GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל צוק: אני רוצה לומר שאנחנו מדברים כאן על מערכת בקנה מידה מאד גדול, שמההיכרות שלי עם משרדים אחרים – גם הזכרתם קודם את משרד החינוך או את הרשויות המקומיות, הם לא מטפלים בצורה ארצית בכל המעונות.
מיכל צוק: ואנחנו מדברים כאן על מערכת שכבר כיום, במוקד שבו אנחנו קולטים את הטפסים מההורים, ומתבצע הליך של קביעת הדרגה, ישנם יותר מ-120,000 ילדים.
מיכל צוק: כלומר, זה סדר גודל מאד גדול של בקשות שאנחנו מטפלים בהם.
מיכל צוק: עברנו למצב שבו אנחנו נותנים מוקד לשירות ארצי.
מיכל צוק: אנחנו יודעים שהחודשים הראשונים להפעלת המוקד שבמסגרתו לא טיפלו ב-120,000, אלא טיפלו בדיוק בכפול.
מיכל צוק: כי טיפלו בשנתיים, מסיבות שהתחילו לפני זמני.
מיכל צוק: אבל זה לא משנה, זאת היתה התוצאה.
מיכל צוק: ואין ספק שהיה שם: א', עומס מאד גדול.
מיכל צוק: ב', תהליך לימוד שלנו ושל אותו מוקד של הטמעת תהליכי העבודה.
מיכל צוק: אני יודעת שנעשו בחודשים האחרונים צעדים שאנחנו נשמח לפרט אותם כאן, של שיפור מתמיד בשירות שאנחנו נותנים לאנשים.
מיכל צוק: לתת יותר יכולת – גם איך - - - טכנולוגית - - -
דוד אזולאי: השאלה אם זה מועיל.
מיכל צוק: גם - - -
דוד אזולאי: תראי, לפעמים עושים שינויים, אבל השינויים יוצאים לרעה ולא לטובה.
מיכל צוק: אז אני חושבת שהם כן - - -
דוד אזולאי: הרצון קיים.
מיכל צוק: אני מסכימה.
מיכל צוק: לא, אז אני חושבת – אני תיכף אגיד לכם, אפילו לפני שאני אכנס למספרים או לנתונים או שתראו מה כבר עשינו, אני יודעת להגיד שהשינויים – ואני הלכתי לבקר.
מיכל צוק: היה לי חשוב ללכת לבקר באותו מוקד, שאגב יושב בפריפריה.
מיכל צוק: יושב בטבריה.
מיכל צוק: מספק גם תעסוקה במקום שאני חושבת שהוא חשוב לכולם, וגם נותן שירות.
מיכל צוק: ואני שמחתי לראות שיש לנו גם בצוות בתוך המשרד – ואני אומרת שמחתי כי זה היה חלק מתהליך הלימוד שלי, של המערכת הזאת – יש לנו צוות שמאד מחויב לנושא הזה.
מיכל צוק: וגם במוקד, צוות שמאד מחויב ליכולת שלו לתת את השירות, בסטנדרט שאני חושבת שצריך להיות.
מיכל צוק: אין ספק שההתחלה לא היתה פשוטה.
מיכל צוק: אנחנו יודעים את זה, אפילו במדד שנקרא לו: פניות הציבור.
מיכל צוק: כמו שמגיעים אליכם, הגיעו גם אלינו המון פניות.
מיכל צוק: אנחנו רואים בחודשים האחרונים שיש ירידה במספר הפניות.
מיכל צוק: לכן, את הצעדים שכבר עשינו, ואנחנו גם עושים בהמשך ואנחנו נפרט, מאפשרים לנו לתת שירות יותר טוב.
מיכל צוק: אני אומרת – ואני חושבת שגם את זה חשוב להדגיש, כי אני לא חושבת שזה דבר טריוויאלי – שכל המערכת אצלנו במשרד זמינה לנושא הזה מרמת השר.
מיכל צוק: כלומר, השר היה בראיון ברדיו פעם אחת בנושא הזה ונתן את הטלפון שלו, ואנחנו מטפלים בכל פנייה שמגיעה אלינו, אם מישהו מרגיש שהוא נפל בין הכיסאות, ממש באופן אישי.
מיכל צוק: המטרה שלי ושל כולנו – ואני חושבת שאנחנו מתקדמים לשם – היא לא להזדקק לאותם פתרונות אישיים, אלא לדאוג שהמערכת שלנו תיתן מענה נכון לכולם בלי צורך לפנות, וכולי.
מיכל צוק: אני לא חושבת שאנחנו שם ב-100%.
מיכל צוק: אני בהחלט יודעת שאנחנו מאד התקדמנו והשתפרנו, ואנחנו נמשיך לעשות צעדים כדי לשפר את השירות הזה.
מיכל צוק: ואני עדיין קוראת לכולם: לארגונים שנמצאים כאן; לכם, כחברי כנסת שמקבלים פניות מהציבור; וגם לכל הורה שמרגיש משהו, אנחנו נותנים גם מענה אישי כדי לראות שאנחנו לא מפספסים, כי הדבר הזה חשוב לנו.
מיכל צוק: כלומר, ברגע שמגיע הורה והוא מרגיש שנפל בין הכיסאות או שהוא לא קיבל מענה, אנחנו, קודם-כל, רוצים לפתור לו את הבעיה.
