GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנן אהרון: התעכבנו עם הסיפור של מאגר המידע עם ממשל זמין וכרטיסים חכמים כי זה היה מסבך אותנו.
חנן אהרון: ברגע שיוצבו העמדות נוכל בעזרתן לתת מידע כמעט אין-סופי.
חנן אהרון: למשל ניתן מידע על בעלות קודמת על הרכב של הרכב, שאין היום – השכרה, לימוד נהיגה, רכב חברה כזה או אחר.
חנן אהרון: אלה דברים שהיום אתה לא יכול לקבל.
שלומית אבינוח: רק לבעל הרכב.
חנן אהרון: רק לבעל הרכב.
דוד אזולאי: ברגע שהוא בעל הרכב הכל משתנה.
שמואל מלכיס: אתה מתנה את הקנייה בכך שבעל הרכב יציג לך נתונים.
שמואל מלכיס: מה הבעיה?
שמואל מלכיס: זה לא מסובך.
חנן אהרון: פעם היית צריך להגיד לבעל הרכב לבוא למשרד הרישוי ולרוץ למכון הרישוי.
חנן אהרון: היום הם יגיעו לאותו קניון, יעמדו יחד ליד המכונה, בעל הרכב יעביר את כרטיס האשראי ויוציא את הנתונים.
חנן אהרון: אגב, זה עבר בוועדת הכספים ממש עכשיו.
חנן אהרון: במחיר של 10 שקלים הוא יקבל את כל הנתונים וזה זמין בכל קניון.
חנן אהרון: הוא יקבל תדפיס עדכני – עיקול, שעבוד, מה יש, מה מספר שלדה, מה מספר הרכב, בעלויות קודמות וכו'.
חנן אהרון: את זה הוא יקבל באותו רגע יחד עם בעל הרכב.
אורי מקלב: למה המידע הזה צריך להיות דווקא לקונה?
שמואל מלכיס: קונים יש הרבה.
שמואל מלכיס: אדם יכול להיות רק קונה פוטנציאלי של רכב, הוא רק מתעניין ברכב.
שמואל מלכיס: לא תהיה משמעות לזיהוי כי כל אחד יוכל לגשת למידע, שהוא מידע פרטי.
אורי מקלב: המידע הזה לא פרטי.
חנן אהרון: מנכ"ל משרד התחבורה קיים דיון לפני כחודש עם איגוד חברות הביטוח.
חנן אהרון: איגוד חברות הביטוח הקים מאגר משלו והמידע קיים.
חנן אהרון: המידע שהם ייתנו יהיו נתונים לגבי מספר הפוליסה, מספר התביעה, סוג נזק – אובדן מוחלט, נזק חלקי וכו'.
חנן אהרון: אזרח יידע שאם רכב עולה 100,000 שקלים ושילמו 70,000 שקלים תגמולי ביטוח,, הוא יבין שהיה נזק ברכב.
שלומית אבינוח: זה יחייב את כל חברות הביטוח?
חנן אהרון: יהיו נתונים גם לגבי מצב תביעה סגורה/לא סגורה.
חנן אהרון: חבר הכנסת מקלב אמר, ובצדק, שלביטוח יש את הפרטים הכי חשובים ואם נלמד מהם, האזרח יידע מה מצב הרכב.
דוד אזולאי: זה יהיה באותו מאגר שאדוני מדבר עליו?
חנן אהרון: אם יש פה נציג של חברות הביטוח, הוא יוכל לענות.
חנן אהרון: אני אומר את מה שידוע לי.
חנן אהרון: הם סיימו עם האפיון הראשוני אצלם.
חנן אהרון: אנחנו מדברים על כך שהמערכות האלה יעבדו וההתאמה המחשובית תיעשה יחד אתם.
חנן אהרון: זה הסיכום שהיה אצל המנכ"ל לגבי התאמה מחשובית, גם אצלם אפיונים וגם אצלנו מול אגף מערכות מידע אצלנו, וכמובן ממשל זמין.
חנן אהרון: לא תמיד אנחנו יודעים לעמוד בלוחות הזמנים, אבל מדובר בסדר גודל של אפריל 2013.
דוד אזולאי: עד הבחירות זה יהיה בסדר.
חנן אהרון: הבחירות הן לא פקטור.
דוד אזולאי: אני שמח שזה מה שמשדר משרד התחבורה.
חנן אהרון: אנחנו הפקידים עובדים תמיד בלי קשר לבחירות.
חנן אהרון: עד אז יכול אזרח לבוא והמערכות יהיו מחוברות.
חנן אהרון: ברגע שהוא יבוא ויכניס את כרטיס האשראי, הוא יקבל את כל המידע שדיברנו עליו.
חנן אהרון: הוא יקבל את המידע מתוך חברת הביטוח, באותה עמדה, באותו מקום.
חנן אהרון: הכל תחת קורת גג אחת.
חנן אהרון: לדעתי יהיה לאזרח כמעט את כל המידע שהוא זקוק לו.
חנן אהרון: אחר כך הוא יצטרך לבדוק את הרכב במכון רישוי, אם הוא ירצה, אבל את המידע הבסיסי, החשוב, יהיה לו.
קריאה: שעבוד ועיקול גם יהיה?
חנן אהרון: זה קיים גם היום ברשיון הרכב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאיזה תאריך המידע יהיה מעודכן?
