GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה במקום להחליף את הדוודים?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתלבשו, התקשורת גם מאד תאהב את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתלבשו קודם כל על כנסת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בזבוז חשמל בלתי רגיל, כולל זה דרך אגב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היה לי פה תמי 4 לא הייתי צריכה בזבוז כזה.
אור עמית: תמי 4 הרבה פעמים עולה לך יותר.
קריאה: מי ברז.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חשוב, לא תמיד 4, אפשר גם מי ברז, גם היא צודקת באמת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מקסימום נורעל קצת, זה לא כזה רע.
אדי בית הזבדי: אני רוצה לציין שגם בכנסת נעשית פעילות להתייעלות אנרגטית.
אדי בית הזבדי: תסתכלי למעלה את הנורות האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שום דבר לא נעשה פה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת בושה, ושזה יירשם בפרוטוקול.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שבכל ישיבה, ואני חושבת שבמקום שאתם תתחילו הלאה, תתחילו מפה, מהבית הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש משהו שהוא לא יעיל בחשמל, זה הכל מתחיל מכנסת ישראל.
דוד אזולאי: אני נהנה לשמוע.
דוד אזולאי: אני מבקש, יקראו אותך לסדר בהנהלת הקואליציה.
אדי בית הזבדי: לגבי השאלה למה אנחנו לא הכנו כמות מקררים מספקת.
אדי בית הזבדי: רבותי, זה כסף.
אדי בית הזבדי: אין לנו.
אדי בית הזבדי: אין.
אדי בית הזבדי: או שאנחנו לא נותנים או שאנחנו לא נותנים.
מרינה סולודקין: אם אנחנו צריכים להתלבש בצורה נורמאלית, אז יוליה זה בסדר.
מרינה סולודקין: זה לבוש רשמי.
מרינה סולודקין: אני חושבת שצריכים - - -
שלומית אבינח: אבל עדיין קר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיבי, זה כבר לא רישוי לבוש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה 'שובה', באים לפה עם פרוות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה גם פגיעה בחיות.
אדי בית הזבדי: אנחנו תמיד מפרסמים את הטמפרטורה הנדרשת למיזוג, לחימום ו/או לקירור.
אדי בית הזבדי: אנחנו קבענו שזה צריך להיות בסביבות 24-25 מעלות.
שלומית אבינח: בכנסת זה 20-21 מעלות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שאני רוצה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה זה?
אדי בית הזבדי: באתר של משרד האנרגיה, בפרסומים שלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה תעשה לאלה שלא עושים את זה?
אדי בית הזבדי: אני לא יכול לעשות, זו מדינה דמוקרטית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מציעה לך שתתחיל לעשות.
אדי בית הזבדי: זו מדינה דמוקרטית, זה לא שזה תלוי בי.
אדי בית הזבדי: נתחיל להעמיד שומרים?
דוד אזולאי: רבותי, ההערות נרשמו וראוי להעביר אותן לנוגעים בדבר בכנסת, ואני חושב שהן הערות נכונות.
דוד אזולאי: מצד שני, כשקר פה, לפחות אני מרוויח שבאים כולם בלבוש צנוע, אז זה בסדר.
אורי מקלב: אם הוא יתעלם באווירה החמה, אבל האווירה היא אווירה מיוחדת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בכלל מציעה, לפי מה שאתם אומרים, להדליק גם מזגנים ברחובות גם.
אורי מקלב: קודם כל תודה רבה לך אדוני יושב הראש, על עצם קיום הדיון בנושא הזה ובנושא השני.
אורי מקלב: צריך לחזור ולציין שהוועדה לפניות הציבור לא דנה דווקא בדברים שמעסיקים את העיתונאים ואת הפוליטיקה הגבוהה.
אורי מקלב: היא דנה בדברים שהעם מדבר.
מרינה סולודקין: נכון מאד, לכל השנים זה נכון.
אורי מקלב: וזה מאד רצוי ואתה ממשיך ואתה אפילו מעצים את המסורת הזו ואתה עושה את זה מהנכונות שלך, ואתה מצליח להגיע להישגים בלי להתלהם, ובזה תמיד יש מה ללמוד ואני מודה לך שאתה ממשיך לעסוק בדברים האלה.
אורי מקלב: אני מתנצל שלא הייתי פה בתחילת הדיון, קראו לי להציג הצעת חוק של חבר הכנסת גפני ושלי והלכתי באמצע.
אורי מקלב: גם אתה היית שם לכמה דקות.
אורי מקלב: בכל אופן, אני באמת מודה למשרד על היזמה ועל הרעיון, בכל אופן משהו מחוץ לקופסא לעשות כזה דבר, להסתכל קצת - - -
מרינה סולודקין: מקלב וגפני זה דיביזיה.
אורי מקלב: אנחנו הולכים ביחד בחוקים, זה נכון.
אורי מקלב: זה לא רק חוק שלנו, זה חוק גם של אברהם מיכאלי ויש עוד חמישה-שישה נציגים.
אורי מקלב: זה לא סקטוריאלי.
אורי מקלב: בכל אופן, הרעיון הוא באמת נכון, זה רעיון שלא היינו רגילים כל כך במדינת ישראל, ללכת בגישה הזאת.