מיכל צוק: אבל, חוץ מזה חשוב לנו לשמוע למה ואיך, כי מזה אנחנו עושים תהליכים של הפקת לקחים, ושיפור מתמיד בשירות שאנחנו נותנים.
מיכל צוק: ככה שהמערכת הזאת – שרק נכנסה לתפקוד – עובדת היום.
מיכל צוק: ואני מאמינה שכבר בשנה הבאה, בעקבות התהליכים שאנחנו עשינו, אנחנו נראה שיפור.
מיכל צוק: להגיד לכם, ולהתחייב שיהיו 100% הצלחות – לא.
מיכל צוק: אבל אני חושבת שגם אתם תראו שתהיה ירידה בפניות.
מיכל צוק: אין ספק שיהיו עדיין פניות, כי מערכת שמטפלת ב-120,000 אנשים, גם כשהיא עושה את השנה השנייה שלה של הטיפול, בוודאי שאנחנו עוד נידרש לשיפורים.
מיכל צוק: חשוב לי להגיד – כמו שאמרתי קודם, ואני לא רוצה להאריך – שאנחנו עושים הרבה, ואנחנו נמשיך לעשות כדי לשפר את זה.
מיכל צוק: אני אפילו אציין דבר נוסף:
מיכל צוק: אנחנו הקצנו – ממש בימים אלה נבחר ומתחיל בתפקידו, אדם שיהיה אחראי מטעמנו, בתוך האגף, לנהל את המוקד הזה.
מיכל צוק: כלומר, גם יכיר מצוין את פעולת האגף, אבל גם לא יעשה את זה בנוסף על תפקידיו.
מיכל צוק: כי אנחנו רואים שהמערכת הזאת דורשת ניהול צמוד שלנו, יחד עם המוקד.
מיכל צוק: כלומר, אדם שיישב במוקד ויידע לתת להם, מטעמנו, את כל הפתרונות והתשובות לשאלות שהוא צריך.
מיכל צוק: כי מערכת התמיכות מורכבת, ואני אסביר למה.
מיכל צוק: אבל גם יידע, ויש לו ניסיון גם בניהול מוקדים.
מיכל צוק: כל הצעדים האלה: גם האדם הספציפי ששמנו, שיש לו ניסיון בדברים האלה; וגם תהליכים שאנחנו נספר עוד מעט מה עשינו, אני חושבת שהם מביאים כבר, ויביאו בוודאי בשנה הבאה לשיפור משמעותי בשירות שאנחנו נותנים.
מיכל צוק: זאת המטרה שלי.
מיכל צוק: אני אגיד דבר נוסף: הקריטריונים שלנו לתמיכות של הזכאות, הם קריטריונים – שכשמישהו מסתכל על זה, וכשאני מסתכלת על זה וקוראת – לא פשוטים.
מיכל צוק: יש הרבה מסמכים שצריך להגיש, והרבה - - -.
מיכל צוק: הסיבה היא שאנחנו מנסים לתת מענה לכמה שיותר מקרים של אמהות שאנחנו יודעים שהן או עובדות, או לומדות – לא רוצים שהן תיפולנה בין הכיסאות.
מיכל צוק: מאד יכול להיות שאנחנו נידרש לבחינה בכלל של כל הקריטריונים, ולראות איך אפשר לפשט אותם.
מיכל צוק: אני אומרת שהצד השני של פישוט הוא שאתה לא נותן מענה לכולם.
מיכל צוק: אז יש כאן פלוסים ומינוסים ואנחנו לא נעשה את זה לשנה הבאה, כי בתהליך שדורש ניתוח ומחשבה ולהבין מה המשמעויות, אבל זה בהחלט גם משהו שעל השולחן שלנו.
מיכל צוק: ככה, ממש לפתיחה.
מיכל צוק: אז תגידו איך אתם רוצים להתקדם: אם לפרט את התהליכים שכבר עשינו.
מיכל צוק: אם רוצים לשמוע, קודם-כל, עוד גורמים, כדי שנוכל להתייחס.
דוד אזולאי: אני רוצה לשאול: בעקבות דו"ח מבקר המדינה, דובר אז על כספים שהיו מיועדים מתקציב המדינה והם לא הגיעו ליעדם.
דוד אזולאי: את מכירה את הסוגיה הזאת?
מיכל צוק: לא, אז אם תוכלו לפרט נקודתית, או - - -, אז יכול להיות שאני - - -
עמוס שקדי: הכוונה היתה לזה שהיקצו כספים לבינוי, והמשרד לא הצליח לנצל אותם – אם אני - - -
מיכל צוק: אוקיי.
מיכל צוק: אז על הבינוי אני מייד אגיב.
תמר אלמוג: זה היה בוועדה לפניות - - -
מיכל צוק: אני חושבת שכאן יש לנו אפילו בשורה, שהיא בגדר אולי מהפכה, מבחינת תקציבי הבינוי שאנחנו מקצים.
מיכל צוק: זה נושא שאני מכירה.
מיכל צוק: היו כספים בקנה מידה לא מאד משמעותי, ביחס למה, שתיכף אני אפרט, שהגיעו למשרד.
מיכל צוק: לא היה ניצול, כי לקח הרבה זמן להכין את הקריטריונים שמי זכאי לבינוי.
מיכל צוק: אני רוצה לבשר כאן שאנחנו נמצאים היום בתהליך של בינוי מאד מאסיבי של מעונות יום, במטרה להרחיב את ההיצע.