חנן אהרון: לאותו יום.
חנן אהרון: האזרח בא עם הקונה והתדפיס יהיה נכון לאותו יום.
חנן אהרון: לסיכום דבריי אני יכול לומר שברגע שהלכנו לעמדות שירות הבנו שמאות אלפי אנשים שרוצים לקנות רכב יוכלו לעשות בהן שימוש.
חנן אהרון: הלכנו על הפלטפורמה הזאת ובעצם חסכנו לאזרחים המון זמן.
דוד אזולאי: המידע יהיה און-ליין מחברות הביטוח?
חנן אהרון: יהיה חיבור שלהם אלינו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה עסקאות נעשות בשנה?
חנן אהרון: בהעברות בעלות מדובר על כ-700,000 בשנה.
דוד אזולאי: זה ציבור לא קטן, רבותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמעט שליש מכלי הרכב.
חנן אהרון: לא, יש היום כמעט 2.8 מיליון.
דוד אזולאי: יש כ-4 מיליון נהגים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם לא צריך את הוועדה, אפשר ללכת.
חנן אהרון: לא, אני חושב שמטרת הוועדה היא לעקוב אחרינו וזה טוב.
דוד אזולאי: היום אנחנו שומעים בשורה, דבר שלא שמענו עד היום, שבכל זאת יש איזושהי התחברות, מסירת מידע לציבור הרחב ותוספת מידע, מה שהיה קיים עד היום דרך חברות הביטוח.
דוד אזולאי: בנוסף לכך, הרחבת עמדות המידע האלה במקומות נוספים, חוץ מהארבע הקיימות היום.
חנן אהרון: יהיו 51 עמדות כאלה.
חנן אהרון: בחודשים יוני-יולי-אוגוסט אנחנו עובדים על זה וההתארגנות של החברות – חתמנו אתן חוזה.
חנן אהרון: הם יקימו 51 עמדות כאלה בפריסה ארצית בכל רחבי הארץ.
חנן אהרון: העמדות יהיו פתוחות משמונה בבוקר עד עשר בלילה ויוצגו בקניונים.
דוד אזולאי: אדוני, אני חושב שזאת בשורה שיוצאת מכאן ואני בהחלט מברך על כך.
דוד אזולאי: אני חושב שהמידע לציבור הוא דבר מאד מאד חיוני בכל תחום, לאו דווקא בתחום הזה.
דוד אזולאי: בכלל, מידע הוא דבר חשוב.
דוד אזולאי: בבקשה, אדוני, נציג חברות הביטוח.
שמואל מלכיס: תודה לנציג משרד התחבורה, חנן אהרון.
שמואל מלכיס: מתברר שצדיקים מלאכתם נעשית על ידי אחרים וסוף סוף הציגו אותנו באור חיובי.
שמואל מלכיס: רציתי להעיר כמה הערות כי את העיקר כבר אמר חנן.
שמואל מלכיס: החובה של חברת הביטוח לתת את המידע לבעל הרכב או למי שיש לו ייפוי כוח מבעל הרכב קיימת גם היום בלי קשר למאגר המידע, משום שהחובה הזאת קבועה בחוק.
אורי מקלב: אחרי הקנייה.
שמואל מלכיס: בעל רכב רשאי לקבל את המידע הזה, או מי שהוא נותן לו ייפוי כוח בהתאם לחוק.
שמואל מלכיס: מייד אחרי שנחקק החוק, וכיוון שגם היה לי חלק בחקיקת החוק ובניסוחו, הבטחנו באותה הזדמנות שאנחנו אכן נקים את מאגר המידע.
שמואל מלכיס: באמת התחלנו לפעול והעיכוב העיקרי היה האישור של הממונה על ההגבלים העסקיים משום שיש פה פעילות בין חברות ביטוח, שהיא אסורה בדרך כלל למעט באותם מקרים שיש היתר.
שמואל מלכיס: נשאלה שאלה האם יכפו על חברות ביטוח להצטרף למאגר הזה.
שמואל מלכיס: כמובן שאם חברת ביטוח לא תצטרף למאגר, המידע יהיה גלוי ואדם יוכל לפנות.
שמואל מלכיס: הבעיה היום היא רק בעיה של נגישות ואת המידע חברות הביטוח חייבות לספק, אלא שכאשר אדם קונה רכב ומבקש מבעל הרכב את המידע, בעל הרכב, במידה והוא יודע או מוכן לגלות, אומר: הייתי מבוטח בחברה מסוימת.
שמואל מלכיס: יכול להיות שהרכב היה מבוטח קודם לכן בחברות אחרות ולכן בעצם האדם צריך לדוג במים עכורים, לפנות לכל חברות הביטוח ולחפש האם הרכב היה מבוטח שם.
שמואל מלכיס: לכן מאגר המידע יפתור את הבעיה כי יהיה בו ריכוז של כל חברות הביטוח.
שמואל מלכיס: הממונה על ההגבלים העסקיים גם מכריח אותנו לפתוח את זה לחברות שלא חברות באיגוד, ויש שלוש כאלה.
שמואל מלכיס: אגב, כל שלוש החברות האלה הביעו את רצונן להשתתף במאגר ולהצטרף.
