד יפה, מנהלת הוועדה.
דוד אזולאי: הרי אנחנו מכירים את זה – יש באמת אנשים שפונים לכולם.
דוד אזולאי: ולא רק זה, לפעמים אנחנו נתקלים במצב שארבעה או חמישה חברי כנסת טיפלו באותו דבר, ואז אפילו המשיב מסתפק במכתב שהוא שלח לחבר הכנסת הראשון שפנה.
דוד אזולאי: חברי המועצה, אני אומר לכם בכנות: זה לא התפקיד שלכם.
דוד אזולאי: פניות הציבור זה לא התפקיד שלכם.
דוד אזולאי: יש פניות ציבור בביטוח הלאומי ובכל מיני מקומות, ושהם יטפלו.
דוד אזולאי: אתם קובעים את הנושא של החקיקה, התקנות, המדיניות.
דוד אזולאי: אלה דברים שאתם מטפלים בהם.
דוד אזולאי: אם מישהו רוצה לפנות אליכם, אתם תמיד יכולים לכתוב לו משפט קצר שאומר שזה לא מתפקידכם ומפנה אותו לגורם הרלוונטי.
דוד אזולאי: בשביל זה צריכה להיות מזכירה, שהיא תקבל את החומר ותעביר אותו הלאה.
דוד אזולאי: אני גם לא חושב שזה התפקיד שלנו לקבוע לכם מה אתם... יש חקיקה בעניין הזה, יש תקנות, והן קובעות מהו תפקידכם.
דפנה אבירם-ניצן: אני רק אסכם, כי אני רוצה להגיב על מה שענית לי.
דפנה אבירם-ניצן: אני פשוט חושבת שזה לא מאפשר לנו לשפר את השירות.
דפנה אבירם-ניצן: צריך לעשות את המנגנון יותר יעיל כדי לשפר את השירות.
דפנה אבירם-ניצן: בסוף, המטרה היא שניתן שירות יותר טוב לפניות כאלה, אבל לא זו הדרך שתוביל אותנו לזה.
דפנה אבירם-ניצן: זה הכול.
דפנה אבירם-ניצן: אין לי בעיה לקבל את הפניות ולעזור לפונים, אבל אני לא חושבת שזו הדרך שתוביל לשיפור השירות.
אהוד יאיר: כשהיית עלומה בעלטה, אף אחד לא ידע לפנות אלייך ולא יכולת לתת שום שירות בכלל.
דפנה אבירם-ניצן: צריך שתהיה כתובת, אבל כתובת אחת מרכזת.
רועי קרת: אני עורך דין רועי קרת, המשנה ליועץ המשפטי של הביטוח הלאומי.
רועי קרת: מכיוון שהנושא פה הוא הביקורת על המוסד לביטוח הלאומי, חשוב להבהיר שהמוסד הוא גוף שמפוקח ומבוקר בצורה מאוד יסודית: הוא גם גוף שנתון לביקורת של מבקר המדינה, כולל פרשנויות משפטיות של שאלות שמתעוררות; הוא גם גוף שכפוף או מתייעץ עם היועץ המשפטי לממשה בהרבה מאוד עניינים; והוא גם גוף שנתון לפיקוח וביקורת של בתי-הדין לעבודה.
רועי קרת: הביקורת של בתי-הדין לעבודה על עבודת המוסד בהיבט המשפטי, היא מאוד הדוקה.
רועי קרת: אומרים לנו: אל תשלחו אנשים לבית-הדין, כי זה הליך וזה מסובך ויקר.
רועי קרת: אבל חשוב להבהיר: ההליך של בית-הדין לעבודה הוא הליך הכי זול שיש בעולם.
רועי קרת: אין בו אגרה, לא מטילים הוצאות גם כשהאיש מפסיד, ואין עלויות, משום שאת התביעה אפשר להגיש בטופס ואפשר לקחת עורך דין ללא תשלום של הסיוע המשפטי - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: של הביטוח הלאומי, שזה בדיחה.
רועי קרת: לא, סיוע משפטי הוא יחידה של משרד המשפטים.
רועי קרת: זה עוד דרך שבה משרד המשפטים מבקר את עבודת המוסד, משום שזאת לא יחידה בביטוח לאומי אלא זאת יחידה במשרד המשפטים.
רועי קרת: נכון שתקציב המוסד לביטוח לאומי הוא זה שמממן את היחידה הזאת, אבל זה לא אומר, כי תקציב המוסד לביטוח לאומי מממן גם את בתי-הדין לעבודה.
קריאה: זה למה זה כל כך גרוע.