מיכל צוק: אנחנו כבר הקצנו הרשאות לבינוי בסדר גודל של למעלה מ-200 מיליון שקל, שכבר יצאו לרשויות.
מיכל צוק: כל התהליך של פרסום המבחנים, מי זכאי להגיש ובאיזה קריטריונים הוא צריך לעמוד כדי לקבל את הבקשה נסתיים.
מיכל צוק: כבר אושרו הבקשות, ויצאו ההרשאות לרשויות או לארגונים לבנות בהיקף של למעלה מ-200 מיליון שקל.
מיכל צוק: לא רק זאת, אלא שאנחנו קיבלנו עכשיו, מתוקף החלטת ממשלה לחומש הקרוב, תקציבים לבינוי של עוד מיליארד שקל.
מיכל צוק: אנחנו, בימים האלה ממש, מסיימים את בחינת הבקשות של המקצה הראשון מאותם מיליארד שקל.
מיכל צוק: יש לנו כרגע בקשות, שאנחנו צופים שהבקשות שיאושרו יוכלו לעמוד בסטנדרט, ויהיו זכאים לקבל, וזה יהיה תלוי תקציב בהיקף של כ-450 מיליון שקל.
מיכל צוק: אנחנו נמצאים ממש בימים אלה בדיון יחד עם משרד האוצר, כדי לראות איך אנחנו יכולים להקצות יותר משאבים מתוך הבקשות האלה כדי שנוכל לאשר כמה שיותר, וייצאו לבינוי עכשיו.
מיכל צוק: אני מניחה שבימים הקרובים או בשבועות הקרובים, אנחנו נדע גם להגיד איפה אנחנו עומדים שם.
מיכל צוק: כך שכל הבעיה הזאת שציינתם, של תת-ביצוע בנושא של הבינוי, לא רק שהיא לא קיימת, אלא שהרחיבו לנו בצורה מאד משמעותית את התקציבים שמיועדים לבינוי, ואנחנו מממשים אותם.
מיכל צוק: אנחנו כבר התגברנו על מכשולים של איך מפרסמים את המבחנים, מי זכאי ואיך בודקים.
מיכל צוק: נכנסנו לתהליך עבודה מאד מובנה ובקצב מאד מהיר, ואנחנו נדע לשחרר כבר השנה – מעבר ל-220 מיליון שקל – עוד סדר-גודל מאד משמעותי לבינוי.
מיכל צוק: משם והלאה אנחנו נידרש לעקוב אחרי הרשויות המקומיות או הארגונים שייבצעו את זה בקצב, שיאפשר לנו להרחיב את ההיצע כמה שיותר מהר.
מיכל צוק: אבל זאת בהחלט המטרה שלנו, ואנחנו פועלים בצורה מאד נמרצת כדי לעמוד בה, וזה יהיה.
דוד אזולאי: והתקציבים, בסופו של יום, לא יוחזרו למשרד האוצר כתוצאה מזה שהם לא נוצלו?
תמר אלמוג: יש שריון.
תמר אלמוג: יש שריון של התקציב לאותו סעיף.
עמוס שקדי: עמוס שקדי, חשב המשרד.
עמוס שקדי: ככל שאני מבין – אני לא הייתי בתקופה הזו במשרד – הבעיה היתה בכל מיני דרישות רישום במקרקעין שהובילו לקושי במימוש הכספים.
עמוס שקדי: ביחד עם החשב הכללי - -
תמר אלמוג: ומשרד המשפטים.
עמוס שקדי: - - ומשרד המשפטים, הקימו ועדת חריגים ומצאו פתרונות למרבית הבעיות.
עמוס שקדי: כרגע המשרד מוציא הרשאות לרשויות ולארגונים.
עמוס שקדי: וכרגע, איך אומרים?
עמוס שקדי: הקוף יושב על הגב של הרשויות.
עמוס שקדי: מבחינתנו, יש כסף – רק שייבנו ונשלם אותו.
עמוס שקדי: כלומר, להבנתי הסרנו את כל המחסומים.
עמוס שקדי: אני חושב שגם המשרד היום הוציא – אפשר להסתכל על לוחות-זמנים, וזו דווקא דוגמה טובה לטיוב תהליכים בזמני שיא – את כל הדיונים בשביל להוציא הרשאות, מהרגע שפרסמו את המבחנים; קבלת הבקשות; בחינה שלהם; קבלת הערות.
עמוס שקדי: העמדנו גם, תקנו אותי אם אני טועה - - -
תמר אלמוג: וסדר גודל של מספר הבקשות.
עמוס שקדי: כמה בקשות קיבלתם השנה?
נורית טננבאום: קיבלנו כ-600 בקשות.
עמוס שקדי: כ-600 בקשות שנבדקו - - -
נורית טננבאום: נבדקו, וניתן עליהם גם הסבר נוסף.
שלומית אבינוח: תציגו את עצמכם לפרוטוקול.
נורית טננבאום: נורית טננבאום, מנהלת תחום תכנון ותקצוב באגף.
נורית טננבאום: אחראית על נושא הבנייה.
נורית טננבאום: כחלק משיפור השירות, אנחנו גם נתנו הרצאות וישיבות אישיות עם גופים שהיה להם קושי למלא את הבקשות, כדי לעבור על המחסום של הבקשות.
נורית טננבאום: השלב הבא היה לעבור על כל המחסום של הבירוקרטיה מול גורמים – כמו שמר שקדי אמר:
נורית טננבאום: מינהל מקרקעי ישראל.