אורי מקלב: אני מניח שאתם גם פתוחים לביקורת ובעיקר ביקורת בונה, וזה דבר חשוב.
אורי מקלב: בנושא הזה אני אומר קודם כל דבר שקרוב אלי, זה נכון שהייתה כאן הדרת אנשים שומרי מצוות ושומרי שבת בכמה היבטים וקודם כל כמובן, אני מבין שהזכירו את זה, בעלי הבטחת הכנסה של משרד החינוך.
דוד אזולאי: אנחנו נתבקשנו לא להשתמש במילה הדרה, בנושא זה, כי הייתה פה תקלה ואני קיבלתי.
אורי מקלב: אמרו את זה גם?
אורי מקלב: אז אני רוצה להתחיל בדבר הזה ואני אומר את זה באופן דומה.
אורי מקלב: בנושא של הבטחת הכנסה, אני מבין שזה בבדיקה אצל היועץ המשפטי, והיה לי קשר רצוף עם המנכ"ל ועם השר ואני מקווה, כמו שאתם אומרים, שמוצאים את הדרך בדבר הזה.
אורי מקלב: אני רק תמהה למה לא נלחמתם על זה, למה הסכמתם.
אורי מקלב: יועצים משפטיים אמרו שאין לנו את הדרך כמו, ובעצם כן היה את הדרך, ואפשר את הדרך וכמו שהממשלה יודעת היום לתת את זה, אחרי הבג"ץ, אז גם המדינה יכולה.
אורי מקלב: הממשלה יודעת היום לתת הבטחת הכנסה למשרד החינוך, הם נותנים את הבטחת ההכנסה, ועל אף הבג"ץ שהיה, הם אמרו שכל מי שרוצה יכול להצטרף, כולל בני הישיבות וכולל גם סטודנטים שנמצאים באותה רמה שיש להם שלושה ילדים ואין להם רכב, וכולנו יכולים לקבל את זה, ואני מקווה שתלכו בדרך הזאת.
אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להגיד לך, אדוני יושב הראש וחברי חברי הכנסת.
אורי מקלב: הנושא של פוקד שבת.
אורי מקלב: פוקד שבת, מרגע שיצא לרחוב, התובנה הזאת - - -
אדי בית הזבדי: סליחה, אני לא שומע טוב.
אדי בית הזבדי: מה אמרת?
אדי בית הזבדי: פוקד שבת?
אורי מקלב: פוקד שבת, מי שלא יודע, אני מקווה, אני לא יודע אם לא יודעים - - -
אדי בית הזבדי: אני לא יודע מה זה פוקד שבת.
דוד אזולאי: אני קורא לזה מנגנון שבת.
דוד אזולאי: הרעיון הוא אותו רעיון.
מרינה סולודקין: כמו מעלית שבת.
דוד אזולאי: זה מנגנון מיוחד שנמצא בתוך המקרר, שמאפשר לפתוח - - -
אדי בית הזבדי: כן, כן, זה אני יודע, פשוט לא ידעתי שככה קוראים לזה.
אורי מקלב: מקרר באופן טבעי עובד על תרמוסטט.
אורי מקלב: אתה פותח את המקרר, נכנס חום, אז הוא צריך להפעיל אותו.
אורי מקלב: לא נכנס חום – הוא לא מופעל.
אורי מקלב: עכשיו, אם אני בשבת רוצה להשתמש במקרר, אם אני פותח אותו אני מפעיל את המקרר אז אני בעצם מחלל את השבת.
אורי מקלב: אז יש מנגנון שנקרא פוקד שבת, שהוא נותן, יש לו את הזמן שלו כמו שיש מיחם שבת, כמו שיש דברים אחרים ואפשר להשתמש בהם.
אורי מקלב: הוא עובד לפי קצב אוטומטי, ולאו דווקא שתלוי ב-, או שיש כאלה שעושים את זה לא מיד, זה לאחר זמן.
אורי מקלב: יש בזה כמה וכמה שיטות איך פועלים בעניין הזה.
אורי מקלב: ומשהת
אורי מקלב: פרסם שהמשרד אמור לעשות את המבצע הזה קודם כל למעוטי יכולת, פניתי בכתב.
אורי מקלב: אני פניתי כבר בשנת 2011.
אורי מקלב: יש לי מכתב שאני פניתי בעניין הזה - - -
אדי בית הזבדי: בנושא של פוקד שבת?
אורי מקלב: כן, בנושא של פוקד שבת.
אורי מקלב: והיינו גם בקשר עם לשכת השר.
אורי מקלב: גם אחרי שפורסם ולא בוצע, אנחנו כבר פנינו ואמרנו הרי דיברנו אתכם, ככה שלא.
אורי מקלב: אני אומר את זה - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה עושה, זה מייקר?
אורי מקלב: אנחנו גם מוכנים שפוקד שבת יהיה על חשבון הצרכן, אבל זה צריך להיות מקררים שמתאימים לזה.
אורי מקלב: לא כל מקרר בנוי גם לזה.
אורי מקלב: דרך אגב, אם כבר העלית את זה, ותודה רבה, צרם לי קצת שבפרסום שהיה היו 6 חברות שהן חברות מחוץ לארץ, של מקררים לא ישראלים, ואולי מקרר בגודל מסוים, מאד קטן, שהוא היה ישראלי.