רועי קרת: תקציב המוסד לביטוח לאומי - - -
רועי קרת: אין שום בעיה, אפשר להוציא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אכתוב מכתב למנכ"ל שאתה יודע להגן על ה - - - של המוסד - - -
רועי קרת: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לסיים את הדברים שלי, משום שכך לא ניתן - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עדיין חברת כנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול - - -
דוד אזולאי: לחברי כנסת יש את הזכות להעיר הערות ביניים.
דוד אזולאי: אבל בכל זאת אני מבקש לאפשר לו לסיים את דבריו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קשה קצת לשמוע דברים שהם לא בדיוק אמתיים.
רועי קרת: כל דבר ממה שאמרתי יכול להיבדק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 10,000 תביעות?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: 10,000 תביעות, שיותר מ-60% מוצדקות, ואתה אומר שאתה עומד תחת ביקורת?
רועי קרת: 60% מוצדקות – לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיף שלא הייתה מדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסלח לי מאוד, באמת.
רועי קרת: אדוני היושב-ראש.
דוד אזולאי: לא, את זה אני לא מקבל.
רועי קרת: זה בדיוק הפיקוח והביקורת בהיבטים המשפטיים, על עבודת המוסד.
רועי קרת: זה המקום לעשות את הפיקוח והביקורת, משום שאני לא חושב שהכנסת תרצה באמת לעסוק באותן 10,000 או 11,000 תביעות ולראות אחת-אחת איזה מהן מוצדקת ואיזה מהן לא הייתה מוצדקת.
רועי קרת: המספר של 60% לא מוכר לי.
רועי קרת: ברוב התביעות שמוגשות נגדנו אנחנו עדיין מנצחים, והשאלה אם פשרה נחשבת הפסד או ניצחון היא לא שאלה פשוטה.
רועי קרת: אדוני, אני אסכם.
רועי קרת: הפיקוח על ההיבטים המשפטיים של עבודת המוסד הוא פיקוח הדוק.
רועי קרת: אין הרבה גופים שמפוקחים ככה.
רועי קרת: הגישה לערכאות משפטיות היא מאוד יעילה וקלה.
שלומית אבינח: רועי, ממה שאני יודעת, כמנהלת הוועדה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי, אתה חי בסרט?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב"אח הגדול" או באיזה סרט ריאליטי מעניין שהמצאת לך?
רועי קרת: אני לא מבין, כרגע הטיעון הוא נגד המוסד?
רועי קרת: נגד בתי-הדין לעבודה?
רועי קרת: נגד מי הטיעון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נגד אנשים שעובדים במוסד וחושבים שהכול בסדר.
רועי קרת: אז שיחליפו את כל האנשים שעובדים במוסד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה באמת אחד הדברים שצריך לעשות – את חלקם צריך להחליף.
דוד אזולאי: רבותיי, אני מבקש - - -
יהושע כהן: בינתיים האזרח מגיע לפת לחם, והם לא יודעים את זה.
יהושע כהן: רק כשהבן אדם מת אתם נזכרים לטפל בזה.
דוד אזולאי: מיד יגיע התור שלך לדבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שאתה חושב שהכול בסדר, שום דבר לא בסדר.
רועי קרת: אף פעם לא הכול בסדר, וגם לא אמרתי שהכול בסדר.
יהושע כהן: אני מחזיק כאן פסק-דין של אדם שהבאתם אותו לפת לחם.
יהושע כהן: כבר חמש שנים אני בהליך - - -
דוד אזולאי: הדובר הבא, בבקשה.
מאיר אלבז: אני מאיר אלבז, חבר המועצה קדנציה שנייה.
מאיר אלבז: אני אדבר בקצרה, לא אחזור על דברים שנאמרו, רק אומר דברים שצריך לשפר.
מאיר אלבז: צריך לחלק את זה לשניים.
מאיר אלבז: שיפור עבודת המועצה וכל התהליך הזה, שיש אין-סוף לשפר אותו, ולדעתי זה יותר קל לעשות אותו.
מאיר אלבז: הבעיה נמצאת אצל הציבור הרחב – שהוא לא מקבל את השירות .
מאיר אלבז: לגבי הרעיון שייתנו את המיילים והטלפונים שלנו – אין בעיה, אני איש ציבור, ואני מקבל לא פחות פניות מחבר כנסת, אפילו בשבת, למרות שאני אדם מסורתי.
דוד אזולאי: תעשה כמוני, תנתק את הפקס והטלפון.
מאיר אלבז: זה רעיון טוב לנתק, אבל יש לי גם בני משפחה.
מאיר אלבז: לא חשוב.
מאיר אלבז: מה שאני רוצה לומר זה שבשביל לנהל את העסק הזה צריך לפנות.