שמואל מלכיס: המשא ומתן שלנו עם משרד התחבורה הוא באמת לגבי הנגישות לציבור משום שגם הממונה על ההגבלים העסקיים הגביל אותנו לגבייה של 10 שקלים בלבד ולכן האלטרנטיבות מאד מאד מצומצמות.
שמואל מלכיס: פעולה כזאת בדרך כלל עולה הרבה יותר כסף, אבל על הפלטפורמה של משרד התחבורה, עם כל הבעיות המשפטיות שכרוכות בכך אכן תיפתרנה – אגב, אני מעדכן שאחרי הפגישה עם מנכ"ל משרד התחבורה היתה פגישה נוספת עם מנכ"ל משרד הרישוי ואנשי ממשל זמין ואנשי אגף המידע של המשרד.
שמואל מלכיס: אנחנו נמצאים בשלב של האפיון וכמעט כל חברות הביטוח חתמו שהן מסכימות להצטרף לפרויקט הזה.
שמואל מלכיס: אני מעריך שבלוח הזמנים, שלא נקבע רק על ידינו אלא על ידי משרד התחבורה, נגיע לתחום הזה.
שמואל מלכיס: הערה מאד מאד חשובה שאנשים כל הזמן שוכחים היא שביטוח רכב מקיף כולל היום בערך 40% מכלי הרכב במדינה.
שמואל מלכיס: כלומר, גם המידע שיקבלו מחברות הביטוח עדיין מותיר כ-60% מכלי הרכב שלא מבוטחים בביטוח מקיף.
שמואל מלכיס: יהיה מידע על חלק מהנושא של צד ג', אבל עדיין חלק גדול מכלי הרכב לא ייכללו במאגר הזה וצריך לקחת את זה בחשבון.
דוד אזולאי: ברגע שאדם רוכש רכב עומד לרשותו המידע הזה בשונה מהעבר.
דוד אזולאי: אם אדם בכל זאת בוחר לרכוש את אותו רכב שלא נמצא במאגר, שייקח על עצמו את הסיכון.
שמואל מלכיס: הרבה מאד כלי רכב באים מחברות השכרה וליסינג, שמבטחים את עצמם.
חנן אהרון: יינתן מידע על השיפוי שהתקבל מצד ג'.
דוד אזולאי: מה שאומר נציג חברת הביטוח, וזאת הערה נכונה, הוא שחברות הליסינג מבטחות בעצמן את הרכבים שלהן והרכבים שלהן בכלל לא מופיעים במאגר.
שמואל מלכיס: הן גם מתקנות חלק גדול מביטוחי צד ג'.
דוד אזולאי: ולכן, דווקא בעניין הזה הפנייה היא לא לחברת הביטוח אלא למשרד התחבורה שימצא את הדרך איך לחייב את חברות הליסינג להתכנס לתוך המאגר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עדיין יש בעיה כי חברות הליסינג מבטחות בעצמן.
דוד אזולאי: זה מה שאמרתי.
שמואל מלכיס: במציאות של היום, גם אם ייתנו מידע יהיה הבדל גדול מאד במידע גם משום שעלות התיקון שלהן הרבה הרבה יותר קטנה מעלות התיקון של חברות הביטוח.
אורי מקלב: יש מידע מהמוסכים ויכול להיות שזה ייתן קצת אינדיקציה.
דוד אזולאי: אבל זה עדיין לא פותר את בעיית חברות הליסינג, שהן עצמאיות.
שמואל מלכיס: לא רק ליסינג, גם השכרה.
דוד אזולאי: יש להן חברות ביטוח, יש להן מוסכים לתיקון וכו'.
דוד אזולאי: גם התיקונים נעשים במוסכים שלהן.
דוד אזולאי: רבותי, אני לא מתיימר לפתור כרגע את כל הבעיות.
דוד אזולאי: אני חושב שאנחנו בהחלט יכולים לצאת מכאן עם סיפוק ועם הודעה חשובה שכמעט כל חברות הביטוח....
שמואל מלכיס: אנחנו בהליך של שכנוע וההצטרפות לעת עתה מעודדת, אבל עדיין לא הגענו להסכמה של כל חברות הביטוח.
שמואל מלכיס: הסכמה פירושה שחברת הביטוח מעבירה מכתב הסכמה חתום שמחייב אותה.
דוד אזולאי: אני חושב שחברות הביטוח יעשו את החישוב הכלכלי ויראו שזה משתלם להן.
דוד אזולאי: אתה יודע יותר טוב ממני שברגע שיש את המידע הזה, האזרחים לא נופלים בפח ואז הם לא מגיעים אליך, לחברת הביטוח.
שמואל מלכיס: אני חושב כמוך, אבל איגוד חברות הביטוח לא יכול להתערב בשיקולים מסחריים של חברות הביטוח החברות באיגוד, ולבטח בשיקולים של אלה שאינן חברות באיגוד.
שמואל מלכיס: הממונה על ההגבלים העסקיים אסר עלינו לאנוס את חברות הביטוח להצטרף לנושא הזה והשאיר את זה לבחירה החופשית שלהן כחלק מהתחרות.
דוד אזולאי: אני רוצה להפנות בקשה לנציג משרד התחבורה – הנושא של חברות הליסינג, מן הראוי שהוא ייבדק.