אדי בית הזבדי: יש לך טעות בנתונים.
אדי בית הזבדי: לא היו 6 חברות, היו 3 חברות, היו 8 סוגים של מקררים.
אדי בית הזבדי: אנחנו לא יכולים, ברשותך, לאלץ חברות לגשת למכרז, אם הן לא ניגשות למכרז.
אורי מקלב: הנה, אז אתה רואה.
אורי מקלב: מה שקורה, אם היית דורש מהן פוקד שבת, ממילא היו ישראליות.
אדי בית הזבדי: אז אני אסביר לך למה.
אדי בית הזבדי: אני גם אסביר לך משהו.
אדי בית הזבדי: אנחנו באים לייעל את צריכת האנרגיה, סליחה.
מרינה סולודקין: אני אגיד לך היבט פוליטי למה שאתה אומר, שר האנרגיה כמעט נפל מכיסאו בגלל החשמל הכשר.
אדי בית הזבדי: אני רק רוצה להביא לידיעתך נתון אחד מאד מעניין.
אדי בית הזבדי: הדרישה שלנו למקררים שיהיו מדורגים בדירוג אנרגטי B.
אדי בית הזבדי: דירוג אנרגטי B נחשב למקרר חוסך חשמל.
אדי בית הזבדי: לא היה במשק שום מקרר ושום חברה שניגשה עם דירוג אנרגטי B עם פוקד שבת.
אדי בית הזבדי: עכשיו, בעקבות המכרזים שלנו, רוב המקררים שמגיעים לארץ הם בדירוג אנרגטי B, עם פוקד שבת.
אדי בית הזבדי: זאת אומרת, מה שאנחנו עשינו, עשינו דבר מאד מעניין.
אדי בית הזבדי: לא התכוונו לזה, שגם מקררים עם פוקדי שבת היום, אתה יכול למצוא עם דירוג אנרגטי B, בעקבות המבצע.
אדי בית הזבדי: יתרה מזאת, גם מחירי המקררים - - -
אורי מקלב: באיזה נפח?
אדי בית הזבדי: הנפחים, יש לנו - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין מקררים ישראלים?
אדי בית הזבדי: במכרז החדש יש גם מקררים ישראלים.
אדי בית הזבדי: במכרז הקודם לא היה, כי לא היה להם דירוג אנרגטי B.
אבנר עורקבי: הייצור שלהם הוא בישראל?
אדי בית הזבדי: לפי החוקים של מדינת ישראל המקרר צריך להיות, לפחות 30% מהרכיבים שלו, אם אני לא טועה ואני מבקש לא לתפוס אותי במילה הזאת, 30% מרכיבים מתוצרת הארץ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש בארץ מקררים - - -
אדי בית הזבדי: יש רק חברה אחת, תדיראן אמקור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו, אז למה בכלל לא לעשות מבצע כזה על תדיראן?
אדי בית הזבדי: אבל לא יכולתי לעשות מבצע כי לא היו להם מקררים מתאימים.
אדי בית הזבדי: עכשיו יש להם במבצע הזה מקררים מתאימים.
אדי בית הזבדי: הם קיבלו כסף מהמדען הראשי לפתח מקרר עם דירוג אנרגטי B, והם ניגשו למכרז.
אדי בית הזבדי: אני מניח שאם הם יעמדו בקריטריונים – הם יהיו בפנים.
אדי בית הזבדי: אנחנו לא הידרנו לא את תדיראן ולא את החרדים ולא אף אחד.
אדי בית הזבדי: אנחנו פשוט משרד שאמון על נושא של הפחתת צריכת האנרגיה, ושמנו את המטרה שם ולשם שאפנו.
דוד אזולאי: תודה, תודה רבה.
אדי בית הזבדי: אני גם ציינתי, זה לא משנה לי איפה המקרר יושב – אצלך, אצלה או אצלי.
אורי מקלב: אבל אם אני לא יכול לקנות אותו ולא יכול להרכיב אותו - - -
דוד אזולאי: רבותי, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פוקד שבת בכלל, באופן כללי, הוא עושה גם משהו לאנרגיה – שזה יותר או פחות?
אדי בית הזבדי: הוא מעלה טיפה את צריכת האנרגיה בשבת.
דורון אהרון: זה משנה.
דורון אהרון: גם מקרר זולל החשמל צרך הרבה אנרגיה, אז מה זה משנה?
אורי מקלב: או שהוא מעלה או שהוא מוריד.
אדי בית הזבדי: הוא מעלה, אבל רק בשבת.
דורון אהרון: אבל הוא מעלה גם במקרר שזלל אנרגיה, אז הוא זלל הרבה, וגם החדש.
אדי בית הזבדי: דורון, אני מבקש ממך, דורון.
דורון אהרון: אל תבקש ממני, אדי, אני אגיד מה שאני רוצה.
אדי בית הזבדי: אני מבקש ממך.
אדי בית הזבדי: אם ככה לשיטתו, אני גם כן צריך לאפשר מקררים מדרוג G, למה לא?
דורון אהרון: אני לא אמרתי לך - - -
אדי בית הזבדי: דורון, אז אני מאד מבקש ממך.