מאיר אלבז: עוד פעם, יש שר ממונה, שר רווחה, שהוא באמת פתוח, והוא עשה עבודה טובה במשרד התקשורת.
מאיר אלבז: כל תלונה שמגיעה מאחד הזכיינים זוכה לתשובה וטיפול שלו.
מאיר אלבז: גם פה כנראה הוא יעשה את השינוי הזה.
מאיר אלבז: כנראה.
מאיר אלבז: לכן אנחנו יכולים להמליץ בפניו, כי הוועדה הזאת עלתה על נישה שבאמת לא טופלה.
מאיר אלבז: אבל בשביל לייעל את העסק צריך שני דברים.
מאיר אלבז: הראשון, שאותה ועדת ביקורת שהוקמה תמליץ שהמועצה תקבל את אותה סטטיסטיקה של תלונות ושתדון בהן.
מאיר אלבז: זה במאקרו – לראות לאן זה הולך בכלל ומה המגמות.
מאיר אלבז: זה אחד התפקידים שם.
מאיר אלבז: דבר שני, אני לא משתחרר גם מהפניות הפרטניות, אבל מה הבעיה?
מאיר אלבז: אני לא מכיר שני מומחים בארץ שמכירים את הספר הזה של הביטוח הלאומי.
מאיר אלבז: אם אתם מכירים, תפנו אותם אליי.
מאיר אלבז: הייתי יושב-ראש ועד עובדים 31 שנה.
מאיר אלבז: השתגעתי, יצאתי מדעתי, כי לא ידעתי למי לפנות ואיך.
מאיר אלבז: אני סגן יושב-ראש הסתדרות הגמלאים בישראל, וגם שם אני משתגע – איך לתעל את האנשים.
מאיר אלבז: לכן מה אני רוצה לומר?
מאיר אלבז: אני רוצה לומר שאם רוצים להגיע למטרה, זה טוב מאוד שיפרסמו את המיילים והטלפונים והכול, אבל צריך להיות אדם בביטוח הלאומי שאני פונה אליו, כביכול כחבר כנסת, ואומר לו: מתייחסים אליי אחרת.
מאיר אלבז: אבל האיש הזה צריך להגיד לי למי אני פונה במוסד לביטוח לאומי – לאיזה מחלקה, לאיזה תת-מחלקה לאיזה בן אדם.
מאיר אלבז: למזלי יש את חזקי, שהוא כל כך ותיק.
מאיר אלבז: אליי מגיעות כמה עשרות פניות בשנה, ויש לי את האינציקלופדיה שנקראת חזקי, ואני פונה אליו.
מאיר אלבז: אבל זאת לא שיטה.
מאיר אלבז: צריך להיות אדם מטעם הביטוח הלאומי.
מאיר אלבז: זו תהיה פנייה לשר, דרך אגב.
מאיר אלבז: אני רק אומר את ההצעה שלי, אני לא מפחד לדבר, השר הזה הוא פתוח.
מאיר אלבז: אני מציע להגיד לו: תמנה אדם, שאנחנו, חברי המועצה, נפנה אליו, והוא יתעל את המשך הטיפול, ואנחנו נדרוש את התשובות מאותו פקיד וראש אגף.
מאיר אלבז: אבל צריך לדעת למי לפנות.
מאיר אלבז: גם אני לא יודע למי לפנות.
דוד אזולאי: אדוני, אני חושב שאם תהיה תוספת של כוח אדם וייעוץ משפטי, זה יענה על הדרישות שלכם.
מאיר אלבז: לפעמים הבעיות הן לא משפטיות.
דוד אזולאי: מר כהן, בבקשה.
יהושע כהן: אני התפרצתי קודם, ואני מתנצל.
יהושע כהן: אני מייצג את ארגון נפגעי פעולות איבה.
יהושע כהן: אני אומר שהדברים שאדוני המכובד אמר כאן הם לא נכונים.
יהושע כהן: אתם מוציאים את הנשמה לאנשים.
יהושע כהן: נכון, יש לנו ייעוץ משפטי חינם כביכול, אבל אתם מחזירים אותם לבתי-דין לעבודה פעם אחר פעם.
יהושע כהן: האם שאלתם פעם אחת את אותה משפחה האם יש לה קיום?
יהושע כהן: האם היא יכולה למממן את עצמה במשך שלוש, ארבע, חמש, שבע, שמונה שנים?
יהושע כהן: יש לי כאן דברים שאני מתבייש לפרסם אותם.
יהושע כהן: מקרים שזו בושה וחרפה מה שהביטוח הלאומי עושה לאותם נפגעים.
יהושע כהן: ריבונו של עולם.