נורית טננבאום: גם את זה פתרנו.
נורית טננבאום: היום כשגוף רוצה להגיש בקשה והוא לא יודע מה לעשות, או שהוא יכול לקבל ישיבה והסברים אישיים, או לפנות באתר ולראות את כל רשימת המסמכים עם דוגמאות.
נורית טננבאום: זאת אומרת, התהליכים נעשו יותר פשוטים.
נורית טננבאום: ועובדה שמבין כל הבקשות שהגישו, אחוז מאד גדול עבר את השלב - - -
דוד אזולאי: מי צריך להגיש את זה?
תמר אלמוג: או מוסדות ציבור.
קריאה: או רשות מקומית או מוסדות ציבור.
מיכל צוק: הרוב זה רשויות מקומיות.
מיכל צוק: חלק ניכר זה רשויות מקומיות.
אורלי אלמגור-לוטן: על מה נפסלו - - - ה-150?
קריאה: כרגע עוד לא נפסלו כלום.
אורלי אלמגור-לוטן: אמרתם ש-600 הוגשו, ויש כרגע 460 - - -
קריאה: לא, מה שהם נפסלו – האנשים שנפסלו – זה - - - שלא עמדו בתנאי הסף, או דברים כאלה.
מיכל צוק: 600 בקשות ו-460 מיליון.
מיכל צוק: זה לא - - -
קריאה: להגיב על זה?
שלומית אבינוח: אתם רשומים.
מיכל צוק: 600 בקשות, ו-460 מיליון שקל זה משהו אחר.
מיכל צוק: אל תערבבי בין שני המספרים.
דוד אזולאי: אני גם רוצה להעלות את הנושא – אני לא יודע אם לזה היא התכוונה – אותם 10,000 ילדים שנקבעו להם דרגות, ואחר-כך שינו להם את הדרגות.
מיכל צוק: אנחנו מייד נתייחס גם לזה.
דוד אזולאי: זה נושא שליווינו אותו לאורך כל השנה.
דוד אזולאי: השאלה היא אם גם פה התייחסתם לזה, ועליתם על העניין הזה?
מיכל צוק: אני תיכף אתייחס, ואני אפרט, וחשוב להגיד את הדברים בצורה ברורה.
דוד אזולאי: הגברת אלמגור-לוטן היא יועצת לוועדה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אורלי אלמגור-לוטן: ה-matching אותו דבר במבחנים החדשים, או שגם כאן היה תיקון?
מיכל צוק: של מה?
קריאה: ה-matching אותו דבר של מבחנים של השנה שעברה.
אורלי אלמגור-לוטן: כן, - - - נשאר אותו הדבר.
מיכל צוק: כלומר, ה-matching – בלי להיכנס לפרטים – ככל שהרשות חלשה יותר, ה-matching שלה נמוך משמעותית.
מיכל צוק: ברשויות חלשות, כדי לנסות ולהתגבר, אנחנו גם מנסים להגיע לגופים נוספים שיוכלו לעבוד עם אותן רשויות חלשות, ולעזור להן לעמוד בחלקם.
מיכל צוק: מאד חשוב לנו שיהיה מימוש לתקציב הזה.
מיכל צוק: הנושא של הרחבת היצע המעונות הוא קודם-כל יעד שלנו.
מיכל צוק: אנחנו חושבים שזה יעד מאד משמעותי לתעסוקה, במסגרת ועדת טרכטנברג וההמלצות שלה.
מיכל צוק: אבל להרחיב את היצע המעונות המפוקחים כדי שיהיה מענה לכמה שיותר משפחות עובדות.
מיכל צוק: מקום לשים את הילדים שלהם, שזה דבר חשוב לנו.
מיכל צוק: אתה רוצה שאנחנו נתייחס לבקרה?
דוד אזולאי: אני רוצה גם להתייחס לנושא הבקרה.
דוד אזולאי: או שאני מציע שלפני שנעבור לנושא הבקרה, אני רוצה לשמוע מספר פניות - -
מיכל צוק: ואחר-כך שאני אתייחס.
דוד אזולאי: - - ואחר-כך תתייחסי לכולם, בסדר?
מיכל צוק: בשמחה.
דוד אזולאי: מר רובן, בבקשה.
יצחק רובן: שלום.
יצחק רובן: אני הגשתי למוקד טלאול באוגוסט בשנה שעברה – שלושה חודשים.
יצחק רובן: מה שביקשו ממני זה שלושה חודשי תלושי משכורת של אשתי.
יצחק רובן: ואשתי היתה חסרה כמה שעות בעבודה, וחודש מרץ היה חסר לה.
יצחק רובן: וביקשו ממני דווקא את שלושת החודשים הרלבנטיים.
יצחק רובן: אמרתי: זה לא יכול להיות אפשרי שדווקא את שלושת החודשים האלו מבקשים, אם האישה היתה חולה או חסרה.
יצחק רובן: אמרו לי: אין מה לעשות, במוקד.
יצחק רובן: הפסדת את הזכאות שלך.
יצחק רובן: אמרתי: זה לא יכול להיות אם אני מביא אישור מעסיק שיש לי את כל השעות.
יצחק רובן: לא יכול להיות שאם אשתי היתה חסרה והגשתי להם באותו זמן, גם חודש אחר.
יצחק רובן: אמרו לי: לא מקבלים.
יצחק רובן: ניסיתי עוד פעם, פעם שנייה, פעם שלישית – לא התייחסו.