דורון אהרון: אל תבקש ממני, אני אגיד מה שאני רוצה.
אורי מקלב: זה מקום לדמוקרטיה.
דוד אזולאי: רבותי, אני חושב שמותר לכל אחד להביע את דעתו.
אורי מקלב: חובה שכל אחד יביע את דעתו.
דוד אזולאי: כן, בבקשה, רק בקצרה.
אינה צוקרמן-קלוש: שמעתי שאתה רוצה לעבור לנושא הבא אז רציתי ליידע.
אינה צוקרמן-קלוש: אני מהמועצה הישראלית לצרכנות.
אינה צוקרמן-קלוש: אנחנו למען האמת לא קיבלנו כל כך הרבה תלונות בעניין הזה, אבל כן קיבלנו כמה תלונות ויש תלונות שחוזרות על עצמן, בעניין לעניין העיכוב באספקה.
אינה צוקרמן-קלוש: לפי מה שיצא לנו לקרוא בחוזים, במכרז עצמו, האספקה אמורה להיות תוך 20 ימים.
אינה צוקרמן-קלוש: אנשים כתבו לנו שמבטיחים להם תוך 90 ימים והרבה פעמים זה גם עיכוב מעבר לזה.
אינה צוקרמן-קלוש: אז זאת אומרת שכנראה שחברות לא עומדות בתנאי המכרז, אז אולי יש משהו לעשות בנדון.
אינה צוקרמן-קלוש: יותר מזה, החברות עונות לנו, כשאנחנו כותבים להם את זה, שיש עיכוב באספקה, הן עונות שהאחריות על הייבוא הוא על משרד התשתיות.
אדי בית הזבדי: ברור לך שזה - - -
אינה צוקרמן-קלוש: יכול להיות.
אדי בית הזבדי: אנחנו לא מייבאים כלום.
שלומית אבינח: אבל צריך לדעת את זה.
אדי בית הזבדי: זה דבר, וסליחה שאני אומר את זה, אני אשמח מאד לראות את הדבר הזה.
אינה צוקרמן-קלוש: יש לי את זה פה כתוב.
אדי בית הזבדי: אני אומר ככה, במדינת ישראל נמכרים כ-120,000 מקררים בשנה, לאורך כל השנה.
אדי בית הזבדי: אנחנו אז יצאנו עם המבצע, ובמבצע הזה אנחנו גרסנו.
אדי בית הזבדי: אגב, נתון נוסף שקיבלתי מהביטוח הלאומי, גם 800 שקלים מאוכלוסיות חלשות, לא יהיה להם כסף לשלם.
אדי בית הזבדי: והדבר המפתיע הוא שהאוכלוסיות החלשות דווקא רצו את המקררים הגדולים, היותר יקרים.
אדי בית הזבדי: זאת אומרת זה לא בדיוק - - -
דוד אזולאי: יש להם הזדמנות.
אבנר עורקבי: אני אגיד לך גם למה, כי יש להם יותר ילדים.
אדי בית הזבדי: רק שנייה.
אדי בית הזבדי: תן לי להסביר.
אדי בית הזבדי: מה שאני מנסה להסביר - - -
דוד אזולאי: זה אומר שהאנשים האלה יש להם משפחות ברוכות ילדים, הם רצו לנצל הזדמנות.
דוד אזולאי: מתי משפחה כזאת יכולה לזכות לכזה מקרר.
אדי בית הזבדי: אין לי בעיה עם זה, בכלל לא.
אדי בית הזבדי: לכן במכרזים האחרים אנחנו נתנו יותר - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני במקומכם הייתי ממלאת את זה גם באוכל.
אדי בית הזבדי: יותר מקררים גדולים נתנו.
אדי בית הזבדי: מה שקורה כאן, כשיבואן ואנחנו חותמים על חוזה שהוא בעצם חוזה שנתי, כי אנחנו חשבנו שזה יתפרש לשנה.
אדי בית הזבדי: פתאום יש בום כזה, אז ברור שהיבואן לא ייבא את המקררים באותה כמות שהוא היה אמור לייבא.
אדי בית הזבדי: אז זה לא אנחנו מייבאים.
אדי בית הזבדי: אנחנו לא מייבאים, אנחנו לא אחראים על הייבוא.
אדי בית הזבדי: בכל אופן, אני חוזר ואומר, חלק מהטענות הן טענות של אספקה וכל בעיה שהגיעה למשרד שלנו טופלה תוך פחות מ-24 שעות.
אדי בית הזבדי: היו בעיות, ישנן בעיות וגם יהיו בעיות.
אדי בית הזבדי: זה מבצע עם לוגיסטיקה, יש מובילים שבאים אליך הביתה, אומרים לך – את לא רוצה לשלם לי 50 שקלים על התוספת קומה, אני לא מביא לך ואת נבהלת ואת משלמת.
אדי בית הזבדי: ואם את מתקשרת אלינו, מסדרים עם הספק, אנחנו מחזירים לכם את הכסף וגם מתנצלים והיו מקרים כאלה.
אינה צוקרמן-קלוש: דבר נוסף, בעיה נוספת.
דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הנושא הזה.
אור עמית: שלום, שמי אור עמית, אני מהמשמר החברתי בכנסת.