דוד אזולאי: אני לא רוצה להתערב עכשיו בהליך הזה, אבל אני מעדיף שאתם קודם כל תזמנו אליכם את נציגי הליסינג, תבהירו להם את המציאות החדשה הקיימת היום ותאמרו להם שמן הראוי שגם הם יצטרפו להסדר הזה בצורה כזו או אחרת.
דוד אזולאי: אם לא, נמצא את הדרך כוועדה לטפל בנושא הזה כי אני חושב שזה שוק לא קטן ואני לא מקל בו ראש.
דוד אזולאי: שוק הליסינג תופס היום נתח של 60% וודאי שאי אפשר להתעלם מפלח שוק כזה.
שמואל מלכיס: 60% מהרכב החדש, לא מכלל כלי הרכב.
דוד אזולאי: רבותי, אין ויכוח על כך שזה פלח רציני משוק המכוניות במדינת ישראל שאי אפשר להתעלם ממנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קיבלתי פניות מעמותות שמטפלות במניעת תאונות דרכים ובהחלט יש בעיה מאד קשה עם ליסינג, גם של בטיחות וגם של טיפול במוסכים שלהן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפילו ברכבים שלנו בכנסת יש בעיה והתברר שבמשך חודשיים נסעתי עם צמיגים שונים ברכב מאחור ומקדימה מאחר ואני לא מבינה בזה, עד שבעלי ראה במקרה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת שזה קצת סכנת חיים ואולי מישהו עשה את זה בכוונה, אני לא יודעת.
דוד אזולאי: את בחברה טובה, גם לי עשו את זה וזה נודע לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במקרה של שנינו זה אותו דבר, אותם אנשים כנראה טיפלו בנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול, ברגע שאדם קונה רכב, ואני מבינה שאנחנו מקבלים מידע עדכני באותו זמן, אם נעשה עיקול על הרכב, האם העיקול הזה עובר באופן אוטומטי למעקלים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלא יהיה מצב שאני קניתי היום את הרכב ומחר הוא כבר שייך למישהו אחר.
חנן אהרון: בעלות עוברת און-ליין.
חנן אהרון: אם בשעה 12:00 נעשתה העברת בעלות, ב-12:01 יש כבר את השם החדש של בעל הרכב.
חנן אהרון: אנחנו לא ממליצים להסתמך רק על מה שרשום אצלנו בנוגע לשעבוד ועיקול אלא גם להיעזר ברשם המשכונות.
חנן אהרון: ניתן לבדוק שם אם הרכב הזה משועבד או מעוקל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם לא און-ליין אתם?
שלומית עמינוח: אולי כדאי להפנות אנשים?
חנן אהרון: אנחנו כותבים את זה.
חנן אהרון: את המידע הזה אנחנו נותנים לציבור.
חנן אהרון: אנחנו אומרים שהמידע הזה הוא מידע חלקי ואם תרצה לדעת יותר, תוכל לפנות לרשם המשכונות, כדי שיבין שיש לו לאן ללכת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באיזו שפה זה כתוב?
חנן אהרון: בעברית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש גם באנגלית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בערבית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברוסית?
חנן אהרון: רשיונות הרכב הם בעברית.
דוד אזולאי: למה רשם המשכונות לא יכול להצטרף למאגר הזה?
חנן אהרון: שם יש שעבודים ועיקולים לא רק על רכב אלא על דברים נוספים.
אורי מקלב: שרשם המשכונות יעביר במסגרת ממשל זמין גם את המידע הזה.
דוד אזולאי: חנן, אני מציע שאתם תפנו וגם אנחנו נפנה לרשם המשכונות ונשאל למה אי אפשר שרשם המשכונות יצטרף למאגר הזה.
שמואל מלכיס: זה פתוח לציבור.
דוד אזולאי: אני מדבר על מה שקשור לרכבים.
דוד אזולאי: נציג משרד התחבורה, חנן, היתה פה הערה של חברת הכנסת שמאלוב לגבי שפות נוספות, חוץ מעברית.
חנן אהרון: על רשיון הרכב?
דוד אזולאי: כשהוא מקבל מידע ואומרים לו לפנות לרשם המשכונות, זה יהיה בעוד שפות.
חנן אהרון: בעמדה עצמה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, אתה חייב.
דוד אזולאי: בשלב ראשון זה יהיה בעברית, אבל במשך הזמן חייבים להכניס שפות נוספות.
דוד אזולאי: זאת מדינה של קיבוץ גלויות וצריך לקחת את זה בחשבון.
דוד אזולאי: נציג איגוד המוסכים, בבקשה.
רונן לוי: אנחנו פה כבר חמש שנים, לא שלוש שנים.
שלומית אבינוח: לא, מ-2009.
רונן לוי: אנחנו התחלנו את החקיקה של חוק גילוי נאות ב-2007 ולא הצלחנו להעביר, גם בהתנגדות חברות הביטוח שעכשיו אומרים שהן צדיקות, את הנושא של זמינות מידע לרוכשים פוטנציאליים.
רונן לוי: עם כל המלחמות שעשינו אז בכנסת הגענו רק להסכמה שמי שיוכל לקבל את המידע הוא רק מי שרכש את הרכב.
רונן לוי: העניין של תחנות מידע הוא עניין ארכאי.
רונן לוי: אנחנו בעידן של אינטרנט והבאתי לכאן דוגמאות למה שקורה בארצות הברית.