יהושע כהן: בית-משפט לוקח, דוחה, ואז הביטוח הלאומי בא ומערער על זה עוד פעם ועוד פעם.
דוד אזולאי: מר כהן, תרשה לי רגע לשאול אותך, על מה אתה מדבר כרגע, על מקרים פרטניים שפונים אליך ואתה לא מצליח - - - ?
יהושע כהן: אני מדבר על הנוסח - - -
דוד אזולאי: אני רוצה להבין, האם אתה כחבר מועצה מקבל פניות פרטניות שאתה נדרש לטפל בהן?
יהושע כהן: הרבה.
יהושע כהן: אני היית יושב-ראש ארגון נפגעי פעולות איבה ונציג הנכים.
יהושע כהן: מתפקידי לטפל בנכים נפגעי פעולות איבה.
יהושע כהן: ואני אומר לכם שמה שנעשה עם הנפגעים האלה זה קטסטרופה.
דוד אזולאי: אתה לא נעזר ביחידה לפניות הציבור בביטוח הלאומי?
יהושע כהן: אני מתבייש לדבר.
יהושע כהן: אני לא נעזר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד את הכול.
יהושע כהן: לא, אני מתבייש לדבר.
יהושע כהן: אנחנו פונים ומתחננים.
יהושע כהן: לבן אדם כבר אין מה לאכול, יש לו ארבעה, חמישה, שישה, שמונה ילדים בבית, ומעבירים אותו עוד פעם דיון של בית-המשפט, ואחרי חודשיים, שלושה או שישה חודשים הוא מקבל שוב פעם זימון לבית-המשפט.
יהושע כהן: מאיפה הבן אדם יממן את זה?
יהושע כהן: פעם חשבתם על זה?
יהושע כהן: אתם מקבלים משכורות, אבל הבן אדם לא מקבל משכורת.
קריאה: זה נציג אמתי.
דוד אזולאי: תודה, מר כהן.
צרויה מידד לוזון: שמי צרויה מידד לוזון, ואני מהתנועה לאיכות השלטון.
צרויה מידד לוזון: אני מודה לוועדה על העיסוק בנושא החשוב הזה.
צרויה מידד לוזון: אני פחות עובדת מול הביטוח הלאומי בנושא של נפגעים, אבל עצם קיומה של המועצה ותפקודה הוא נושא שאנחנו נתקלים בו לא מעט; ועד עתה, כל פעם שהיינו צריכים משהו שהוא בסמכות המועצה – מינוי אקטואר או דברים אחרים – אז תמיד אין מועצה.
צרויה מידד לוזון: אז אני חושבת שזה דבר נפלא שהוועדה הצליחה להביא לזה שהמועצה תקום, אבל השאלה איך גורמים לזה שבעוד ארבע שנים באמת תיבחר מועצה חדשה, ושאם חברים עוזבים אז באמת ייבחרו אחרים.
צרויה מידד לוזון: כי מה שקורה זה שהפעם הכנסת דאגה שתהיה מועצה, אבל מהניסיון שלי, כל פעם שהיה צריך משהו בסמכות המועצה, תמיד לא הייתה מועצה בהרכב שיכולה היה לקבל החלטה.
צרויה מידד לוזון: אז השאלה אם משהו השתנה במשרד הרווחה או במנגנון שידאג שאכן יהיה מעקב אחר קיום מועצה בהרכב מלא.
דוד אזולאי: אני חושב שהנושא החשוב, ומבחינתי הוא כגולת הכותרת של הדיון הזה, הוא הקמת ועדת הביקורת.
דוד אזולאי: היא בעצם אמורה לתת מענה למי שגברתי אומרת כרגע.
דוד אזולאי: אני אומר לכם שאם התוצאה הסופית תהיה הקמת ועדת ביקורת, אני בהחלט רואה בזה הישג חשוב למועצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ויש עוד משהו, אדוני היושב-ראש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שחברי המועצה יקבלו שיניים ולא ישבו שם יועצים משפטיים מטעם הביטוח הלאומי, והם באמת יבינו שבכנסת הזאת אנחנו... אנחנו רוצים להגן על המועצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שאנחנו מנסים זה להגיד להם זה שאנחנו פה כדי לתת להם את השיניים ואת הכוח לבצע את תפקידם, דבר שעד היום הם פחדו ממנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פחדתם לבצע, פחדתם לדבר בפרוטוקולים, פחדתם לעשות משהו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שאמר חבר הכנסת מקלב, לא הייתה לכם יכולת השפעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ותאמינו לי שברגע שלחבר מועצה תהיה השפעה, אז להיות במועצת הביטוח הלאומי יהיה לא פחות מעניין מאשר להיות בדירקטוריון של בנק לאומי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק כמו שהיה בזמנו עם הגבלים עסקיים: עד שהיה שם מנכ"ל טוב אף אחד בכלל לא התייחס לתפקיד הזה, ופתאום זה נהיה מאוד מושך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נקודת מבט שנייה: כרגע יש את המועצה, ואנחנו כל הזמן מנסים לשפר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברפורמה של הביטוח הלאומי, שאני מנסה לקדם, אנחנו כמובן נדבר גם על בחירה של חברי מועצה חדשים, על התקנון – האם הוא בסדר או לא, והאם צריך לשפר אותו או לא.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא "עשית והלכת".