אור עמית: הנושא הספציפי הזה מאד מאד בדמי ולכן אני מתנצלת על קריאות ביניים ככה מתרגשות.
אור עמית: כמה דברים, אני חזרתי לארץ אחרי שהות ארוכה בחו"ל ב-2009.
אור עמית: חיפשתי מקרר אז בדירוג אנרגטי A, לא היה מקרר כזה.
אור עמית: אתם מדברים איתי על מקרר אנרגטי בדירוג B, אני לא יודעת למה לא A.
אור עמית: לא היה דבר כזה וקודם כל כמובן שזו יזמה מבורכת, מאוחר מדי, מעט מדי, אבל יותר טוב מכלום.
מרינה סולודקין: למה מאוחר?
אור עמית: מאוחר מדי.
אור עמית: זה דבר שהיה צריך להתחיל מזמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל צריך להגיד להם כל הכבוד.
אור עמית: כל הכבוד, אבל.
אור עמית: אני רוצה להעיר הערה אחת, כל החברים המכובדים שדאגו למפסקים שומרי השבת או מה שזה לא יהיה, דיברו על זה כאילו-, הנושא פה הוא התייעלות אנרגטית, לא רק חיסכון כספי לאוכלוסייה כזו או אחרת.
אור עמית: עכשיו, ברגע שאת כל הישיבה ניהלו סביב העניין הזה, הם הלכו, לא מעניין אותם שום דבר אחר.
אור עמית: עכשיו, אני רוצה להגיד דבר כזה - - -
אבנר עורקבי: אני לא הלכתי, אני פה.
אור עמית: כן, אבל אתה לא חבר כנסת.
אבנר עורקבי: גם היושב ראש פה.
אור עמית: כן, הוא יושב הראש.
אור עמית: מצד אחד מדברים על התייעלות אנרגטית על ידי החלפת מקררים, מצד שני ואי אפשר להפריד את הדברים, כי מדובר במדיניות, משרד האנרגיה והתשתיות אלף - - -
דורון אהרון: משרד האנרגיה והמים.
אור עמית: והמים, מנסה להעביר גם כן במחטף עניין של ייבוא גנרטורים על סולר, כדי לעבור לנושא השני, כדי לדאוג כביכול למחסור בחשמל, שזה יזהם הרבה יותר מהמקררים שיחליפו או לא יחליפו.
אור עמית: ב', מעכב באופן דקרוני את התפתחות השוק הסולארי בארץ, כך שזה לעג לרש.
אור עמית: זה נחמד, זה יפה, אבל זה עלה תאנה.
דורון אהרון: הדברים אינם מדויקים.
דורון אהרון: זה לדבר סתם.
אור עמית: זה לא לדבר סתם.
אור עמית: זה לא דברים לא מדויקים.
אור עמית: גם שלכם לא מדויקים.
דוד אזולאי: אתם יודעים, אני רוצה להגיד לכם, שאלו פעם יהודי למה תמיד יהודי כששואלים אותו – עונה בשאלה.
דוד אזולאי: אז הוא אומר – למה לא?
אור עמית: אני לא עניתי בשאלה, אני מסרתי נתונים, אז אני מבקשת לא לזלזל בדבריי.
דוד אזולאי: חס ושלום, אני לא מזלזל בדבריו של אף אחד.
דוד אזולאי: עם כל הכבוד, ואני נתתי לך להשמיע את דבריך בשקט, למרות שנאמרו דברים שלא ראויים.
דוד אזולאי: אני חושב, יש כאן - - -
אור עמית: מה לא ראוי?
אור עמית: כל מה שאמרתי הוא אמת.
דוד אזולאי: יש כאן פעולה מבורכת של משרד התשתיות לחיסכון באנרגיה ונעשתה פעולה מבורכת, ואני מברך על כך ואני אמרתי את זה בתחילת דברי ובסוף דבריי.
דוד אזולאי: צריך לראות את חצי הכוס המלאה שהייתה כאן.
דוד אזולאי: קרוב ל-70,000 מקררים הוחלפו במדינת ישראל וזה דבר חשוב, וזו המדינה היחידה בעולם - - -
אבנר עורקבי: זו המדינה היחידה בעולם שעשתה דבר כזה.
אדי בית הזבדי: יש תכניות לעוד 70,000.
דוד אזולאי: ואנחנו מקווים שהמבצע הזה ימשיך.
דוד אזולאי: אלא אני חושב שישנן אוכלוסיות מסוימות שלא היו יכולות להנות מהמבצע הזה ולא נהנו מכך; והדבר השני, שקיבלתי על כך תשובה, שאכן במכרזים הבאים, הנושא של אותם אנשים שומרי שבת, הם חלק מאזרחי מדינת ישראל והם זכאים להטבה הזאת, ומפני שהוא שומר שבת לא צריך למדר אותו ואותו הדבר לגבי אותן אוכלוסיות של סטודנטים שמקבלים הבטחת הכנסה, גם הם יהיו זכאים.
דוד אזולאי: אני רק מבקש לדעת מתי להערכתכם המכרז יסתיים, כדי לצאת לדרך.
אדי בית הזבדי: אם יהיה לי אישור מהאוצר היום, תוך שבועיים אנחנו בוחרים ספקים, יש להם 40 יום להיערכות והודרוב.