רונן לוי: זה קיים בעולם המערבי ואנחנו מדברים פה כאילו אנחנו נמצאים באיזו מדינת עולם שלישי.
רונן לוי: גם באירופה וגם בארצות הברית יש זמינות באינטרנט לקבלת מידע בעלות של 39 דולר אם אתה שואל שאילתא אחת.
רונן לוי: הבאתי דוגמה לסוג המידע שקיים שם – מי הבעלים, אם היו בעיות בכריות האוויר, אם היו בעיות טוטאל לוס, אובדן להלכה – זה עניין נוראי, תופעה מטורפת.
רונן לוי: הצלחנו להניע את המהלך שברישיון הרכב יירשם אובדן להלכה.
רונן לוי: אפשר לקבל את המידע הזה בעולם באינטרנט ומדובר בקונה הפוטנציאלי.
רונן לוי: אני לא מכיר אנשים שיתחילו לטייל בתחנות מידע עם כל רוכש פוטנציאלי.
רותי כהן: אם הוא רוצה לקנות קנייה בטוחה, שיתאמץ.
דוד אזולאי: כשאתה הולך לרכוש דירה, אתה לא קונה אותה דרך האינטרנט.
דוד אזולאי: אתה הולך, רואה את הדירה ובודק.
שמואל מלכיס: יש חוקים במדינת ישראל שמגינים על מידע מסוים ודורשים זיהוי חזק.
דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש לאפשר לו לסיים את דבריו.
רונן לוי: אין פה בעיה חוקית.
רונן לוי: להערכתנו, ברגע שזמינות המידע של משרד הרישוי תלך גם לחברות מסחריות, הן יוכלו להנגיש אותו לציבור ואז זה כבר ייעשה מרצון ולא יהיה צורך בחוק.
רונן לוי: אותו בעל רכב שירצה למכור את הרכב יוציא את המידע הזה לאינטרנט ולא תהיה עם זה שום בעיה.
רונן לוי: הבעיה היום היא שמשרד התחבורה לא רוצה לתת את המידע הזה.
שמואל מלכיס: איך הוא יזדהה שהוא בעל הרכב?
שמואל מלכיס: איך הוא יכול להזדהות הזדהות חזקה?
רונן לוי: אפשר להזדהות הזדהות חזקה באינטרנט, אפשר לעשות את זה גם דרך הסלולרי.
רונן לוי: היום אנשים נכנסים לאינטרנט ויש מערכות שהם גם משלמים דרכן.
רונן לוי: אפשר לפתור את הבעיה הזאת וזה נעשה בכל העולם.
דוד אזולאי: יהיו כ-50 עמדות ואני חושב שזאת פריסה יפה בארץ.
רונן לוי: זה יותר טוב מאתמול, זה בסדר, אבל אפשר להביא את זה למקום נורמלי.
דוד אזולאי: עם כל הכבוד, אנחנו מכירים אוכלוסיות רבות במדינת ישראל שעדיין לא הגיעו לעידן האינטרנט.
דוד אזולאי: כרגע נעשה צעד ראשון ועליו צריך לברך.
דוד אזולאי: זה שאדוני מבקש להרחיב את זה גם לאינטרנט, הרעיון כשלעצמו הוא טוב.
רונן לוי: לא ביקשתי להרחיב את זה לאינטרנט.
חנן אהרון: הוא אמר שמה שעשה משרד התחבורה הוא ארכאי.
חנן אהרון: אדוני היושב-ראש אמר בפתח דבריו שזאת בשורה והוא לא איש בשורות היום.
חנן אהרון: הוא אומר שזה ארכאי וישן ובעצם אנחנו הולכים אחורה.
חנן אהרון: האם אני כאזרח יכול להיכנס היום לאתר האינטרנט ולקבל מידע על הרכב שבמוסך?
חנן אהרון: זה יכול להיעשות בלעדי.
חנן אהרון: יש אפשרות כזאת.
חנן אהרון: חמש שנים הוא יכול היה לעשות את זה, איפה הוא היה עד היום?
רונן לוי לוי: הסדרנו בחקיקה גם את העניין שמוסכים חייבים לתת את המידע, כמו שאיגוד חברות הביטוח חייבות לתת את המידע.
רונן לוי לוי: דרך אגב, אנחנו כן מברכים על העניין של איגוד חברות הביטוח.
אורי מקלב: למה זה לא באינטרנט?
אורי מקלב: נאה דורש, נאה מקיים.
רונן לוי: פנינו עד עכשיו לכ-20 גורמים מסחריים שיחברו 5,000 מוסכים למאגר המידע.
רונן לוי: בגלל הקשיים של הזדהות חזקה העלות ההתחלתית היא כ-10 מיליון שקל.
רונן לוי: כל החברות המסחריות שפנינו אליהן לא מוכנות להיכנס לזה בלי שמשרד התחבורה ינגיש להן את המידע, כלומר שהן יוכלו לתת מידע שלם.
רונן לוי: זאת השקעה גדולה.
רונן לוי: להנגיש מידע של 5,000 מוסכים זה אפשרי.
רונן לוי: אפשר לחבר את כל המוסכים למאגר ממוחשב אחד ורוב המוסכים עובדים היום בארבע-חמש מערכות ניהול של מוסך.