דוד אזולאי: אריאלה , בבקשה.
אריאלה עפרה ליאור: אני רוצה להשיב לעורכת דין צרויה, שהמועצה מתפקדת.
אריאלה עפרה ליאור: אני 12 שנים, והמועצה כל הזמן קיימת, וכשפנו אלינו בדברים המועצה תפקדה.
אריאלה עפרה ליאור: כך שאני לא יודעת מאיפה נאמרו הדברים שנאמרו.
אריאלה עפרה ליאור: מעבר לזה, אני רוצה להגיד שהתפקיד של חברי המועצה זה לא לטפל בפניות פרטניות, בשביל זה יש פניות ציבור.
אריאלה עפרה ליאור: אם יש נושאים עקרוניים שבאמת רוצים לקדם, אז זה בסדר, אבל זה לא יהיה פתוח לכל איש באוכלוסייה שלא קיבל גמלת נכות או לא קיבל משהו אחר.
דוד אזולאי: אני מסכים איתך, והדברים האלה צריכים להיות מובהרים: זה לא תפקידו של חבר מועצה.
דוד אזולאי: הוא יכול להיות איש של רצון טוב, בדיוק כמו חבר כנסת שחבר בוועדת העבודה והרווחה ומביאים לו דיונים בעניים מוניציפליים.
דוד אזולאי: הוא לא חייב לטפל בזה.
דוד אזולאי: אם הוא רוצה הוא יכול לטפל, אבל יש לו דרכים אחרות להפנות את הבעיות האלה.
אריאלה עפרה ליאור: יש פניות ציבור.
אריאלה עפרה ליאור: ומעבר לזה, אני מקבלת מהשר ערימה של פניות, והשר מנווט את הפניות לביטוח לאומי, והן מקבלות תשובות.
אריאלה עפרה ליאור: אבל זה לא התפקיד של המועצה.
דוד אזולאי: מקובל עליי.
דוד אזולאי: בבקשה, חזקיהו.
חזקיה ישראל: אני, בניגוד לדעתו של עורך דין קרת, לא חושב שתפקידן לשלוח את האזרחים לבית-הדין לעבודה.
חזקיה ישראל: אנחנו צריכים לנסות לפתור את הבעיות.
חזקיה ישראל: זה פתרון אחרון שקיים, והוא לוקח המון זמן, כי יש בבתי-דין לעבודה תיקים רבים.
חזקיה ישראל: ולכן תפקידנו הוא לדאוג לכך ש - - -
דוד אזולאי: מענה בתוך המסגרת.
חזקיה ישראל: מענה בתוך מסגרות המוסד, בלוחות זמנים קצרים ככל שניתן.
חזקיה ישראל: כי פנייה לבית-הדין לעבודה – למרות שאני מייחס להם כבוד, וחושב שיש להם תפקיד חשוב – זה דבר שצריך בשבילו זמן, לפעמים כסף וסיוע משפטי; ולפעמים האזרח נמצא בבעיה, כי אין לו את אורך הנשימה עד שבית-הדין יפסוק את פסיקתו.
חזקיה ישראל: לכן אני חושב שתפקידנו הוא לדאוג יחד עם עובדים המוסד לתת פתרונות יעילים ומהירים.
חזקיה ישראל: לנסות לתת פתרונות בתוך המסגרת, ומהר יותר.
חזקיה ישראל: אני מקווה שנעשה מעשה בעניין הזה ונצליח, ביחד עם עובדי המוסד.
דוד אזולאי: אני מבקש ממש בקצרה.
גיתית שלומי: ממש בקצרה.
גיתית שלומי: אני גיתית שלומי, אני מייצגת את המרכז למימוש זכויות רפואיות של לבנת פורן.
דוד אזולאי: זה לא מקובל - - -
גיתית שלומי: אדוני, תן לי בבקשה לומר - - -
דוד אזולאי: סליחה, לא, זה לא מקובל - - -
גיתית שלומי: אדוני, תן לי לדבר דברים שקשורים לעניין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אתם עושים מזה כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא רוצים לתת לכם לדבר.
