GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל צוק: אבל כשאין מקום פנוי, אני לא יכולה להגיד לילד בן שנתיים: אתה לא תהיה.
מיכל צוק: ויהיה ילד, שמשרד החינוך אמור לטפל בו, באמת עם כל הצער והכאב.
מיכל צוק: ולכן, גם היה לי חשוב, וציינת – אני עליתי לרדיו, ועניתי את זה ואמרתי את זה, כי אני חושבת שיש בעיה.
מיכל צוק: בעיית ההיצע קיימת בשני המקומות, וכל אחד צריך לדעת, קודם-כל, למי הוא צריך לטפל.
דוד אזולאי: אני מבין שעיקר הבעיה היא באזורים מבוקשים כמו אזור המרכז.
מיכל צוק: עכשיו גם כאן אני יודעת – זה משהו שאתם צריכים לשאול את משרד החינוך.
דוד אזולאי: הבעיה הזו קיימת בפריפריה?
מיכל צוק: לא יודעת.
איטה עטייה: יש יותר מקום.
מיכל צוק: אני מניחה שפחות, אבל אני לא יודעת להתחייב כאן.
נעמי מורנו: - - - בהיקפים אחרים אבל קיימת.
נעמי מורנו: יש לנו ועדות קבלה בכל הארץ, מקריית שמונה ועד באר שבע.
מיכל צוק: אבל אנחנו לא יודעים מה המצב במשרד החינוך, נניח.
מיכל צוק: אנחנו לא יודעים.
מיכל צוק: אבל אני אומרת גם כאן – השאלה הזאת, לגבי אותם ילדים, צריכה - - - גם למשרד החינוך.
דוד אזולאי: הגברת צוק צודקת.
דוד אזולאי: היא לא יכולה למלא את החלל של משרד החינוך, ובצדק.
דוד אזולאי: במיוחד אם זה בא על חשבון ילד שהוא צריך להיות.
תמר אלמוג: לפני שלוש שנים התאריך היה זהה למה שעכשיו.
נעמי מורנו: - - - אני מסכימה.
נעמי מורנו: אבל הסיטואציה שנוצרה השנה בעייתית.
דוד אזולאי: אני חושב שהנושא הזה צריך לבוא לפתחו של משרד החינוך.
דוד אזולאי: ואומרת כאן הגברת צוק, ובצדק: אם יש מקום, בסדר.
דוד אזולאי: אבל כשאין מקום, למה שזה - - -?
דוד אזולאי: גישה נכונה, ואני מקבל אותה.
מיכל צוק: עוד כמה שאלות שעלו: עלו כאן שתי סוגיות.
מיכל צוק: אני אגיד משפט אחד, ואני אבקש מהגברת עטייה להרחיב כי זה קשור למוקד.
מיכל צוק: ובעצם הגברת עטייה שהיא סגנית מנהלת האגף - -
איטה עטייה: - - - צהרונים.
מיכל צוק: גם.
מיכל צוק: גם למוקד וגם לצהרונים.
מיכל צוק: - - אני רוצה שתתייחסי.
מיכל צוק: לגבי הצהרונים, שאלתם על התהליך: קודם-כל, חשוב שתדעו שלפי החלטת הממשלה – למעשה, מה שהיה אמור להיות.
מיכל צוק: אני עוד לא יודעת מה יקרה – זה שבהדרגה הנושאים עוברים למשרד החינוך.
מיכל צוק: משרד החינוך היה אמור לקחת על אחריותו, כבר השנה, את אשכולות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – 3-1, ומתוך אשכול 4 את ירושלים.
מיכל צוק: הנושא הזה – בגלל שהיה שם איזשהו שינוי בקריטריונים מול החלטת הממשלה המקורית, והנושא הזה נמצא בדיון, כרגע, בממשלה – זה מאד עיכב אותנו מלצאת לדרך.
מיכל צוק: אז תיכף הגברת עטייה תתייחס, אם אפשר או אי-אפשר לעשות הקדמה של לוח הזמנים.
מיכל צוק: ההערכה שלי, שלאור העיכובים האלה – אנחנו כבר פרסמנו.
מיכל צוק: לקחנו החלטה ופרסמנו כדי לא לצאת, כי הנושא עוד לא הוכרע בממשלה, אבל אנחנו פרסמנו כרגע מאשכולות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – ארבע ומעלה, והגברת עטייה תרחיב.
קריאה: לחדד?
מיכל צוק: כן, תחדדי.
מיכל צוק: וגם תתייחסי בבקשה לשאלה של השפות שדיברו על המוקד.
דוד אזולאי: רגע, לפני-כן.
דוד אזולאי: יש עוד כמה נושאים, אולי את תתייחסי, אין לי בעיה: הנושא של דמי הרישום.
דוד אזולאי: הטפסים.
מיכל צוק: ענינו.
מיכל צוק: ענינו לגבי דמי הרישום.
שלומית אבינוח: דמי הרישום בסך 300 שקל.
קריאה: אמרו שהם בוחנים את זה.
מיכל צוק: אמרנו.
מיכל צוק: אמרנו שעוד לפני שבאנו – הוא כבר נמצא בבחינה.
מיכל צוק: ככל שיימצא שדמי הרישום גבוהים ממה שאנחנו חושבים שצריך להיות, הארגונים יחזירו את הכסף להורים.
דוד אזולאי: נושא הטפסים לגבי שפות שונות.