רונן לוי: אפשר לחבר את חמש החברות האלה, שבהן המוסכים מנהלים את המוסך שלהם, ולתת את המידע הזה על פי בקשה.
רונן לוי: העניין הטכנולוגי פתיר, אבל העלויות מאד מאד גדולות.
רונן לוי: כרגע יש לנו יזמים מארצות הברית שגם רוצים להיכנס והבעיה היא עלויות.
רונן לוי: אף חברה שאליה פנינו לא היתה מוכנה להתחיל להקים את המאגר הזה של המוסכים בלי שמשרד התחבורה ישתף אתה פעולה, בלי שמשרד התחבורה ינגיש אותה.
רונן לוי: יושב פה יזם שניסה לקדם את זה וכרגע הוא גם חסום, אבל יש לנו יזמים אחרים שמוכנים לעשות את זה.
רונן לוי: איגוד המוסכים לא יכול לעמוד בעלויות כאלה כי זאת השקעה מרובה.
רונן לוי: היינו שמחים מאד לשיתוף פעולה עם משרד התחבורה ואז איגוד המוסכים ישתף פעולה עם אותו יזם כדי לגרום לכך שמוסכים יתחברו.
רונן לוי: צריך לעשות נפשות ולחבר את המוסכים לאותו מאגר.
אורי מקלב: ולחבר אותם לעמדות השירות.
אורי מקלב: זה יחסוך הרבה בדיקות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אמר שזה עולה 39 דולר.
דוד אזולאי: רבותי, בואו ניתן לתינוק לצאת לאוויר העולם ואחר כך תמיד אפשר לשפר ולשכלל.
דוד אזולאי: אני חושב שתפסת מרובה לא תפסת.
דוד אזולאי: גם אם הרעיון הזה הוא טוב, תנו לדבר הזה לצאת לאוויר העולם.
רונן לוי: אין בעיה, אנחנו לא נגד זה, אבל אנחנו צריכים לסמן את המטרה קדימה.
רונן לוי: אנחנו לא נגד זה שמתקדמים, אני חושב שאפשר להתקדם הרבה יותר.
דוד אזולאי: שר התחבורה שומע אתכם ומן הראוי שייקח את זה לתשומת לבו.
חנן אהרון: דרך אגב, בעמדות השירות יוכלו אנשים לדעת כמה נקודות יש להם.
חנן אהרון: אפשר להכניס לשם בלי סוף מידע, אם רוצים.
רונן לוי: זה מצוין, זה לא קשור.
דוד אזולאי: אני מציע לאיגוד המוסכים לשבת עם משרד התחבורה.
דוד אזולאי: יכול להיות שצריך לעשות פיילוט במקום אחד או שניים ולראות איך זה עובד.
דוד אזולאי: אני מאמין שמשרד התחבורה פתוח לרעיונות האלה כי זה יוכל לשפר את השירות לאזרח.
רונן לוי: יש התקדמות רבה בינינו למשרד התחבורה ועכשיו אנחנו גם ממחשבים את כל בדיקות התקינות.
רונן לוי: אנחנו מנסים להקל על הציבור בצורה מחשובית או בעזרים שממשל זמין יכול לתת בכל מה שקשור למוסכים.
רונן לוי: ההתקדמות גדולה, אבל אנחנו אומרים שאפשר בשיתוף פעולה עם המשרד, אם הוא היה משחרר עוד כמה דברים, אפשר היה לפרוץ את הדרך.
שלומית אבינוח: בעל רכב יכול לקבל מידע?
שלומית אבינוח: הוא צריך ללכת פיזית למוסך?
רונן לוי: המוסך חייב לתת לו את המידע היום.
רונן לוי: הוא יכול לבוא למוסך או לתת ייפוי כוח עם צילום של תעודת זהות, הזדהות חזקה.
דוד אזולאי: בואו נשים את הדברים על השולחן.
דוד אזולאי: גם מוסך מורשה לא תמיד נותן לך את כל הפרטים.
רונן לוי: הוא חייב לתת לפי החוק.
שלומית אבינוח: יש שילוט עם חשיפה לציבור, שאומר שזכותו של האזרח לקבל?
רונן לוי: אין שילוט, אבל עשינו פרסום נכבד לחוק הזה ורוב הציבור יודע שאפשר לקבל.
רונן לוי: כפי שאמרתי, בעל הרכב יכול לקבל את זה.
רונן לוי: אני אתן נתונים בנושא אובדן להלכה.
רונן לוי: כ-28,000 מכוניות בשנה מוכרזות כטוטאל-לוס ואנחנו מעריכים שכ-30,000 מכוניות יחד עם חברות הליסינג, כ-20,000 מוכרזות כאובדן להלכה.
רונן לוי: יש יותר רכבים משוקמים שחוזרים לכבישים, כ-10,000 כלי רכב מחברות הליסינג, להבדיל מחברות הביטוח שמהן אנחנו יכולים לקבל נתונים.
רונן לוי: ההערכה היא שיש כ-30,000 מכוניות משוקמות שעולות חזרה ונסחרות בכבישים.
רונן לוי: מי שמניע את התהליכים האלה הם חברות הביטוח שמוכרות את הרכבים לסוחרים או חברות הליסינג שמוכרות את הרכב לסוחרים.