גיתית שלומי: ממש לא.
גיתית שלומי: אני מבקשת להציג דעה שהיא חשובה.
דוד אזולאי: סליחה, עד כאן.
דוד אזולאי: אני לא מוכן לאפשר לאנשים שעל חשבון - - -
גיתית שלומי: אני רוצה להציג דברי תוכן.
גיתית שלומי: תן לי בבקשה להגיד את מה שיש לי להגיד.
גיתית שלומי: אני מבקשת שנושא השקיפות יילקח צעד אחד קדימה.
גיתית שלומי: יש בעיה מעבר לזה שהפרוטוקולים לא מפורסמים - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כדי שהיה לכם יותר קל - - -
גיתית שלומי: לא, ממש לא.
גיתית שלומי: אנחנו פועלים ברבה מאוד דרכים כדי לעזור לשנות דברים חשובים.
גיתית שלומי: אין אחד שמכיר את המערכת יותר טוב מאיתנו.
גיתית שלומי: שאלת מי מכיר את חוק הביטוח הלאומי על בוריו.
גיתית שלומי: תאמין לי שתפנה אלינו ותראה שאנחנו - - -
מאיר אלבז: עם 22% מכל אדם, גם אני הייתי מגיע ל - - -
מאיר אלבז: יש לכם באמת את העוז?
מאיר אלבז: 22%?
דוד אזולאי: סליחה, מר אלבז - - -
גיתית שלומי: אני מבקשת דבר קצר להגיד.
גיתית שלומי: בבקשה ממך, אדוני.
דוד אזולאי: לא, אני לא אאפשר לך יותר, נגמר.
מאיר אלבז: זה שוד – 22% מכל אחד.
מאיר אלבז: יש לכם את העוז להגיד - - -
דוד אזולאי: סליחה, די.
משה רוטמן: קודם כול, אני מברך על ההקמה המחודשת של המועצה ועל ההתנהלות בשקיפות, אבל חייבים לנתק את חבל הטבור מביטוח לאומי.
משה רוטמן: זה לא נורמלי, זה לא הגיוני, ובמיוחד שאת הייעוץ אתם מקבלים מאותו גוף שאתם אמורים לבקר – היועץ המשפטי של הביטוח הלאומי.
משה רוטמן: לא רק שזה הזוי, זה הליך לא תקין בעליל ולא דמוקרטי.
משה רוטמן: אני חושב שהצעד הראשון זה לתת להם את העצמאות, כי ברגע שהם יושבים בתוך הבית שנקרא ביטוח לאומי, הם לא יכולים למלא את תפקידם כראוי.
דוד אזולאי: רבותיי, תודה רבה לכולם, אני רוצה לסכם את הדיון.
אורי מקלב: אני רוצה לומר ממש מילה.
אורי מקלב: נציגת המרכז למימוש זכויות רפואיות, לא נתנו לה לדבר, ויכול להיות שבצדק מצדך.
אורי מקלב: אבל אי אפשר להתעלם מכך שהמרכז הזה גם הוליך תהליכים כלליים שמדברים נגד דברים בהתנהלות של הביטוח הלאומי, על אף שאם הכול יהיה בסדר שם, מה תהיה הפרנסה שלהם?
אורי מקלב: אז אי אפשר להתעלם מדברים שלא רק מייצגים את האנשים אלא גם מנסים לפתור בעיות - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אורי, הם עושים הון תועפות מ - - - הציבור המסכן.
דוד אזולאי: חבר הכנסת מקלב, אני נתתי לה רשות דיבור, אבל אני לא מוכן שהוועדה תהיה במה לאותה חברה.
גיתית שלומי: אתה לא שמעת מה יש לי להגיד.
גיתית שלומי: אם היית שומע מה יש לי להגיד - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את גוף פרטי שעושה כסף על בעיות של הציבור.
גיתית שלומי: זו ועדה של פניות הציבור.
גיתית שלומי: הוועדה לפניות הציבור אמורה להקשיב לציבור.
גיתית שלומי: גם אני ציבור.
יהושע כהן: אני פניתי אליהם, ביקשתי עזרה, וזרקו אותי מכל המדרגות.
אורי מקלב: אבל יש גם דברים שמנסים לשנות תהליכים בביטוח הלאומי לא בשביל הכסף.
גיתית שלומי: ראש הוועדה, אם רק תיתן לי דקה אחת לומר - - -
דוד אזולאי: אבל אני מבקש: אל תעשי יחצנות למשרד שבו את עובדת.
גיתית שלומי: לא, אני פה בתור גיתית שלומי, אזרחית מודאגת.