אדי בית הזבדי: אין לי בעיה.
אדי בית הזבדי: הבעיה שלי שאין לי אישור מהאוצר.
דוד אזולאי: אוקי, הבנתי.
דוד אזולאי: אנחנו נפנה גם לאגף התקציבים, גם למשרד האוצר וליושב ראש ועדת הכספים, על מנת לבקש את התערבותם בנושא הזה, כי אם הייתה הקצבה – צריך לשמור על ההקצבה הזו מכל משמר ואני בטוח שבמבצע הזה יש מי שנהנה ויש מי שלא חסר, ובסופו של דבר כולנו יוצאים מרוויחים מהנושא הזה.
דוד אזולאי: רבותי, ברשותכם, אני עובר לנושא השני.
מרינה סולודקין: לפני זה, רק שאלה אחת.
מרינה סולודקין: אותם 70,000, מה המדינה שילמה, אלה שכבר חולקו.
אדי בית הזבדי: על אלה שכבר במבצע – כמעט 100 מיליון שקלים.
אבנר עורקבי: למה אי אפשר לעשות את זה בארץ?
אבנר עורקבי: אתה עושה פה הרבה חיסכון למדינה.
דוד אזולאי: רבותי, בואו לא ניכנס לדברים כאלה.
דוד אזולאי: הרי כל דבר שיעשו תמיד יהיו שאלות ותמיד יהיו טענות.
דוד אזולאי: אני רוצה לעבור ברשות
דוד אזולאי: כם לנושא השני והוא יזמת חברת החשמל לחיסכון בחשמל בחודשי הקיץ.
דוד אזולאי: הנושא הזה עלה גם בתקשורת וגם בעקבות פניות, ואני חושב שאנחנו כוועדה לפניות הציבור, מן הראוי שנעלה את זה, שכאשר חברת החשמל יוצאת באיזה שהוא מבצע כדי לעודד חיסכון באנרגיה, וזה מתחבר לנושא הקודם, חשוב מאד שהציבור יידע מכך.
דוד אזולאי: ואם כבר עושים מבצע, גם לוח הזמנים שנותנים – חשוב שיהיה לוח זמנים שהציבור יכול לעמוד בו.
דוד אזולאי: והדבר היותר חשוב מהכל, שגם הציבור ירגיש מיד בתוצאה של החיסכון.
דוד אזולאי: כי לפי מה שקבעתם, זה אומר שהציבור ירגיש בזה רק בסוף שנת התקציב, כלומר רק לקראת דצמבר.
דוד אזולאי: השאלה פה אם לא מחטיאים את המטרה, כאשר אזרח רואה שבחודש הבא חסך X כסף, הוא רואה את זה, הוא מרגיש את זה.
דוד אזולאי: השאלה אם לא היה כדאי לעודד בצורה הזאת, כדי שבאמת אם רוצים חיסכון באנרגיה, וגם נשאלת השאלה הנוספת – למה רק קבעתם עד ה-31 במאי.
דוד אזולאי: אלה הדברים.
שלומית אבינח: ולמה רק באינטרנט.
דוד אזולאי: צורת הפרסום בכלל.
קריאה: אולי אני אתן רגע לפני שתעני לו על הפרטים הטכניים.
מירב יוסף: אני לא רוצה להתייחס לפרטים הטכניים, אני רוצה לתת לו גם רגע.
מירב יוסף: אני מירב יוסף, אני ראש אגף צרכנות ברשות.
מירב יוסף: קודם כל, כדי לתקן, אז דווקא במקרה הזה, אנחנו הרשות לחשמל יצרה את המבצע הזה, בשיתוף עם משרד האנרגיה והמים, מתוך ראייה עתידית של בעיה באספקת חשמל, שעתידה להיות בקיץ הקרוב ובמסגרת הסדרים נוספים שאנחנו בנינו ברשות לניהול מחסור.
מירב יוסף: ההסדר הזה הוא הסדר ראשון בכלל במדינת ישראל, שמתייחס לחיסכון של הצרכנים הביתיים והצרכנים הכלליים.
מירב יוסף: ראיתי שנתנו לכם פה הסבר מה זה ביתי ומה זה כללי.
מירב יוסף: בעצם כל אלה שמחויבים בחשבון החשמל בתעריף אחיד, הם אלה שיוכלו להצטרף להסדר.
מירב יוסף: המחשבה שלנו הייתה קודם כל, בגלל שאנחנו מדברים על ניהול מחסור בקיץ הקרוב, אנחנו מתייחסים לתקופה שמיוני 2012 ועד ספטמבר 2012, ארבעה חודשים, שלמעשה מהווים בין תקופת חשבון אחת לשתי תקופות חשבון, שצרכנים יכולים לחסוך בהן בצריכת החשמל.
מירב יוסף: מהסיבה הזאת, בגלל שמדובר בשתי תקופות חשבון, כנראה, שאדם יוכל לחסכון בחשמל שלו, ובגלל שהתקופות, הרי תקופות חשבון הן לא מקבילות לתקופה שלנו.
מירב יוסף: כאשר חברת חשמל מגישה חשבון חשמל, אז החשבון לא בהכרח ב-1 ביוני ועד ה-1 באוגוסט.
