GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אזולאי: פה קיבלנו מגוון של נושאים שאמורים להיות מטופלים ותושבים העלו טענות ואני אזכיר את ראשי הפרקים בלבד, הנושא של מקווה, פסי האטה, אתרי בנייה, עפר, עבודות פיתוח, ניקיון ותברואה, כלבים שמשוטטים, תשתיות בזק, הקמת מבני ציבור וביטחון.
דוד אזולאי: אז אני אבקש מאחד מהנציגים, הרב יצחק אוחנה, בבקשה, אדוני.
יצחק אוחנה: בעצם הישיבה הזאת מתקיימת כישיבת המשך לפגישה הראשונה שהתקיימה אצלכם בכנסת.
יצחק אוחנה: אנחנו רצינו בעצם לעדכן אתכם מה קרה במשך הזמן שעבר מאז, כשנה, משהו כזה, על ידי יושב הראש הקודם, אורי מקלב.
שלומית אבינח: בדיוק שנה, 31 במאי 2011.
יצחק אוחנה: אז בואו נעבור לפי סדר הנושאים שרשומים בדפים שקיבלתם.
יצחק אוחנה: הנושא של המקווה – כיום יש איזה שהיא הסכמה בעל פה בין כונס הנכסים לבין המועצה לגבי בניית המקווה כאשר ההסדר מדבר על איזה שהיא חלוקה בתקציב שחלק מהכסף יגיע מכספי העמותה וחלק מהכספים יגיעו מכספים שהמועצה מקצה לצורך זה.
יצחק אוחנה: אנחנו שומעים זמן רב שהעסק הזה בטיפול, לא ברור לנו מה הסטטוס, האם יש הסכם חתום, הסכם ברור ואם יש לוח זמנים או לא, אז הנושא הזה כרגע נמשך ולא ברור לנו מה קורה עם זה.
יצחק אוחנה: ככלל אנחנו רוצים להגיד שהקשר שלנו עם כונס הנכסים הוא אין קשר.
יצחק אוחנה: זאת אומרת כונס הנכסים שמנהל את העמותה, שהוא אמור לטפל בכל הפיתוח של השכונה מול התושבים, הקשר איתו הוא שאין שום קשר, אין שום דיווח, דבר שהוא בהחלט לא תקין, כך שאפילו דברים שנעשים ועומדים להיעשות, אנחנו שומעים את זה דרך צינור שני, שלישי, אנחנו לא שומעים את זה ישירות מכונס הנכסים, כאשר הוא אמור לייצג אותנו.
יצחק אוחנה: זה המצב וזה מאוד מצער.
יצחק אוחנה: כך שאם יש דברים חדשים שנעשו בנושא המקווה, אנחנו לא יודעים, אולי מר לנגה יעדכן אותנו.
דוד אזולאי: תסביר לי דבר אחד, למה כונס הנכסים צריך לטפל במקווה כשישנה מועצה שאמורה לתת את השירות הזה?
יצחק אוחנה: כי כדי לקדם את הנושא של המקווה, הכספים שאנחנו שילמנו, כל משתכן פה, אנחנו רוצים לבנות את המקווה, אנחנו אומרים שאנחנו רוצים את כל התקציב, אבל אי אפשר, אנחנו מוכנים להשתתף בחצי מהתקציב של המקווה, מכספנו אנו.
יצחק אוחנה: אלה כספים שכבר שולמו כדמי פיתוח לעמותה, אז אני חושב שלא בכל מקום יש את הפריבילגיה הזאת, לבנות מקווה שהוא לא רק מכספי הקצאות למקווה אלא ממש מכספים של תושבים ששילמו אותם במיטב כספם.
שלמה כהן: כל אחד מאיתנו שקנינו כאן
שלמה כהן: מגרש שילם עוד סכום מאוד גדול נוסף על פיתוח השכונה.
יצחק אוחנה: הסכום ששולם הוא עבור פיתוח בכלל, שמתוכו בחלק מהכסף מראש תוכנן שיהיה איזה שהוא מבנה ציבור.
יצחק אוחנה: לא כל מבני הציבור כמובן, הכסף הזה לא יכול להכיל את הכול, אבל לפחות למקווה, שהוא הדבר הבסיסי, כן.
יצחק אוחנה: הנושא של בטיחות בשכונה – כפי שאתם רואים, המגרשים פה נבנים עקב בצד אגודל.
יצחק אוחנה: זאת אומרת יש פה 230 מגרשים, במשך הזמן יש עוד מגרש שנבנה ועוד מגרש שנבנה.
יצחק אוחנה: לפי הסכם הפיתוח המקורי מול מינהל מקרקעי ישראל, כל בעל מגרש חייב לסיים את הבנייה תוך שנתיים.