גיתית שלומי: את נושא השקיפות צריך לקחת צעד אחד קדימה, כי מעבר לזה שמפורסמים פרוטוקולים, צריך להתפרסם סדר היום של מה שנמצא על שולחן הוועדות.
גיתית שלומי: הרי אם יש הצעת חוק לגבי נושא של עקרות בית, שבשורה התחתונה הולכת לפגוע בהרבה מאוד אזרחים, אני חושבת שמן הראוי היה שאפשר יהיה להגיע לצד השני ולהציג את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככה יהיה יותר קל לה לטפל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא תעשה יותר כסף ממה שעכשיו.
דוד אזולאי: נו, תנו לסכם את הדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, אני לא רוצה שהיא תדבר פה.
דוד אזולאי: אני אפשרתי לה לדבר, ואני מבקש לתת לה לסיים.
דוד אזולאי: בבקשה, גברתי, משפט סיכום.
גיתית שלומי: כל מה שאני מבקשת זה שהשקיפות תהיה גם לגבי הנושאים שמונחים על שולחנות הוועדות.
דוד אזולאי: בבקשה, דובר אחרון.
יחזקאל רוזנבלום: אני עורך דין יחזקאל רוזנבלום, חבר המועצה.
יחזקאל רוזנבלום: אני מייצג במועצה את ההסתדרות, את העובדים.
דוד אזולאי: אתה שייך לאותו גוף של רפי מלאכי, שהיה פה?
יחזקאל רוזנבלום: כן.
יחזקאל רוזנבלום: צריך להבין דבר אחד: המוסד נמצא בקו העימות מול האזרח, שבא כבר בשלב המצוקה שלו.
יחזקאל רוזנבלום: ולכן הפתיל של האזרח במקום הזה קצר יותר, ומכאן התלונות הרבות יותר.
יחזקאל רוזנבלום: צריך להבחין בין ארבעה דברים: בסופו של דבר, המוסד לביטוח הלאומי הוא היד הארוכה של הממשלה, של הכנסת.
יחזקאל רוזנבלום: המוסד לא יכול לעבוד שלא לפי חוק.
יחזקאל רוזנבלום: ולכן את כל השאלות שבהן האזרחים לא מקבלים את המענה שלהם – כי המוסד לא יכול לתת, כי החוק לא מאפשר – צריך להפנות אל חברי הכנסת, וחשוב מאוד שתיעשה עבודה כדי שאנשים יוכלו לקבל את מה שהם צריכים בשינוי חקיקה - - -
אורי מקלב: יחזקאל, החוק לא מאפשר לאותו אחד שעונה לאזרח במרכז לתת לו יותר אינפורמציה?
אורי מקלב: או לתת לו יותר - - -
יחזקאל רוזנבלום: הרב מקלב, יש פה ארבעה רבדים, ואני מיד אגיע - - -
דוד אזולאי: אני רוצה לסיים את הדיון.
יחזקאל רוזנבלום: אני מסיים.
יחזקאל רוזנבלום: הדבר השני הוא בעיות של שירות, כמו שאומר הרב מקלב.
יחזקאל רוזנבלום: זה דבר שבהחלט צריך לפתור בתוך המוסד בצורה דרמטית.
יחזקאל רוזנבלום: הדבר הנוסף הוא שאלות של שיקול דעת.
יחזקאל רוזנבלום: לפעמים הדברים הם לא בהירים ולא ברורים.
יחזקאל רוזנבלום: פה, ככל שיש למוסד שיקול דעת, הוא צריך לבוא בגישה שהיא לטובת האזרח.
יחזקאל רוזנבלום: להכניס את היד לכיס ולתת לאזרח.
יחזקאל רוזנבלום: והדבר האחרון, כמו שאמרו, כשכבר מגיעים לעניין משפטי, מה אתם מבקשים שעורכי הדין של הביטוח הלאומי יעשו, שיגידו לאזרח אתה תובע כך וכך?
יחזקאל רוזנבלום: הרי תפקידם הוא להגן על הביטוח הלאומי.
יחזקאל רוזנבלום: אני לא חושב שאפשר לבוא אליהם בטענות בעניין הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם חמודים - - -
דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה לסכם אתה דיון הזה.
דוד אזולאי: אני רוצה להודות לכל אלה שהשתתפו איתנו בדיון הזה.
דוד אזולאי: אני מודה בהזדמנות הזאת גם לחברת הכנסת יוליה שמאלוב, שהיא הייתה יוזמת הדיון הזה.
דוד אזולאי: אני מברך אותה על כך, ואני מודיעה לך שאני לרשותך בנושא הזה בכל מה שתרצי.
דוד אזולאי: אני תמיד אשמח לקדם נושאים שקשורים לביטוח הלאומי.