מירב יוסף: זה יכול להיות ב-15 ביוני ועד ה-15 באוגוסט וכו'.
מירב יוסף: מהסיבה הזאת מצאנו לנכון שההחזרים יהיו ממש בתום התקופה, כדי שכל הצרכנים שבאמת חסכו בתקופות האלה, יכלו לקבל את הכסף שלהם.
מירב יוסף: ולכן, גם כתבנו בהסדר שלנו, שההחזר יהיה בחשבון השני העוקב, זאת אומרת בסביבות דצמבר 2012, כדי שאנשים יוכלו באמת לקבל את כל הכסף שהם חסכו, על פני כל התקופה, ולא פעם ככה ופעם ככה, שזה יהיה מסודר.
יואל חסון: אני רוצה להוסיף שגם קבעתם שהם יקבלו ריבית חשב כללי, שזה בסביבות 4% לשנה, מסוף תקופת ההסדר עד החשבון שהם יקבלו.
מירב יוסף: נכון, אף אחד לא יפסיד.
מירב יוסף: זה יואל, חברי מחברת החשמל.
דוד אזולאי: אז זה יוצא פעם בשנה או פעמיים בשנה שיקבלו את ההחזרים.
מירב יוסף: לא, יקבלו פעם אחת בסוף השנה הזאת, והם יקבלו בעצם את כל הכסף, מה שהם חסכו - - -
דוד אזולאי: אבל זה לא מבצע חד פעמי.
מירב יוסף: זה חד פעמי.
מירב יוסף: זה רק לקיץ הקרוב.
מירב יוסף: זה רק ליוני עד ספטמבר 2012, בגלל החשש מהמחסור בחשמל ומהפסקות חשמל, והרצון שלנו פעם ראשונה בהיסטוריה פה, לתת גם לצרכנים הביתיים איזה שהוא תמריץ לחסוך.
מירב יוסף: משהו שהם יוכלו להשתתף, כי עד היום זה היה רק הצרכנים הגדולים, המפעלים וכל הדברים האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתם נותנים כסף או שאתם מורידים את החשמל.
מירב יוסף: אז זהו, אני אספר.
מירב יוסף: אולי דורון ירצה - - -
דוד אזולאי: רציתי לשאול מבחינה טכנית, איך האזרח מתנהל כדי להנות מהמבצע הזה.
מירב יוסף: אוקי, אז פה היה את נושא חובת הרישום.
מירב יוסף: ביקשנו להירשם באתר האינטרנט ובמוקד 103 של חברת החשמל.
מירב יוסף: דרך אגב, הארכנו את המועד.
מירב יוסף: אתמול הייתה לנו החלטת מליאה בעקבות פניות של צרכנים - - -
שלומית אבינח: בעקבות פניות הוועדה לפניות הציבור.
מירב יוסף: והארכנו עד ה-1 ביולי.
מירב יוסף: עכשיו, בעיקרון בן אדם נרשם ואחרי שהוא נרשם, אני נרשמתי אז אני יכולה לספר לכם ממש מזה.
מירב יוסף: בן אדם נרשם, הוא מקבל הודעה – נרשמת, הנך נכנס להסדר וכמה ימים אחר כך הוא מקבל מן עלון כזה שמסביר לו מה הייתה הצריכה שלו בשנה המקבילה הקודמת, כמה היעד שלו לחיסכון בחשמל, זאת אומרת בכמה אני צריכה לחסוך בחשמל כדי להיכנס להנחה.
מירב יוסף: עכשיו, ההנחה מדורגת – אם אתה חוסך בין 10% ל-15% בצריכת החשמל ביחס ליוני עד ספטמבר שנה שעברה - - -
דוד אזולאי: ההשוואה היא לשנה קודמת?
מירב יוסף: שנה קודמת, כן.
מירב יוסף: אתה מקבל 10% בתעריף - - -
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא משמעותי בחורף.
מירב יוסף: לא, לא, לא, יוני.
שלומית אבינח: אבל מי שלא היה צרכן, לא יכול מלכתחילה להנות מהמבצע.
מירב יוסף: בוודאי כי - - -
דוד אזולאי: כי אין השוואה.
מירב יוסף: אתה מקבל רק אם חסכת.
מירב יוסף: בין 10% ל-15% זה 10%.
יואל חסון: מירב, מ-בין 15% ל-20% - זה 10%, ובין 20% ל-30% זה 20%.
מירב יוסף: אוקי.
מירב יוסף: הייתה עוד שאלה אחת?
דוד אזולאי: של הפרסום, להביא את זה לידיעת הציבור.
מירב יוסף: נורית הדוברת שלנו, בעניין הפרסום.
דוד אזולאי: ברכותי לתפקיד החדש.
נורית פלתר: כבר שלוש שנים.
נורית פלתר: אנחנו מעלים בעצם קמפיין למודעות הציבור בכמה רבדים.
נורית פלתר: אלף יש לנו פה שיתוף פעולה עם חברת החשמל, אני אציין והיא בטח תרצה להרחיב אחר כך.
נורית פלתר: חברת החשמל שולחת בצרופות לחשבונות את המסמך הזה – כיצד הציבור יכול לחסוך בכל חשבון שנשלח.
נורית פלתר: אני קיבלתי את זה רק אתמול לדוגמא.