יצחק רובן: פניתי, זה היה בזמנו לחבר הכנסת, הרב מקלב, והוא ניסה לטפל - - -
שלומית אבינוח: אוקטובר 2011.
יצחק רובן: כן.
יצחק רובן: מדובר שאני מדבר שנה קודם.
מיכל צוק: זה לשנת הלימודים הנוכחית?
יצחק רובן: הנוכחית.
יצחק רובן: אנחנו מדברים שנה אחורה.
מיכל צוק: זה לא אותו דבר.
מיכל צוק: על תשע"ב.
מיכל צוק: בסדר.
יצחק רובן: והיתה ועדה בכנסת.
יצחק רובן: הוא שלח לי מכתב - - -
דוד אזולאי: יש לי את כל הפרטים.
דוד אזולאי: יש גם את כל ההתכתבות – תקבלו את זה.
שלומית אבינוח: - - - אצלכם, כמה פעמים.
יצחק רובן: לא קיבלתי שום מענה.
יצחק רובן: שום דבר.
יצחק רובן: ניסיתי לפעול בכל דרך אפשרית.
יצחק רובן: אני גר במודיעין עילית, שבדרך-כלל שם המעונות עוזרים לקבל את רמת הדירוג, ולא קיבלו רמת דירוג.
יצחק רובן: הם אמרו שאין להם אפשרות.
יצחק רובן: ואם אני רוצה, שאני אטפל בזה אישית כי הם לא מצליחים.
יצחק רובן: פתחתי באינטרנט, בדקתי מי האחראי לפניות הציבור במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, והגעתי לגברת לבנה משולם.
יצחק רובן: ניסיתי לתפוס במוקד – לא עונים במוקד, לא במזכירות ולא אצל לבנה משולם.
יצחק רובן: יש שם עוד שניים – שאמרתי, אני אנסה – לא משנה שהם לא אחראים על התחום הזה, אני אנסה לתפוס ולדבר עם הגברת לבנה משולם.
יצחק רובן: לא הצלחתי להגיע לגברת לבנה משולם.
דוד אזולאי: תדע רק שאתה בחברה טובה, כי גם אנחנו לא הצלחנו.
יצחק רובן: לפני שפניתי לחבר הכנסת, ניסיתי לתפוס אותה.
דוד אזולאי: אמרתי שגם אנחנו ניסינו ולא הצלחנו.
דוד אזולאי: שלא תחשוב שאתה לבד.
יצחק רובן: חוץ מזה, אי-אפשר להשאיר – כתוב נא להשאיר הודעה.
יצחק רובן: המערכת מלאה, ואי-אפשר להשאיר הודעה.
יצחק רובן: ניסיתי בכל דרך אפשרית, ולא הצלחתי.
יצחק רובן: עד שפניתי ללשכת פניות הציבור בכנסת, ואמרו לי לשלוח את כל הפרטים, מה התלונות שלי.
יצחק רובן: שלחתי את שלושת החודשים, עם החודש המצורף.
יצחק רובן: ואין לי את החודשים המסוימים, כיוון שלא חשבתי שזו תהיה תקופה ארוכה כל-כך.
יצחק רובן: לשכת פניות הציבור בכנסת ניסתה לעזור לי.
יצחק רובן: זה לקח חודש - - -
שלומית אבינוח: ועדה.
יצחק רובן: בוועדה, סליחה.
יצחק רובן: לקח לי חודש-חודשיים.
יצחק רובן: ואחרי חודשיים ניסיתי, טרטרתי אותם: מה קורה, והם אמרו לי שהם מנסים ואין להם תשובה.
יצחק רובן: הם מנסים לתפוס את הגברת לבנה משולם ואין תשובה.
יצחק רובן: אני לא זוכר באיזה חודש – מדובר קרוב לארבעה, חמישה חודשים אחורה.
שלומית אבינוח: קיבלת תשובה לדרגה שלוש.
יצחק רובן: קיבלתי תשובה – מכתב – מהוועדה, שקיבלתי רמת דירוג שלוש, והגברת לבנה משולם התקשרה אליי, ואמרה לי שקיבלתי דרגה שלוש.
יצחק רובן: שאני אסתכל באינטרנט, וקיבלתי את זה.
דוד אזולאי: בירכתם "שהחיינו" כשהיא דיברה?
יצחק רובן: בירכתי.
יצחק רובן: אמרתי לה: ומתי אני רואה את הכסף?
יצחק רובן: אמרו לי שבראשון לחודש אני אראה את הכסף.
דוד אזולאי: היא לא אמרה איזה ראשון לחודש?
קריאה: לא אמרו באיזה חודש.
יצחק רובן: לא אמרו באיזה חודש.
יצחק רובן: הגיע הראשון לחודש – במעון שהבת שלי לומדת, אמרו לי: איפה הכסף?
יצחק רובן: אמרתי להם: אני אראה לכם תדפיסים, קיבלתי אישור בכתב, מהוועדה ומהגברת לבנה משולם.
יצחק רובן: אני מחכה עוד חודש, ולא קיבלתי.
שלומית אבינוח: עד היום הוא לא קיבל.
שלומית אבינוח: אני רוצה להתערב בדבריך, כי מזכירת הוועדה, מירב שמעון, שלחה מיילים לגברת לבנה משולם.
שלומית אבינוח: היא שלחה את המייל האחרון באפריל.
שלומית אבינוח: המייל אושר – יש לי את כל התכתובת – במאי אושר המייל.