מיכל צוק: הגברת עטייה תתייחס.
קריאה: - - - המוקד.
מיכל צוק: תתייחסי לשפות ולצהרונים.
יעל שמרגד: אני רוצה להזכיר את הנושא של ועדת התמיכות.
דוד אזולאי: אני מייד אחזור אלייך.
מיכל צוק: ואחר-כך הגברת אלמוג, אני ארצה שתתייחסי גם לנושא חופשת הלידה.
איטה עטייה: בנושא צהרונים, אנחנו כבר חמש שנים בתוך - - -.
איטה עטייה: השנה היינו ערוכים לצאת בינואר-פברואר, על-פי בקשה, לצערנו.
איטה עטייה: יש החלטה מספר 4408 של משרד החינוך.
איטה עטייה: אני הייתי מולם בדיונים, והם אמרו שהם לוקחים את אשכולות 3-1 ואת ירושלים.
איטה עטייה: נכון לרגע זה אין לנו תשובה סופית ממשרד החינוך.
איטה עטייה: אנחנו בכל זאת מפרסמים בהסתייגות.
איטה עטייה: אנחנו מפרסמים ביום שני – - - -, כי חיכינו כמעט שלושה חודשים לתשובה ולא קיבלנו, ואי-אפשר לעכב את זה יותר.
איטה עטייה: אנחנו מפרסמים ביום שני מודעה בעיתון, שאנחנו לוקחים את אשכולות 7-4 וירושלים נשארת אצלנו, אבל יכול להיות שיהיו שינויים.
איטה עטייה: זה מה שאנחנו יכולים לעשות הכי מוקדם שאפשר.
איטה עטייה: נכון ללפני שבוע, אין לנו תשובה סופית ממשרד החינוך מה הוא לוקח.
מיכל צוק: אין החלטה סופית בממשלה, אז יש בעיה.
מיכל צוק: אבל יצאנו לדרך.
איטה עטייה: אז אנחנו באוויר.
מיכל צוק: אוקיי, שפות.
איטה עטייה: שפות: במוקד אמורים לתת פתרונות בכל השפות, אני אבדוק את זה.
שלומית אבינוח: הגברת עטייה, זה לא - - -
איטה עטייה: אנחנו נפתור את זה.
שלומית אבינוח: היינו בדיונים, והיינו בישיבות ודיברו גם על רחמים שהפך לבדיחה.
שלומית אבינוח: צריך להיות משהו מאד ענייני, מאד מבוסס.
איטה עטייה: במוקד זה אמור להיות, אני אבדוק את זה.
איטה עטייה: יש IVR חדש שאמור לנתב לפי שפות.
איטה עטייה: אני אבדוק.
שלומית אבינוח: גם במשרד צריך להיות גוף, גורם, שאפשר לפנות אליו.
שלומית אבינוח: לא להפנות הכול ללבנה.
איטה עטייה: - - -
מיכל צוק: את זה אמרת קודם, ואמרתי שאנחנו נבחן את כל הדברים שאתם מעלים.
איטה עטייה: - - -, וזה דבר שונה.
איטה עטייה: - - - נלמד אמהרית.
דוד אזולאי: אני חושב שאפשר לשים מישהו במוקדים שיודע לדבר שפות.
איטה עטייה: במוקד זה אמור להיות.
איטה עטייה: - - - חד-משמעית זה אמור להיות.
דוד אזולאי: זו דרישה לגיטימית היום, וצריך לתת מענה גם לאותם אנשים.
דוד אזולאי: לא כולם יודעים עברית.
דוד אזולאי: אנחנו ארץ של קיבוץ גלויות.
מיכל צוק: אנחנו נבחן את הנושא הזה ונחזור עם תשובה.
איטה עטייה: במוקד זה אמור להיות בעברית?
קריאה: - - - שנזקקת לדרגות.
איטה עטייה: במוקד זה אמור להיות בערבית ובאמהרית.
איטה עטייה: זה על-פי ההסכם שיש - - -
דוד אזולאי: ביקשת רשות דיבור, בבקשה.
מיכל צוק: רק אם אפשר את הנושא של חופשת הלידה.
מיכל צוק: הגברת אלמוג, אם תוכלי להתייחס לנושא של חופשת הלידה.
תמר אלמוג: הסוגיה של חופשת הלידה – היה חסם שאישה שיוצאת לחופשת לידה לא יכולה להגיש בקשה לדירוג עד שהיא חוזרת לעבודה.
אורלי אלמגור-לוטן: ותיקנתם את זה.
תמר אלמוג: תיקנו את זה, בליווי הלשכה המשפטית של המשרד, לפי השינוי בחקיקה.
תמר אלמוג: את העלת משהו חדש.
תמר אלמוג: אני עכשיו שומעת אותו בפעם הראשונה.
אורלי אלמגור-לוטן: העלנו את זה גם בישיבה הקודמת, לפני ארבעה חודשים, לכן אני שואלת.
אורלי אלמגור-לוטן: חופשת הלידה היא 26 שבועות ולא 14 שבועות היום.
קריאה: - - - התשלום?
אורלי אלמגור-לוטן: זה לא משנה התשלום.
אורלי אלמגור-לוטן: אישה יכולה לצאת - - -
תמר אלמוג: זה משהו שהלשכה המשפטית - - -
מיכל צוק: אנחנו נבחן.
מיכל צוק: אז אנחנו נעשה בדיקה - - -
תמר אלמוג: אם יהיה צורך, נעשה עוד עדכון.