רונן לוי: אחר כך זה עובר מיד ליד עד שזה משוקם ומגיע חזרה לציבור.
רונן לוי: ברוב המקרים זה מגיע בחזרה לציבור כרכב נקי, יד ראשונה מרופא והשיקום הזה מועלם.
רונן לוי: ניסינו לפתור את הבעיה דרך הרישום ברישיון, זה לא עלה יפה ומשרד התחבורה חזר בו אחרי חודשיים.
רונן לוי: אנחנו חושבים שצריך למצוא פתרון לעניין של אובדן להלכה והציבור יוכל לקבל מידע על רכב מסוג כזה.
רונן לוי: אחד הפתרונות שהצענו היה שכאשר בא רוכש רכב פוטנציאלי לקבל מידע, שיוכל לקבל מידע גם על בעלויות סוחר, לא רק על בעלויות הרכב.
רונן לוי: הווה אומר שאם הרכב הזה נסחר על ידי חברת ביטוח, חברת ליסינג או סוחר רכב, הדבר יהיה שקוף גם לאותו אדם שרצה לקנות את הרכב ולזה שקנה את הרכב.
רונן לוי: הוא יוכל ללכת לתחנת המידע ולראות את בעלויות הסוחר על אותו רכב שהוא רוצה לקנות או שהוא קנה.
רונן לוי: אם האוטו הזה נסחר על ידי חברת ביטוח או על ידי סוחר, לפחות על המינימום הזה הוא יוכל לקבל איזושהי נורה אדומה.
רונן לוי: הדבר הזה קיים במשרד התחבורה ולדעתי הוא צריך להיות גלוי לציבור אם האוטו הזה עבר ונסחר בין סוחרים.
שלומית אבינוח: המידע הזה לא נמסר היום?
רונן לוי: לא.
שמואל מלכיס: צריך להבין שהמונח אובדן להלכה הוא לא מונח מוגדר.
שמואל מלכיס: בסך הכל המונח הזה הוא מונח חוזי, שיוצא מתוך פוליסות חברות הביטוח, שבהן המבטח מטיב עם מבוטח על ידי כך שהוא מוכן להתנהג אתו בשיעור נזק שלא נקבע בחוק כאילו זה היה אובדן גמור.
שמואל מלכיס: כלומר, יש פה הבטה פוטנציאלית למבוטח, שכל חברת ביטוח בדרך כלל קבעה וקובעת לגביו שיעור שונה.
שמואל מלכיס: זה לא מושג חד-חד ערכי.
רונן לוי: יש לנו כאן דוגמאות להטבות, איזו הטבה נהדרת זו.
שמואל מלכיס: אני לא רוצה את הדוגמאות שלך, אני מכיר את רובן.
שמואל מלכיס: המונח "אובדן להלכה" הוא בעצם שיקול דעת של חברת ביטוח אם לקבוע שהרכב הוא אובדן להלכה או לא, ושנית, הוא שייך אך ורק לרכבים שמבוטחים בביטוח מקיף על ידי חברות הביטוח, כך שזה בערך 40% מכלי הרכב.
שמואל מלכיס: אם היה מצוין ברישיון הרכב שחברת ביטוח קבעה לגביו אובדן להלכה, אולי היה נותן אינפורמציה מסוימת לקונה הרכב, אבל היתה פה הטעיה הרבה יותר גדולה כי ב-60% מכלי הרכב לא היה מצוין שום דבר וזה לא אומר שהרכב לא נגרם לו נזק שאולי אפילו באחוזים היה גבוה יותר מהנזק שחברת הביטוח קובעת אובדן להלכה.
דוד אזולאי: מה הסיבה שמשרד התחבורה הפסיק לפרסם אחרי חודשיים?
שמואל מלכיס: השיקולים הם שיקולים שלו, אני יכול לומר לך מה היו הטיעונים שלנו.
שמואל מלכיס: ראשית, יש פה הטעיה של הציבור משום שרק אחוז קטן יחסית מכלי הרכב מבוטחים ו-60% מכלי הרכב היה יכול להיגרם להם נזק באחוזים יותר גבוהים מאשר אלה שחברת הביטוח קבעה להם אובדן להלכה ושום דבר לא יצוין.
שמואל מלכיס: כלומר, העובדה שאדם רואה שלא צוין ברישיון הרכב שהרכב לא נגרם לו נזק כאובדן להלכה, לא אומר שום דבר.
שמואל מלכיס: זה אומר שיכול להיות שהוא שייך לאותם 60% מכלי הרכב שלא היו מבוטחים.
שמואל מלכיס: שנית, ההליך המשפטי שנקבע שם, ששמאי אמור לדווח למשרד הרישוי, על פניו הוא דיווח שלא ניתן לקיימו על פי החוק מפני שדיווח של שמאי רכב יכול להיות רק לרשות שלו, שהיא רשות השמאים ולא רשות הרישוי.
שמואל מלכיס: היתה פה בעיה משפטית ברורה.
שמואל מלכיס: דבר נוסף, למעשה נוצר מצב שבו מענישים אך ורק אנשים שמבטחים את רכבם ובאפן כזה שרק הם היו ניזוקים מכך שהיו קובעים לרכב הזה אובדן להלכה.