דוד אזולאי: אני שוב חוזר ואומר: תפקידנו כאן הוא לא להיכנס לתוכני הביטוח הלאומי מבחינת השירותים שהם נותנים.
דוד אזולאי: אבל מה ששייך למועצה – לחזק את מעמדה ולתת לה שיניים כדי שתוכל לתפקד – זה בהחלט תפקידנו, ומי שיש לו השגות על כך יוכל לפנות לכל מיני גורמים אחרים.
דוד אזולאי: אנחנו נמשיך ונטפל בנושא הזה.
דוד אזולאי: אני בכוונה מדגיש את ההערה הזאת – כי מישהו אמר דברים שלא מצאו חן בעיניי.
דוד אזולאי: הוא אמר שלא מוצא חן בעיניו שאנחנו בכלל מקיימים את הדיון הזה.
דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה להודות למנכ"ל הביטוח הלאומי.
דוד אזולאי: אני ותיק בבית הזה, ואני לא זוכר שמנכ"ל מוסד ממשלתי מרים טלפון ומבקש פגישה עם חבר כנסת.
דוד אזולאי: זה לא מצוי במקומותינו.
דוד אזולאי: המנכ"לים הם מעל השרים, ואנחנו אלה שצריכים לפנות.
דוד אזולאי: אבל הפעם, בניגוד למה שאני מכיר מהרבה שנים בבית הזה, מנכ"ל הביטוח הלאומי הרים טלפון וביקש לקבוע פגישה ולשבת איתי.
דוד אזולאי: ואכן ישבנו, ומצאתי לפניי אדם שיש לו רעיונות וכוונות טובות לשנות את המצב ולבנות משהו שייתן מענה מרבי לציבור הרחב שנזקק לשירותי הביטוח הלאומי.
דוד אזולאי: זאת הזדמנות להודות לו, ואני בטוח שאני עושה את זה בשם חבריי.
אורי מקלב: אם כבר מברכים, אז תגיד את השם שלו.
דוד אזולאי: אדוני צודק על ההערה.
דוד אזולאי: שמו פרופ' מור יוסף.
דוד אזולאי: אני חושב שגם חבריי מצטרפים לדברי הברכה והשבח.
דוד אזולאי: אני רוצה לברך גם את השר על חידוש ורענון הרכב המועצה החדשה.
דוד אזולאי: אין לי ספק שהוא ישתף איתנו פעולה וישתף עם המועצה פעולה, כי אני מאמין שיותר ממה שהעגל רוצה לינוק הפרה רוצה להיניק, ולכן אין לנו בעיה בקטע הזה.
דוד אזולאי: אני בטוח שהשר יפעל לקידום הנושאים שאתם, כחברי מועצה, תהיו מעוניינים לעשות.
דוד אזולאי: קיבלנו את חברי המועצה ואת כל הכתובות שלהם, ואני מבקש לקבל גם את הרכב הוועדות ואת ראשי הוועדות.
דוד אזולאי: אני בטוח שנקבל את זה.
דוד אזולאי: מיותר להגיד שחשוב שזה יתפרסם באתר האינטרנט שלכם, כדי שמי שרוצה לדעת יידע מזה.
דוד אזולאי: אני מאוד ממליץ ומבקש שחברי המועצה, חדשים וותיקים כאחד, יעברו איזושהי השתלמות כדי שידעו את האחריות שיש עליהם ואת תפקידם.
דוד אזולאי: אנחנו נפנה לשר ולמנכ"ל הביטוח הלאומי ונבקש לתגבר את מזכירות המועצה.
דוד אזולאי: אני לא רואה את זה כביקורת על אריאלה, אלא ההפך – זו הזדמנות לשבח את אריאלה, שאני שומע שבאמת עושה עבודת קודש למרות העיסוקים הרבים שלה.
דוד אזולאי: ולכן אני מבקש לתגבר את המזכירות במשרה נוספת או במה שהצוות המקצועי יחליט עליו.
דוד אזולאי: בכל אופן, חייב להיות תגבור למועצה, על מנת שתוכל לתת שירות נאות לחברי המועצה, שעושים את עבודתם בהתנדבות.
דוד אזולאי: עניין נוסף – מענה טלפוני.
דוד אזולאי: היות שאין לי כוונה שכל אזרח שיש לו בעיה יפנה למועצה, אני מבקש שיהיה מענה טלפוני של מזכירות המועצה, ואותם טלפונים ינווטו - - -
אריאלה עפרה ליאור: אני מציעה משהו אחר: באמצעות המייל שלי, מזכירת המועצה, יפנו אליי, ואני אפנה לגורמים המקצועיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא לכולם יש מייל.