מיכל צוק: אני רושמת לי שזה נושא נוסף שצריך לבדוק.
תמר אלמוג: הגברת צוק, אם יהיה צורך נעשה עוד עדכון.
דוד אזולאי: עוד דבר אחד שהייתי מבקש:
דוד אזולאי: העלנו פה רעיון של הקמת צוותי עבודה עם נציגי הארגונים ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
דוד אזולאי: מישהו לוקח את זה על עצמו?
יעל שמרגד: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה צריך לזרוק את הכפפה.
יעל שמרגד: אנחנו מוכנים לשבת, תמיד.
דוד אזולאי: נדמה לי שאת העלת את הנושא הזה וזה חשוב.
דוד אזולאי: אני חושב שזה - - -
נעמי מורנו: זה היה מאד מוצלח בעבר וזה הופסק, וקיבלנו - - - חד-צדדית.
דוד אזולאי: אני מציע להמשיך.
נעמי מורנו: אני מאד ממליצה שנמשיך לעשות את מה שעשינו כל השנים.
תמר אלמוג: אני אומרת שהשנה גם היתה ישיבה עם הארגונים לפני ההרשמה.
תמר אלמוג: אז יכול להיות שעכשיו אני מבינה שזה לא מספיק, ונחזק את זה יותר.
דוד אזולאי: הגברת שילון, בבקשה.
שרי שילון: רציתי רק להעלות שני דברים.
שרי שילון: אני נציבת תלונות הציבור בנעמ"ת, ואני שמחה לשמוע שאפשר להגיש עדיין עד ה-20/5.
שרי שילון: אלה דברים שלא ידענו.
שרי שילון: זה דבר שלא הגיע אל פתחנו, שעד ה-20/5.
תמר אלמוג: שלחנו את זה.
תמר אלמוג: יש לנו רשימה מסודרת של כל הארגונים שיש להם ילדים שעלו בבקרה.
שרי שילון: עד ה-20/5?
תמר אלמוג: ועובדת שלי שולחת להם את כל ההודעות שקשורות - - -, כולל ההודעה הזאת.
שרי שילון: כשאני שולחת אותם למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להתעניין, לקבל תשובה – הם לא - - - תשובה כזאת.
דוד אזולאי: הגברת אלמוג, איך אתם שולחים את ההודעות?
דוד אזולאי: אם היא אומרת שהיא לא יודעת מזה – איך אתם שולחים?
דוד אזולאי: האם באמצעות מייל?
דוד אזולאי: באמצעות חוזר מנכ"ל?
תמר אלמוג: מייל.
דוד אזולאי: באמצעות המיילים?
תמר אלמוג: יש לנו רשימת תפוצה של כל הארגונים שהילדים שלהם עלו במדגם בבקרה.
דוד אזולאי: זה כיסוי לכל המעונות בארץ?
שרי שילון: אנשים שפונים אליי, שעלו במדגם, לא קיבלו תשובות.
שרי שילון: שאני מפנה אותם למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, הם חוזרים אליי ואומרים: לא קיבלנו תשובה, רק תדעו - - -
יעל שמרגד: עובדה שאומרים לי על 20% ילדים.
יעל שמרגד: לא סתם.
דוד אזולאי: אז הגברת אלמוג, זה רק אומר שצריכים להיפגש יותר.
תמר אלמוג: אני מוכנה.
תמר אלמוג: - - - את ההודעה שנשלחה לארגונים, ותראי שמופיעה גם נעמ"ת.
מיכל צוק: 20% מהילדים לא השלימו את המסמכים.
מיכל צוק: אנחנו קוראים להם, עוד פעם, להשלים את המסמכים.
שרי שילון: - - - רציתי רק להדגיש את העניין ש-10% שאפשר לארגונים להכניס את הילדים על-פי דרישתם, מופיע רק כקריטריון חמישי.
שרי שילון: כלומר, עד שאנחנו - - - לקריטריון החמישי, אנחנו כבר מילאנו את הכיתות.
קריאה: זה ידוע.
תמר אלמוג: מה לעשות שאנחנו מחויבים לחוק פעוטות בסיכון - - -
קריאה: - - - שיש כיתה של 30 ילד, ומתוך זה שלושה שלנו.
קריאה: אלא רק אחרי שמילאו עם ארבעה קריטריונים - - -, אז אנחנו מגיעים לרמה הזאת.
יעל שמרגד: שיעזרו להם למלא.
שלומית אבינוח: הערבית זו שפה רשמית.
דוד אזולאי: הגברת אבינוח, דקה.
דוד אזולאי: לא שמעתי את הסיפא.
שרי שילון: אני אומרת שאמרו שאנחנו יכולים – הרי דיברנו - - - של הילדים בין השנתיים ותשעה חודשים והשלוש, איך אנחנו נפתור - - -
מיכל צוק: לא אמרתי שאתם יכולים.
מיכל צוק: אמרתי שאנחנו נבחן את זה, ולא בטוח – לאור האחריות שלנו לגבי הצעירים - - -
שרי שילון: לא, לא, את אמרת דבר אחר.
שרי שילון: את ציינת שלארגונים יש 10%, ורציתי להדגיש שה-10% זה הקריטריון החמישי ברשימה של הקריטריונים.
דוד אזולאי: לא מגיעים אליו.