שלומית אבינוח: מאשרת קבלת המייל.
שלומית אבינוח: בודקת מול טלאול.
שלומית אבינוח: זאת דוגמה אחת, שבמקרה שבגלל שהאדם מתקשר ומעורב, אנחנו עושים - - -.
שלומית אבינוח: אבל לענות חודש למייל, אישור קבלת המייל, לבדוק את הנושא הזה.
שלומית אבינוח: פה אני אומרת - - -
דוד אזולאי: הגברת אבינוח, מנהלת הוועדה, אחרי שהוא כבר קיבל את האישור.
דוד אזולאי: למעשה, יש לו את האישור.
שלומית אבינוח: כן.
שלומית אבינוח: הכסף מאוקטובר.
יצחק רובן: אחר-כך כשאני קיבלתי אישור, עוד פעם: פניתי, ניסיתי, חיכיתי חודש-חודשיים, ועוד פעם פניתי לוועדה.
יצחק רובן: בוועדה דיברתי עם מירב – נראה לי שהיא לא פה.
יצחק רובן: היא אמרה לי: אני זוכרת אותך.
יצחק רובן: אני זוכרת שהתקשרת אלינו יום-יום, ויש לך אישור בכתב.
יצחק רובן: אמרתי: כן.
יצחק רובן: גם היה לה את זה במחשב.
יצחק רובן: היא ניסתה עוד פעם לתפוס את הגברת לבנה משולם, אבל היא לא עונה.
יצחק רובן: היא מנסה בכל דרך אפשרית – במיילים, הכול – שום דבר.
יצחק רובן: עד שלבסוף היא תופסת את הגברת לבנה משולם, שאומרת לה: העניין כבר סודר, הוא קיבל את הכסף.
יצחק רובן: היא אומרת: האדם איתי על הקו – לא קיבלתי כסף.
יצחק רובן: אני לא יודע, לא קיבלתי רמת דירוג ולא שום דבר.
יצחק רובן: מר רובן, הרעיון ברור.
יצחק רובן: עוד משהו שהזכירו קודם בוועדה: - - - דיברו שרמת הדירוג השתנתה.
יצחק רובן: אני קיבלתי רמת דירוג שלוש, ואתמול ראיתי באינטרנט שקיבלתי רמת דירוג ארבע.
יצחק רובן: שזה השתנה.
דוד אזולאי: ולא קיבלת - - -
יצחק רובן: וכסף לא קיבלו עוד.
יצחק רובן: זאת אומרת, המעון אמור לקבל – דיברתי איתם והם לא קיבלו.
יצחק רובן: ורמת הדירוג השתנתה מהפעם הקודמת לפעם הזאת.
דוד אזולאי: הגברת צוק, אולי זו רק דוגמה מייצגת של הרבה מקרים שמגיעים אלינו.
דוד אזולאי: זה אחד הסימפטומים, אני חושב.
דוד אזולאי: עצם העובדה שמי שאמור לטפל - - -
שלומית אבינוח: מר רובן, תעביר את כל התכתובת.
שלומית אבינוח: יש לי העתק שלו.
קריאה: לא צריך תכתובת.
קריאה: רק את תעודת הזהות של הילד.
מיכל צוק: תן לנו תעודת זהות.
מיכל צוק: קודם-כל, בוא ננסה לפתור את המקרה הפרטני.
מיכל צוק: תאפשר לנו, אנחנו נבדוק.
מיכל צוק: אבל עכשיו אני רוצה שנעשה לא את הפרטני.
דוד אזולאי: לא, לא, הגברת צוק.
דוד אזולאי: שלא נטעה – אני לא רוצה, כרגע, בדיון הזה, לפתור את הבעיה של מר רובן, כי בטוח אתם תפתרו אותה.
דוד אזולאי: אני לא רוצה את זה.
רחל שמחיוף: אבל יש עשרות כמוהו.
דוד אזולאי: אני רוצה לחסוך פניות נוספות של אנשים אחרים, - -
מיכל צוק: גם אני.
דוד אזולאי: - - והוא לא המקרה היחיד.
מיכל צוק: גם אני רוצה, ולכן חשוב לי – חוץ מזה שחשוב לנו לראות מה הבעיה.
מיכל צוק: אבל אני אומרת שברגע שאנחנו נקבל את המקרה שלו, ההנחיה שלי ומה שאני אומרת כאן בצורה ברורה זה לא רק לפתור למר רובן את המקרה הספציפי – זה שאנחנו נבין.
מיכל צוק: כי עלו כאן כל מיני נקודות.
מיכל צוק: אני לא אתייחס לגופו של אדם שציינתם.
מיכל צוק: אנחנו נבדוק את התהליכים אצלנו, ונראה איך אפשר לשפר אותם כדי שלא יקרו מקרים של נפילה בין הכיסאות.
שלומית אבינוח: אני חושבת שלשיפור צריך להיות אדם אחד, ולא עשרה.
שלומית אבינוח: אני כמנהלת ועדה מודה: במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אין לי למי לפנות.
שלומית אבינוח: אני פונה למנכ"ל, ואז זה עובר את כל השרשרת.
שלומית אבינוח: המנכ"ל - - -: תפני אליי ותדברי.
שלומית אבינוח: כהצעה לשיפור וייעול, אני חושבת שאת צריכה להיות הכתובת מבחינת הוועדה בכנסת, או ארגונים.
שלומית אבינוח: מישהו מטעמך, שאליו נפנה, ואדם אחד יידע את כל מה שקורה.