שמואל מלכיס: הדבר הכי חשוב אולי הוא שההתנהגות בשוק היתה מביאה לכך שכמעט אף רכב לא היה נרשם כאובדן להלכה, משום שאין שום סיבה בעולם שחברת הביטוח תטיב עם המבוטח ותתנהג לגביו כאילו הרכב היה אובדן גמור, דהיינו, היא תקנה ממנו את הרכב ותשלם לו תגמול ביטוח לפי ערכו של הרכב.
שמואל מלכיס: היא בסך הכל תגיד לו: נגרם לך נזק, קח לך את סכום הכסף שקבע השמאי לגביו את הנזק, לך תתקן את הרכב איפה שאתה רוצה.
שמואל מלכיס: אז, למעשה, לא היה נקבע באף רכב אובדן להלכה כי הרי אובדן להלכה הוא פונקציה של החלטה.
דוד אזולאי: אבל הוא מקבל את הנתון של ההחזר שהוא קיבל ואז מתברר שרכב שעולה 100,000 שקל, הוא מקבל עליו החזר של 70,000-60,000.
דוד אזולאי: המשמעות היא שהנזק הוא גדול.
שמואל מלכיס: אבל עדיין אדם באופן עצמאי לא יתנדב לציין את זה.
שמואל מלכיס: הערכת הנזק נקבעת היום על פי הערכת שמאי.
שמואל מלכיס: לפי הוראות משרד התחבורה, השמאי צריך להעריך את הנזק לפי המחיר המלא של חלקי החילוף, מחיר ברוטו שאותו קובע יבואן החלפים.
שמואל מלכיס: חברות ביטוח היו מוכנות להתנהג עם הרכב כאילו הוא אובדן גמור, מה שאנחנו קוראים אובדן להלכה גם ב-40,000-30,000.
שמואל מלכיס: דהיינו, לקנות את הרכב מהמבוטח ולא לשלם לו בגין הנזק שלו.
שמואל מלכיס: אז הרכב היה מוכרז כאובדן להלכה.
שמואל מלכיס: מה יקרה אם חברות הביטוח יחליטו שהן לא קונות את הרכב אלא משלמות לו כפי הנזק?
שמואל מלכיס: אדם יכול לקחת את הכסף הזה ולתקן את הרכב בערך בין 15%-10% מכפי שקבע השמאי משום שבאף מקום במדינת ישראל, חוץ מחברות הביטוח שנאלצות להתנהג כך, אף אחד לא משלם עבור חלקי חילוף את המחיר שהשמאי קבע בשומה שלו.
שמואל מלכיס: הפערים בין חלקי החילוף שקבע השמאי על פי הוראות משרד התחבורה לבין המחיר של החלפים בפועל בשוק, כל כך גדולים שאין שום בעיה לתקן את הרכב.
שמואל מלכיס: במקרה כזה לא יופיע בשום מקום אובדן להלכה ולכן, באופן מעשי, ההנחיה שקבע משרד התחבורה, הנחיית נוהל 22, היא בעצם חסרת ערך.
שמואל מלכיס: היא גם לא היתה חוקית, גם היתה מפלה רק את בעלי הרכב המבוטחים ובעצם גם לא ניתנת ליישום כי אף אחד לא היה מיישם אותה בפועל.
רונן לוי: התנגדתם לזה ציבורית מטוב לב.
שמואל מלכיס: מה זה משנה ממה הגענו?
שמואל מלכיס: יש לנו אינטרסים כלכליים.
שמואל מלכיס: אתה מציג את עצמך תמיד כמי שבא להגן על הציבור ולא כאדם שיש לו אינטרס כלכלי.
רונן לוי: זה מוסתר.
רונן לוי: מה שמוסתר מוסתר.
דוד אזולאי: אני מבקש ממשה שטאובר לדבר.
משה שטאובר: עם חקיקת החוק שבו האזרח אמור להיות גם מוגן מבחינה צרכנית וגם מוגן מבחינה בטיחותית לרכב, לצורך זה הוא היה צריך מידע מקיף גם מהמוסכים וגם מחברות הביטוח וגם ממשרד הרישוי.
משה שטאובר: כבר לפני שנתיים באנו למשרד התחבורה והצגנו בפניו את היוזמה ואת הרעיון כמו שהציג רונן את הטופס, אבל זאת רק דוגמה אחת ויש כאלה עשרות בכמה מדינות.
משה שטאובר: הוא מקבל מידע מלא כולל בצורה שמוגשת כך שהוא מבין מה ההשפעה על בטיחות הרכב, מה ההשפעה על ערך הרכב וכו'.
משה שטאובר: התחילו בעיות מחשוביות, בעיות משפטיות וכו'.
משה שטאובר: אני רוצה לומר לוועדה שקיבלנו ממשרד התחבורה, מעוזי יצחקי שהיום הוא המנכ"ל, אחרי בדיקות משפטיות, ביטחוניות וכו', מכתב שאומר שהם מברכים על היוזמה והוא ממשיך את שרשרת הפעולות שמבצעים לגילוי מידע והמיזם מאושר לביצוע.
משה שטאובר: לכן אנחנו מוכנים לאסוף את המידע מכל המוסכים, מחברות הביטוח וממשרד הרישוי ולהגיש אותו בצורה הרבה יותר נגישה מעמדות השירות, גם אינטרנטית.
משה שטאובר: אין שם שום בעיות של אבטחת מידע.