שרי שילון: זאת אומרת, זה לא שיש - - -
מיכל צוק: אני רוצה להגיד שלא ברור לי עד הסוף – חוץ מזה שזה היה תמיד – מה ההיגיון ב-10% האלה בכלל.
יעל שמרגד: כתבו את זה עקב הסבר שלנו.
מיכל צוק: לבוא ולהגיד שהצרכים של הארגון - - -
דוד אזולאי: הגברת צוק.
יעל שמרגד: - - - לנו לפעמים ילדי תורמים.
יעל שמרגד: - - - שראש העיר - - -
שרי שילון: להבהיר – אם יש ילד של עובדת במעון מסוים, והיא עובדת של המעון והיא צריכה להכניס את הילד למקום אחר – היא לא יכולה להכניס אותו למעון שלה – אז זה לא העניין של הארגון?
שרי שילון: של אותם אחוזים שנותנים?
מיכל צוק: לא בהכרח.
עמוס שקדי: לא בהכרח.
שרי שילון: מה זה "לא בהכרח"?
מיכל צוק: אפשר להתייחס לזה?
קריאה: אתה רוצה שהיא תעבוד, כדי שתיתן שירות - - -?
שרי שילון: 10% שניתנו לא היו שגיאה.
שרי שילון: אבל הם רק קריטריון חמישי.
שרי שילון: זאת אומרת, לא להגיד מראש: יש לכם בתוך כיתה של 30, שלושה ילדים.
מיכל צוק: אני אגיד עוד פעם: ה-10% האלה, זה משהו קיים.
מיכל צוק: כשאנחנו עושים בחינה אנחנו בוחנים את הכול – ומה שנחליט בסוף, נחליט בסוף.
מיכל צוק: אני אומרת שלי לא היה ברור מה ההצדקה, זה לא אומר שאין הצדקה.
מיכל צוק: זה אומר שנצטרך לבחון את זה.
יעל שמרגד: אני מוכנה להסביר עוד פעם מה היו - - -
מיכל צוק: לא צריך עכשיו.
מיכל צוק: תשמעו, את הבחינה אנחנו לא נעשה כאן כי אני מתייחסת לתהליכים שאנחנו עושים יותר ברצינות מזה.
מיכל צוק: מה שצריך לבחון, צריך לבחון.
דוד אזולאי: רבותיי, זה לא סיבוב נוסף, אנא מכם.
דוד אזולאי: אני צריך לנעול את הישיבה, ואני כבר באיחור של רבע שעה.
מיכל צוק: לבוא ולהגיד שצרכי הארגון צריכים אפילו להעלות סימן שאלה, למה זה במקום החמישי; ולמה זה לא קודם, אולי, לילדים בסיכון, או לאימהות חד-הוריות, או לכל מיני דברים כאלה – אני מצטערת, אני לא חושבת שאפילו צריך - - -
קריאה: לא אמרנו - - -
שרי שילון: לא אמרתי את זה.
שרי שילון: אמרתי רק שזה ניתן כמו הצהרה.
שרי שילון: יש לנו 10% – כיתה של 30, יש לנו שלושה.
שרי שילון: אין לנו.
שרי שילון: יש לנו את זה רק - - -
מיכל צוק: אף-אחד לא אמר את זה.
מיכל צוק: אמרנו שיש סדר.
מיכל צוק: הגברת אלמוג הסבירה בצורה נורא ברורה שיש סדר - -
תמר אלמוג: זה ביטוי, זה מה שהיא אומרת.
תמר אלמוג: במציאות.
מיכל צוק: - - ואם זה יכול, זה יכול.
קריאה: רק הבהרתי את העניין.
קריאה: הבהרתי את העניין, זה הכול.
יעל שמרגד: אני רק רציתי לומר משהו נוסף בנושא ועדת התמיכות: גם מעון שקיים משנת 94, שהוא לא כל-כך ישן, לא 60 שנה, ושיפצנו אותו.
יעל שמרגד: ובאה הדרישה, עקב המפקחת של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, לשדרג גם את חדרי השירותים.
יעל שמרגד: הגשנו את הבקשה, ונדרשנו להגיש תכניות אדריכליות.
יעל שמרגד: המפקחת של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אמרה לי: אבל את לא צריכה, זה מבנה קיים – יש לו דרגה, יש לו סמל, יש לו הכול.
יעל שמרגד: פניתי שוב לוועדה, ואמרתי להם: אפילו המפקחת של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – ורשמתי את שמה – אמרה שאנחנו לא צריכים לצרף תכניות אדריכליות כי זה מעון מאושר, שקיים ועובד כמה שנים.
יעל שמרגד: ובשביל להחליף חדרי שירותים – ושוב, רק מהבחינה האסתטית, לא מבחינה תקנית.
יעל שמרגד: זה לא נושא בטיחותי, זה רק מבחינת האסתטיקה.
יעל שמרגד: אז שוב להגיש תכניות אדריכליות, ששוב זה עיכב – כל מיני דברים כאלה.
יעל שמרגד: אחר-כך הסכמים מול הרשויות, שלא תמיד יש לנו הסכמים.
יעל שמרגד: להיפך, דווקא המבנים הקודמים, הישנים יותר, לא היו לנו הסכמים מול הרשויות.
יעל שמרגד: וזו הבעיה, שאנחנו לא יכולים להגיש דווקא על המבנים הישנים בקשות לתמיכה.
דוד אזולאי: אני חושב שהגברת צוק התייחסה קודם לנושאים האלה.