שלומית אבינוח: כי כמו שאת אומרת: זו גם בקרה, גם לימוד וגם הפקת לקחים.
שלומית אבינוח: אי-אפשר, פשוט אי-אפשר להתנהל בצורה כזאת.
דוד אזולאי: מר ליאור גבאי.
ליאור גבאי: ליאור גבאי, מנכ"ל "נאות מרגלית".
ליאור גבאי: ברשות
ליאור גבאי: כם, אני רוצה לדבר יותר על המאקרו מאשר על המיקרו.
ליאור גבאי: והבעיה הגדולה היא, לדעתי, זה בתפיסה.
דוד אזולאי: מר גבאי, שתבין: אנחנו הבאנו מקרה, שהוא דגם מייצג של הרבה מקרים כאלה.
ליאור גבאי: בתוך עמי אנוכי יושב.
דוד אזולאי: הרי יכולתי פה למלא אולם, ולא חדר.
ליאור גבאי: כולנו.
ליאור גבאי: אני רוצה, ברשותכם, להגיד שאני יכול להבין את הקושי בקליטה של 120,000 ילדים, ויתרה מכך, תהליך של שנתיים, תהליך חדש, מחשוב.
ליאור גבאי: את כל הדברים האלה אני יכול להבין.
ליאור גבאי: זה קורה.
ליאור גבאי: אלה תהליכים שיכולים לקרות בכל משרד, וזה בסדר גמור, בהנחה.
ליאור גבאי: הבעיה היותר גדולה היא – בואו ניקח את הציור הזה: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נאלץ לעבור למערכת חדשה וכתוצאה מזה יש קשיים, שהם קשיים לגיטימיים, בהנחה.
ליאור גבאי: בואו נראה מה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה פועל אחרי זה: הוא לוקח מדגם של 10,000 ילדים.
ליאור גבאי: הוא מודע לזה שהילדים האלה נמצאים בתהליך של בקרה לגיטימית, שוב פעם.
ליאור גבאי: אבל מה קורה?
ליאור גבאי: ההורים האלה שולחים את החומרים.
ליאור גבאי: המשרד מודע לזה שיש קושי במוקד בקליטת החומרים.
ליאור גבאי: ובמקום להגיד: אוקיי, אני מודע.
ליאור גבאי: אני דורש מההורים, אני אמשיך לדרוש.
ליאור גבאי: המשרד אומר שרירותית: הורים שלא שלחו לי חומר, אני מחזיר אותם לדרגה 12.
ליאור גבאי: 10,000 ההורים האלה, שחלקם הגדול – ואני מכיר, בארגון שלי, את כמות הילדים ששלחו חומרים – - -
ליאור גבאי: - - אבל משום התהליך לא נקלט החומר, ואנחנו מכירים את זה כדוגמה מהסיפור הזה.
ליאור גבאי: אז במקום שהמשרד יגיד: אוקיי, אנחנו מודעים לזה שיש קושי, ולכן נמתין עם ההחלטה השרירותית ולא נחזיר את ההורים לדרגה 12.
ליאור גבאי: אז בחודש הזה אלפי הורים קיבלו הודעה שהתשלום שלהם – לא רק בגין החודש, אלא גם בגין החודש שעבר – הוא דרגה 12.
דוד אזולאי: רטרואקטיבית.
קריאה: מרץ.
ליאור גבאי: זה אומר שמעונות היום צריכים לבוא להורים, ולהגיד להם: תשמעו, תשלימו לנו.
ליאור גבאי: או במידה שבכל אופן אצלי בארגון יש קושי גדול לבוא לאותם הורים, ולהגיד להם – תשמעו, אני מכיר הורים שמתמודדים ביום-יום עם קשיים – חודש מרץ, תחזרו.
ליאור גבאי: חודש מרץ היה חודש של פסח.
ליאור גבאי: הם בקושי ידעו לשרוד גם בלי הדברים האלה, עכשיו נגיד להם: תחזרו ותשלמו.
ליאור גבאי: זה קושי עצום.
ליאור גבאי: ואני קורא למשרד להגיד: רגע, נכון שיש בקרה שצריכה להתבצע.
ליאור גבאי: מקובל.
ליאור גבאי: אבל בגלל שאתם מכירים שהתהליכים האלה אינם קורים באופן מיידי אצלכם במשרד, מסיבות לגיטימיות או לא לגיטימיות – זה לא רלבנטי.
ליאור גבאי: מהיכן ההחלטה הזאת להגיד שרירותית: כרגע, בואו נגיד לילדים האלה בדרגה שלוש, דרגה 12?
ליאור גבאי: זו פגיעה באלפי ילדים, שלצערי הרב, מרביתם באוכלוסיה הכי חלשה של החברה, שאני לא רוצה להגיד שהתוצאה מזה ישירות היא הפסקה של נשים לעבוד, וכולי.
ליאור גבאי: זו בעיה ראשונה, שאני מבקש שהמשרד ייתן לזה את הדעת.
ליאור גבאי: בנוסף להצעתו של היושב-ראש בתחילה, אני רוצה להגיד: המנגנון הקיים בכל הרשויות מול משרד החינוך, זה שרשויות וארגונים מפעילים קולטים את הילדים.
ליאור גבאי: המנגנון הזה קיים עשרות בשנים, עובד לתפארת, אין בעיות.
ליאור גבאי: למה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אמור להיות שונה בעניין?