נורית פלתר: בנוסף, חברת החשמל פרסמה היום, בכל העיתונים, בכל המגזרים, מודעה לפרסום.
נורית פלתר: אנחנו יוצאים בקמפיין רדיו בשבוע הבא, אותו דבר, בכל המגזרים ובכל כלי התקשורת, והחל מיוני אנחנו עולים גם בקמפיין טלוויזיה עם הודעות.
דוד אזולאי: אם עושים את זה בכל השפות?
נורית פלתר: בכל השפות.
נורית פלתר: יש לנו בעיה עם אמהרית, אבל אנחנו נפתור אותה.
אחמד טיבי: הסכימו לקבל את המודעה בעיתון באמהרית?
נורית פלתר: יש לנו בעיה עם זה.
קריאה: הם לא מקבלים הודעות.
אחמד טיבי: עיתון אחד באמהרית, והם לא רוצים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, זה בכסף?
נורית פלתר: כן, אנחנו משלמים כדי שיפרסמו את המודעות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה הסיבה, סליחה?
נורית פלתר: קיבלתי תשובה דרך הלפ"מ, כי הם המתווך שלי, זה שהעיתון הזה הוא עיתון שיוצא לפעמים יומית ולפעמים יוצא ולפעמים לא יוצא, ובכל מקרה הוא לא מקבל מודעות חיצוניות.
נורית פלתר: אבל אני מאמינה - - -
אדי בית הזבדי: יש להם ברדיו פרסום.
נורית פלתר: בדיוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והם אחר כך בוכים אין לנו כסף, אין לנו כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנה, נותנים להם כסף – הם לא לוקחים.
אדי בית הזבדי: יש להם ברדיו פינה, אפשר לפרסם שם, בתור מודעות שירות או משהו כזה.
נורית פלתר: נכון, נכון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לתת למולה כל יום שלישי דקה של נאום, הוא יעמוד ויסביר לאנשים.
נורית פלתר: לא, אבל אם אנחנו יוצאים מכאן היום ואתם לא מתקשרים ל-103, שולחים פקס או נכנסים לאינטרנט ונרשמים, אז זה כישלון שלנו.
מרינה סולודקין: אנחנו מבטיחים לך שאנחנו נדבר עם שלמה מולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם חושבים שיש לעיתון הזה כזאת תפוצה, אם פעם הוא יוצא ופעם הוא לא יוצא?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו לא הדרך להגיע אליהם.
דוד אזולאי: תראו, רבותי, אני חושב שבאמת צריך למצוא את הדרך.
דוד אזולאי: אני מציע לכם לשקול גם להגיע למשפחות באמצעות כל האמצעים שאתם מכירים, לא צריך להוסיף - - -
נורית פלתר: יש לי דיוור ישיר למשפחות הללו, כלומר בחשבון החשמל.
דוד אזולאי: אני חושב שגם צריך ללכת באמצעות בתי הספר אולי, באמצעות תיבות הדואר.
מרינה סולודקין: ברחובות יש שכונה שלמה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, את אומרת שיש לך ... בית?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תעשו את זה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם העיתון הזה יוצא ולא יוצא – זה לא רלבנטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתוך החשבון, קחו מישהו שמתרגם לכם, עושה את אותו דבר.
יואל חסון: שמי יואל מיכסלון, אני מנהל המחלקה לצרכנות ותעריפים בחברת החשמל.
יואל חסון: לגבי השפה האמהרית, כפי שנאמר פה, יש להם עיתון אחד שיוצא והם לא מוכנים.
יואל חסון: אנחנו תרגמנו מודעות קודמות שלנו בנושאים אחרים לאמהרית והעברנו להם והם כתבו את זה, הפכו את זה לידיעה עיתונאית שלהם.
יואל חסון: זאת אומרת ככלל הם טוענים שהם לא מפרסמים מודעות.
יואל חסון: אם הם מקבלים את המודעה ואנחנו תרגמנו את זה לאמהרית, אז הם הופכים את זה לכתבה עיתונאית שלהם ולא מפרסמים את זה כמודעה של חברת חשמל.
יואל חסון: אני לא בהנהלת העיתון האמהרי, אז אני לא יכול לענות למה הם עושים את זה, אבל זו העובדה.
יואל חסון: עכשיו, לגבי פרסום, כל הנושא של הפרסום הוטל על חברת החשמל, בהתאם להחלטת הרשות ואמת המידע שהרשות הוציאה.
יואל חסון: אז אנחנו, כפי שכבר נאמר פה, אנחנו פרסמנו את זה דבר ראשון לפני שהתחלנו בעיתונות, באתר האינטרנט שלנו.
יואל חסון: ישר הוצאנו את הצרופה שאתם רואים פה, וכבר עצרנו את הצרופה הזאת וממחר יוצאים צרופות חדשות עם התאריך החדש של ה-1 ביולי ולא ה-31 במאי.
שלומית אבינח: אבל למה צריך להגביל מלכתחילה בתאריך?
מירב יוסף: יש לך תקופה מוגבלת, שלומית.
שלומית אבינח: אבל הוא רוצה להירשם - - -
אדי בית הזבדי: את לא יכולה בספטמבר לעשות את זה.