יעל שמרגד: לא.
יעל שמרגד: היא התייחסה רק בנושאי בטיחות.
דוד אזולאי: ואני מציע שהנושאים האלה ימצאו את הדרך לפתרונות בין הצוות של המשרד לבין הצוות המקצועי שלכם.
נעמי מורנו: אני רק מבקשת לומר משהו כמנהלת באגף הגיל הרך בויצ"ו, ואני מניחה שחברים לי, לתחושה הזו, השותפים שיושבים סביב השולחן:
נעמי מורנו: גם לנו טובת הילדים ובטיחותם, וילדים בסיכון – שכל הטרמינולוגיה הזאת, שנזרקת לשולחן, היא בדמינו.
נעמי מורנו: אכפת לנו.
נעמי מורנו: כל השיקולים שלנו מביאים בחשבון את טובת הילדים ואת טובת ההורים - -
ליזה ריבקין: שלומם ובטיחותם.
נעמי מורנו: - - ובטיחותם, ואת הילדים בסיכון.
נעמי מורנו: והרטוריקה הזאת, כאילו אנחנו מהצד השני של המתרס אינה מקובלת.
מיכל צוק: אני לא יודעת על איזה צד שני של המתרס מדובר.
יעל שמרגד: במיוחד שיש לנו מכתב התחייבות ממנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לשפות אותנו בכל הנושא הזה של - - -
מיכל צוק: אני לא שמתי לב שאנחנו משני צידי המתרס.
יעל שמרגד: ככה הצגת את זה, כאילו שזה עומד לנגד עיניכם ולא נגד - - -
מיכל צוק: אני מדברת על מה שעומד לנגד עיניי, ומדברת בשם המשרד והממשלה – לא בשם אף-אחד אחר.
מיכל צוק: לא אמרתי שום דבר עליכם, ואם הבנתם ככה זה מוזר.
דוד אזולאי: רבותיי, לגבי נושא השיפוצים – הדברים האלה נאמרו ואין טעם לחזור עליהם.
דוד אזולאי: יש עוד דבר אחד שאני רוצה עליו, ואני רוצה להדגיש אותו.
דוד אזולאי: הגברת צוק, אני מבקש שהנושא ייבדק, לגבי הטופסולוגיה.
דוד אזולאי: אני מבקש לצרף לזה איזשהו נייר בשפה פשוטה שנותן הנחיות והסברים איך עושים את הדבר הזה.
מיכל צוק: יש לכם כאן חוברת?
תמר אלמוג: אדוני, אני יכולה לתת לך.
מיכל צוק: לא, לא.
תמר אלמוג: ערכה להורים.
דוד אזולאי: דף הנחיות.
תמר אלמוג: הנה, בבקשה.
תמר אלמוג: זה מה שיקבלו ההורים.
תמר אלמוג: אני יכולה לתת לך את כל הערכה.
תמר אלמוג: זה בהדפסה.
דוד אזולאי: תראי, אני לא קראתי את זה.
דוד אזולאי: אבל על פניו אני חושב שזה צריך להיות משהו יותר מתומצת, יותר פשוט.
תמר אלמוג: זה הכי מתומצת.
תמר אלמוג: זה גם מכיל את המידע.
שלומית אבינוח: זה קיים בכל השפות?
תמר אלמוג: מה?
שלומית אבינוח: זה מה שביקשו - - - בישיבות.
שלומית אבינוח: הרי היו נציגים – כשחבר הכנסת אזולאי לא היה – היו בכל הישיבות.
שלומית אבינוח: גם המגזר הערבי אמרו שהם לא יודעים למלא.
מיכל צוק: אני אבדוק.
תמר אלמוג: את דף המידע הזה אפשר לתרגם ולהעלות לאתר.
מיכל צוק: אני אבדוק את זה.
דוד אזולאי: הגברת צוק, אני מבקש שתיכנסי לעובי הקורה ותבדקי את הנושא הזה.
דוד אזולאי: אם את חושבת שזה עונה על הדרישה, מה טוב.
דוד אזולאי: אם לא, אז בבקשה תשני.
תמר אלמוג: לא בעיה, אפשר לתרגם.
דוד אזולאי: רבותיי, אני רוצה להודות, ואני באמת מקווה שאנחנו נקיים דיון נוסף לקראת חודש יוני.
דוד אזולאי: ואני מציע כבר לתאם תאריך, מפני שהפעם היה לנו מאד קשה - - -
שלומית אבינוח: יולי - - -
דוד אזולאי: למה לא סוף יוני?
שלומית אבינוח: אתה רוצה בסוף יוני?
מיכל צוק: אני מציעה שלגבי המועד תדברו איתנו, ונראה מתי מתחיל הרישום - - - כדי שנוכל לבדוק.
דוד אזולאי: אני מציע שכבר, הגברת אבינוח, לתאם תאריך: אם זה סוף יוני, תחילת יולי – תמצאו את התאריך שלכולם נוח, ואנחנו נתכנס סביב התאריך הזה ונקיים דיון נוסף.
דוד אזולאי: ואני מאד מקווה שזה יהיה הדיון האחרון לקראת השנה הבאה עלינו לטובה.
דוד אזולאי: אני פותח את דיוני הוועדה לפניות הציבור ועל סדר היום שני נושאים חשובים מאד.