ליאור גבאי: אומרת הגברת מיכל צוק, ובצדק: יש 120,000 ילדים, בואו נקל.
ליאור גבאי: בואו נעשה מוקדים אזוריים; מוקדים, כמו הרשויות; מקביל למשרד החינוך – בכל צורה שהיא, וכך נקל.
ליאור גבאי: אדרבא, אם שאיפות המשרד הן להרחיב את ההיצע, כפי שבאמת מתקיים – שאגב, אני, באופן אישי, יכול להעיד שבנקודה הזאת של הרחבת ההיקף, המשרד מתקן ופועל נכון, ואני מקווה שלא נחזור למה שהיה בעבר.
ליאור גבאי: אבל בנושא הזה, אם יש רצון להרחיב את היקף השירות; וודאי שיהיה יותר קושי – אם ב-120,000 יש קושי, אז ב-150,000 או ב-200,000 יהיה הרבה יותר קושי.
ליאור גבאי: תחשבו אסטרטגית, איך לפעול מול משרד החינוך.
דוד אזולאי: מר גבאי, אני רוצה להציע לכם הצעה: אתם בעלי הניסיון.
דוד אזולאי: יש את האנשים שיושבים במינהלה, במרומי האולימפוס, אבל אתם אנשי השטח.
דוד אזולאי: מה שאני מציע – ואני מניח שיש פה עוד כמה קולגות כמוך שיושבים כאן, במקום הזה.
ליאור גבאי: כן, אנחנו מתואמים.
דוד אזולאי: אני מציע לכם, שכאנשי שטח , כאנשים שמכירים את הנושא הזה ביום-יום – יש לכם הצעות, תפנו אותם.
דוד אזולאי: אני באמת אומר לכם: הכנתי תחמושת בלתי רגילה לתקוף את המשרד היום, אבל אני נותן קרדיט.
דוד אזולאי: אני אומר: יש מנהלת חדשה עם ניסיון, ואני רוצה להאמין שבאמת הולכים לשנות את תמונת המצב במשרד.
דוד אזולאי: בואו ניתן קרדיט.
דוד אזולאי: בואו גם אתם תתרמו את שלכם בכך שאתם תיתנו עצות לשיפור וייעול המערכת, ואני מאמין שתמצאו אוזן קשבת.
דוד אזולאי: אם לא תהיה אוזן קשבת - - -
ליאור גבאי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מקבלים בברכה, ולא רק בשמי אלא בשם כל הארגונים.
ליאור גבאי: אבל אני אומר שבגדול צריך לחשוב: לקבל החלטה שלפגוע בהורים האלה.
ליאור גבאי: כרגע, 10,000 הילדים האלה שנשלחו למדגם, שיש ביניהם אלפי הורים ששלחו חומרים – המשרד צריך לקבל החלטה להקפיא את החזרת הדירוג, להחזיר בחזרה ולהמשיך לדרוש מהם.
מיכל צוק: אני תיכף אתייחס לזה.
מיכל צוק: אני רוצה שנעמיד דברים על דיוקם מבחינת הנתונים.
ליאור גבאי: מה?
ליאור גבאי: אני לא דייקתי?
מיכל צוק: לא, אני לא חושבת.
ליאור גבאי: למה לא דייקתי?
מיכל צוק: אני לא חושבת שבכוונה.
מיכל צוק: אני חושבת שאנחנו נמצאים עם המספרים העדכניים, ואנחנו גם יודעים מה עשינו, ואני אשמח להציג את זה.
דוד אזולאי: אוקיי, אני מייד.
דוד אזולאי: תראו נתון שקיבלתי כרגע: שכ-35% מהילדים – שזה כ-2,100 ילדים – שמצבם הורע בעקבות השינויים האלה, בעקבות הדרישה החוזרת.
עמוס שקדי: מצבם?
קריאה: הורע.
דוד אזולאי: הורע.
עמוס שקדי: לא, אבל מה זה - - -
דוד אזולאי: דקה, אני רוצה להגיד לך - - -
קריאה: אפילו אם זה זמני.
דוד אזולאי: רבותיי, לכולנו יש ילדים, וכולנו הורים לילדים והורים שעובדים, וכל אחד מאיתנו מתכנן את עצמו, פחות או יותר.
דוד אזולאי: וכשנדרשים באמצע השנה לדרישת - -
קריאה: מסמכים - - -
דוד אזולאי: - - תקציב ומסמכים.
דוד אזולאי: מסמכים, אני עוד אתמודד.
דוד אזולאי: אבל לתקציב נוסף – זה באיזשהו מקום.
דוד אזולאי: אני כבר לא מדבר על אלה שצריכים לקבל החזרים ולא מקבלים.
דוד אזולאי: - - - להתמודד עם הדברים של היום-יום.
דוד אזולאי: ויש משפחות שאולי נגרמים להם משברים כתוצאה מכך.
דוד אזולאי: בבקשה, הגברת אלינור פורטל.
אלינור פורטל: השתנתה לי הדרגה.
אלינור פורטל: שבע שנים אני מקבלת דרגה שלוש, ובבקרה האחרונה שינו לי לדרגה 12.
אלינור פורטל: שבע שנים אני פרודה מבעלי, - -
דוד אזולאי: מה המשמעות?
אלינור פורטל: - - ובחצי השנה האחרונה לא מאמינים לי שאני פרודה, כי אני לא גרושה.
אלינור פורטל: למה לא התגרשת?