דוד אזולאי: אחד זה מבצע החלפת המקררים הישנים לצורך חסכון בחשמל, ויוזמת חברת החשמל לחסכון בחשמל בחודשי הקיץ.
דוד אזולאי: שני נושאים מאד חשובים, שניהם מדברים על חיסכון באנרגיה.
דוד אזולאי: מי שחי קצת במדינת ישראל, יודע שאנחנו לצערנו הרב נמצאים במצוקה, וככל שאנחנו מתקדמים לקראת שיא הקיץ, אז כל הזמן מזהירים אותנו, אפילו מאיימים עלינו, שהמצב שלנו קשה ושצריך לדאוג, לחסוך בחשמל.
דוד אזולאי: זה בסדר וכך צריך לעשות, אבל רבותי צריך לזכור, אנחנו נמצאים בעידן שכל הציבור יודע, כל הציבור מבין, אבל הוא גם צריך לדעת וצריך להעביר את המסרים האלה שיחלחלו לציבור הרחב.
דוד אזולאי: ומה לעשות, גם מנהלת הוועדה, שלומית וגם אני, למרות היותנו מעורבים בכל הדברים האלה, אני מודה שעד שהנושא הזה לא הגיע לסדר יומנו, לא היינו בקיאים בו.
דוד אזולאי: ואז הגענו למסקנה, וגם קיבלנו פניות של ציבור והגענו למסקנה שצריך לזמן את הגורמים הנוגעים בדבר ולקיים כאן דיון בוועדה, על מנת שהדברים או שיהיה איזה שהוא תיקון כדי להביא את זה, ואין לי ציפייה שזה יהיה ל-100% מהציבור, אבל לפחות לרוב הציבור – הדברים האלה צריך לדעת.
דוד אזולאי: המזכירה שלי אומרת לי היום – מה, יש בכלל כזה מבצע להחלפת מקררים, מי זכאי, מי לא זכאי.
דוד אזולאי: אמרתי לה, בבקשה.
דוד אזולאי: זה דוגמא ואני מדבר על אנשים שהם בעניינים.
דוד אזולאי: זה לא אנשים שהם עמך, שזה התפקיד שלנו קודם כל לדאוג להם, לא לדאוג לעצמנו.
דוד אזולאי: ואני אומר רבותי, אם אלה לא יודעים – משהו לקוי במערכת.
דוד אזולאי: משהו לא תקין.
דוד אזולאי: ומדובר פה על שני נושאים מאד מאד חשובים, האחד – הנושא של חברת חשמל שמדבר על איזה שהוא מצבע של שעות מיוחדות להפעיל את המערכת ולעשות השוואה לחשבון של אשתקד באותו זמן, ואז לקבל.
דוד אזולאי: אבל יחד עם זה, מה אומרים להם?
דוד אזולאי: עד ה-31 במאי.
דוד אזולאי: ומה אחרי ה-31 במאי?
דוד אזולאי: מה קורה עם זה?
דוד אזולאי: רבותי, אלה דברים שאני מציף את הבעיות הללו, אני גם שואל שאלות ואני לא רוצה גם לערבב את שני התחומים, אבל אני כבר מדבר אז אני אזכיר גם את הנושא של המקררים.
דוד אזולאי: כשמדובר על מקררים – המדינה קבעה שצריכים להחליף מקררים שנמצאים 7 שנים, בגלל שהם צורכי אנרגיה.
דוד אזולאי: אבל יחד עם זה, מי זכאי, מי לא זכאי.
דוד אזולאי: האם מישהו מפקח?
דוד אזולאי: סתם, ישבתי עם מנהלת הוועדה היום ושאלתי אותה שאלה ואמרתי לה תבדקי לי את זה.
דוד אזולאי: מה קורה, החליטו על מקרר X, Y, Z, שהם נמצאים במבצע.
דוד אזולאי: קבעו מחירים?
דוד אזולאי: מישהו מפקח על המחירים או שפה ההזדמנות היא לתת לכמה יבואנים לעשות קופה מהצד.
דוד אזולאי: אני לא מכיר, אני לא יודע.
דוד אזולאי: אבל תשמעו רבותי, אם הוחלט ללכת על איזה שהוא מבצע של החלפת מקררים, מישהו צריך לפקח על המערכת הזאת, מישהו צריך לבדוק האם בינתיים אותו יבואן לא הקפיץ את המחירים כדי להרוויח.
דוד אזולאי: אז אלה דברים שאנחנו צריכים לבדוק אותם, להציף אותם ואם צריך לתקן דברים בשביל זה אנחנו פה, בשביל לתקן את הדברים.
דוד אזולאי: אני אתחיל בנושא - - -
מרינה סולודקין: רגע אחד, זה לא בכל הציבורים.
מרינה סולודקין: אני כשעבדתי בפריימריז של ציפי, כשאני טלפנתי לאנשים, אמרו לי מה עם המקררים.
דוד אזולאי: לא ידעתי שאת עובדת עם ציפי.
מרינה סולודקין: אבל מה שאני אומרת - מה עם המקררים, אז אתה מבין?
שלומית אבינח: בואו נעשה הפרדה בתוך הפרוטוקול.
דוד אזולאי: אני מקבל את ההצעה של מנהלת הוועדה.
דוד אזולאי: הנושא הראשון, כפי שכתוב לכם בסדר היום, נושא החלפת המקררים הישנים לצורך חסכון בחשמל.
דוד אזולאי: אני מבין שזו יזמה של משרד האנרגיה, יש פה נציג של המשרד, בבקשה אדוני.
אדי בית הזבדי: שלום, שמי אדי בית הזבדי, אני מנהל האגף לשימור אנרגיה ממשרד האנרגיה והמים.
אדי בית הזבדי: אני ועמיתי הכנו לפני שנתיים תכנית לאומית להתייעלות אנרגטית בכלל המשק, בכל המגזרים, ועל פי התכנית הזאת גם נכנסנו למגזר הביתי, ומצאנו שהמגזר הביתי יכול לתרום כ-47% מהחיסכון מכלל 20% החיסכון הצפוי בשנת 2020.
אדי בית הזבדי: זאת אומרת 47% מ-20% זה רק המגזר הביתי.
אדי בית הזבדי: אנחנו אתרנו כשלי שוק במגזר הביתי.
אדי בית הזבדי: במגזר הביתי כמובן יש בעיקר את מכשירי החשמל הביתיים, ואת המבנה עצמו.
אדי בית הזבדי: במבנה עצמו, הטיפול במבנה הוא טיפול מאד יקר ולכן הלכנו לנושא של מכשירי החשמל, שזה לכל אחד מאיתנו יש בבית.
אדי בית הזבדי: בדקנו, ומאחר שיש כבר תקנות והתקנות שנכנסו לתוקף ב-1 בינואר 2005 כבר יצרו את הפול הזה שבארץ היא אפשר להביא מכשירים לא יעילים, שלא אנחנו אישרנו אותם, התקנות נכנסו לתוקף ב-2005 ולכן כל המבצעים שלנו הם מבצעים על מכשירים שקיימים בשוק, לפני 2005.
אדי בית הזבדי: הבדיקות נעשו כמובן, בסיס הבדיקות הוא נתונים סטטיסטיים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ונתונים של כניסה של מוצרי חשמל לבית ואבחן של אוכלוסיות.
אדי בית הזבדי: אבחנו שקיימות אוכלוסיות שמן הסתם לא יחליפו מכשיר חשמלי גם בן 20 שנה, אם הוא לא התקלקל.
אדי בית הזבדי: אבחנו אוכלוסיות שגם אם הוא יתקלקל, אז הם יתקנו אותו 30 פעם כי אין להם כסף בשביל לתת את הקפיטל הראשון.
אדי בית הזבדי: חשבנו על שני פרויקטים ובאנו עם זה.
אדי בית הזבדי: אגב הפרויקט הוא יזמה שלנו.
אדי בית הזבדי: היזמה שלנו אושרה על ידי האוצר, במסגרת התכנית הלאומית להפחתת פליטות.
אדי בית הזבדי: אני חוזר – התכנית הלאומית להפחתת פליטות ולאו דווקא תכנית לאומית לחסכון באנרגיה או בחשמל.
אדי בית הזבדי: נתנו לנו לטפל במגזר הביתי.
אדי בית הזבדי: הכנו תכניות, יצאנו במכרזים.
אדי בית הזבדי: המכרז הראשון יועד לאוכלוסייה החלשה.
אדי בית הזבדי: אנחנו פנינו לביטוח הלאומי ובשיתוף פעולה איתם איתרנו, כי אנחנו לא מכירים את האוכלוסיות, אנחנו מומחים לאנרגיה.
אדי בית הזבדי: ביקשנו לדעת מי האוכלוסייה הכי חלשה במשק, והם הגדירו לנו – מקבלי הבטחת הכנסה, מקבלי השלמת הכנסה.
ישראל אייכלר: למה כתוב מקבלי הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי?
ישראל אייכלר: לא ידעתם שיש עשרות אלפי מקבלי הבטחת הכנסה שלא מהמשרד לביטוח לאומי?
אדי בית הזבדי: אנחנו בעניין של אנרגיה, אנחנו לא מומחים לסוציאליות.
אדי בית הזבדי: אנחנו לפני כן עשינו פיילוט עם משרד הרווחה.
אדי בית הזבדי: לא קיבלנו מהם שום מידע אחר בעניין הזה.
אדי בית הזבדי: אני לא מנסה להתחמק מהעניין, זאת הייתה התמונה.
אדי בית הזבדי: אנחנו ישבנו אצל הסמנכ"לית של הביטוח הלאומי, והיא הגדירה לנו את האוכלוסיות.
אדי בית הזבדי: אני מניח שאם היינו יודעים, מן הסתם היינו מנסים להגיע לאוכלוסיות אחרות.
אדי בית הזבדי: ברגע שנודע לנו שיש אוכלוסיות אחרות, גם כן ניסינו לבדוק את זה, לבדוק מי האוכלוסיות האחרות, איך מגיעים אליהן, אם יש דטא בייס.
אדי בית הזבדי: אגב, אנחנו עובדים, לידיעתכם, אנחנו לא מוכרים מקררים בחנויות לכל מאן דבעי, איזה דגם ואיזה זה.
אדי בית הזבדי: אנחנו עובדים כך שקודם כל יש מערכת ניהול שהיא מהביטוח הלאומי.
אדי בית הזבדי: בן אדם שזכאי ל-60% מענק ניגש עם תעודת הזהות שלו - - -
שלומית אבינח: כמו שבהנחות חשמל.
אדי בית הזבדי: אני מדבר כרגע על הפרויקט הראשון של המקררים.
אדי בית הזבדי: הבן אדם ניגש, אנחנו לא מזהים אותו, לא יודעים מי הוא, אין לנו קשר, אנחנו לא מחלקים את זה לחברים שלנו.
שלומית אבינח: איך הפנייה נעשתה?
שלומית אבינח: הביטוח הלאומי הודיע לאנשים?
אדי בית הזבדי: לא, לא, הביטוח הלאומי גם לא הודיע לאנשים.
אדי בית הזבדי: אנחנו פרסמנו, אני יכול להגיד לכם איפה פרסמנו.
אדי בית הזבדי: פרסמנו כמובן ברדיו, בקול ברמה, רדיו קול חי, שמס, קול ישראל, א', ב', ג', אתרי אינטרנט, YNET, וואלה, ZAP, כיכר השבת, כול אל עארב - - -
שלומית אבינח: מתי התחיל המבצע?
אדי בית הזבדי: המבצע של האוכלוסייה החלשה התחיל אם אני לא טועה ב-15 בדצמבר.
דוד אזולאי: כלומר, קבעתם קריטריונים באותו פרסום.
אדי בית הזבדי: קבענו קריטריונים.
דוד אזולאי: ואז מי שענה על הקריטריונים יכל לגשת.
דוד אזולאי: מי בדק אם הוא ענה על הקריטריונים?
אדי בית הזבדי: המערכת.
אדי בית הזבדי: מערכת הניהול.
אדי בית הזבדי: ניגשת עם תעודת הזהות, הקלידו, המערכת לא יכלה לאתר או לבחור או לעשות דטא בייס של כולם.
אדי בית הזבדי: ברגע שניגשת אם תעודת הזהות שלך והסמכת שיבדקו אם אתה זכאי או לא זכאי - - -
שלומית אבינח: אבל איך הבן אדם יודע לגשת לספק?
שלומית אבינח: איך הוא יודע שהוא במכרז?
אדי בית הזבדי: זה פורסם באינטרנט, מפורסם בעיתון.
שלומית אבינח: אני שואלת שאלה מכוונת, שאלה מנחה.
שלומית אבינח: איך בן אדם שמקבל הבטחת הכנסה, איך הוא יודע, אם הוא לא מחובר לאינטרנט, אין לו אינטרנט.
אדי בית הזבדי: מלכתחילה אנחנו ביקשנו להודיע לכלל האוכלוסייה המקבלת הבטחת הכנסה.
אדי בית הזבדי: ברור לך שאם היינו צריכים - - -
שלומית אבינח: אני שוב שואלת שאלה על השולחן.
אדי בית הזבדי: שאלה על השולחן – יש כ-280,000 מקבלי הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה.
אדי בית הזבדי: המבצע היה על 21 מקררים, אז אם - - -
אור עמית: 21 סוגים?
אדי בית הזבדי: 21,000.
דוד אזולאי: יש לך מושג כמה נוצל?
אדי בית הזבדי: מה-21,000, אני חושב ש-20,780, משהו כזה, כמעט ניצול מלא.
אדי בית הזבדי: אנחנו מלכתחילה ביקשנו מהביטוח הלאומי את שיתוף הפעולה ופנייה לזכאים להודיע להם שזה מכרז שכל הקודם זוכה.
אדי בית הזבדי: ביטוח לאומי, משיקוליו הוא, החליט שהוא לא יכול לעשות את הדבר הזה.
אדי בית הזבדי: הייתי גם כן מוכן לשלם כסף עבור הדואר, אבל כנראה שזה לא כל כך עבד.
אדי בית הזבדי: יש כנראה סיבות אחרות למה לא.
אדי בית הזבדי: ברגע שגילינו שיש בעיה של אוכלוסיות מסוימות, ישבנו מול הביטוח הלאומי, איתרנו אוכלוסייה נוספת של מקבלות מזונות.
אדי בית הזבדי: ישבנו מול משרד החינוך, ברגע שנודע לנו על האברכים מקבלי קצבה כזו או אחרת.
אדי בית הזבדי: פנינו למשרד המשפטים לקבל - - -
ישראל אייכלר: הם הצליחו להשתתף?
אדי בית הזבדי: רק רגע.
אדי בית הזבדי: פנינו למשרד המשפטים.
אדי בית הזבדי: הפנייה הראשונה שלנו למשרד המשפטים קבעה בהחלט שאם אנחנו נותנים לאברכים מקבלי הבטחת הכנסה, אנחנו צריכים לתת גם לסטודנטים מקבלי הבטחת הכנסה.
אדי בית הזבדי: בסדר.
אדי בית הזבדי: אני לא אומר שלא, אבל אתה מבין שזה לא קורה מהיום להיום.
אדי בית הזבדי: שלחנו שאלה, קיבלנו תשובה, קיימנו דיון במשרד המשפטים לפני שבועיים ואנחנו מתכוונים לאתר את כל הזכאים, מהרמה של אברכים מקבלי הבטחת הכנסה, פלוס סטודנטים מקבלי הבטחת הכנסה ובפרויקטים אחרים נוספים שיהיו מיועדים אך ורק לאוכלוסייה הזאת, נשלב גם אותם.
ישראל אייכלר: למה פרויקטים אחרים, למה לא בפרויקט הזה?
אדי בית הזבדי: הפרויקט הזה ממומן ב-30%.
אדי בית הזבדי: מי שרוצה יכול לגשת, הוא לא צריך אותנו.
אדי בית הזבדי: אתה רוצה סבסוד של 60%.