יצחק אוחנה: הדבר הזה לא נאכף, כתוצאה מכך, אני לא יודע אם זה מקור כל הבעיה, זה גורם בעצם להתמשכות של העבודות, עבודות פיתוח של תשתיות, תוך כדי בניית הבתים, דבר שגורם גם לקלקול כל התשתיות תוך כדי בנייה וכמובן גורם לבעיה של בטיחות כאשר יש פה עשרות אם לא מאות משאיות ביום שמסתובבות ונוסעות פה בכבישים מאוד צרים והדבר הזה מהווה סכנה בטיחותית.
יצחק אוחנה: אני לא צריך להגיד לכם, יש פה משפחות שגרות עם ילדים וילדים קטנים שלא נמצאים כל היום בבית, או שהם רוצים לצאת החוצה, אז זו פשוט סכנה לצאת החוצה.
יצחק אוחנה: הרכבים פה ממש שועטים במהירות, דיברנו לפחות על פסי האטה, לא ברור לנו איפה הסוגיה הזאת עומדת.
קריאה: זו לא בעיה, אפשר לענות לך.
יצחק אוחנה: בסדר, אני אשמח לשמוע את התשובה.
דוד אזולאי: כל מי שיושב ממול שיירשם לרשות דיבור.
דוד אזולאי: אני אאפשר לכם להגיב על כל הדברים.
יצחק אוחנה: הנושא של אתרי בנייה – אני משער שלאחר מכן נצא קצת לסיור ואין טוב ממראה עיניים, אבל הרבה בתים שנבנים פה נבנים ללא שום גידור.
יצחק אוחנה: בעצם בית שנבנה הוא פתוח חופשי, ילדים יכולים בטעות להיכנס לתוך אתר הבנייה, דבר, שוב, לא צריך להגיד, שהוא ממש סכנה.
יצחק אוחנה: מה גם שהאנשים בעצם פולשים לשטח הציבורי ושם מעמידים את כל חומרי הבנייה, כל הברזלים וכו'.
יצחק אוחנה: זאת אומרת אין פה הפרדה ואין פה תיחום ברור בין אתר הבנייה לבין השטח הציבורי ששייך לכולם.
יצחק אוחנה: הדבר הזה לא נאכף כמו שצריך על ידי המועצה.
יצחק אוחנה: הנושא הבא זה יתרות עפר – שוב, זה עדיין לא נפתר.
יצחק אוחנה: ביתרות העפר הייתה בעיה מאוד קשה שאנשים פה חפרו מגרשים וחלק מהאנשים עשו דין לעצמם והשליכו את יתרות העפר או לשטחים ציבוריים או לשטחים פרטיים שכנים.
יצחק אוחנה: הבעיה הזאת לא נפתרה, אנחנו יכולים לראות שיש עדיין לא מעט יתרות עפר בהרבה מאוד מגרשים, אלה יתרות שנשפכו ממגרשים שכנים.
יצחק אוחנה: לגבי הנושא של עבודות פיתוח ותשתיות תקשורת – שוב, תצאו החוצה ואתם יכולים לראות את הפיתוח של בעיקר מדרכות, פילרים וכאלה דברים.
יצחק אוחנה: אנחנו יכולים לראות שהעבודה היא לא תקינה.
יצחק אוחנה: אתה יכול לראות פילר באמצע מדרכה, בשליש מדרכה, ברבע מדרכה.
יצחק אוחנה: אתה יכול לראות עבודה שנעשתה במדרכות רק לפני כמה חודשים והיום חלק מהתשתיות, או נהרסו על ידי בנייה, או חלק מהתשתיות היו פגומות מעיקרן, זאת אומרת נעשו בצורה לא תקינה.
יצחק אוחנה: העסק הזה עדיין לא נמסר למועצה ולא ברור מתי הוא יימסר למועצה ובאיזה מצב יימסר למועצה, אבל זה מאות או מיליוני שקלים שנשפכו על העבודות האלה ואתה יכול לראות בזבוז כספים שהולך בצורה לא נכונה.
יצחק אוחנה: חוץ מזה, יש פה את הנושא של תקשורת בזק, זה בכלל נפל בין כל הכיסאות.
יצחק אוחנה: עשו את כל התשתיות של בזק באיזה שהוא שלב בהתחלה, לפני הרבה מאוד שנים, כיום- - -
שלומית אבינח: גם משרד התקשורת וגם בזק נמצאים פה.
יצחק אוחנה: להרבה אנשים אין קו בזק שמגיע הביתה והדבר הזה נופל בין הכיסאות, בין הקבלן לפיתוח, או בין הכונס לבין משרד התקשורת לבין בזק ולא ברור לנו איפה הנושא הזה עומד.
יצחק אוחנה: אני לא מדבר על הנושא של כבלים, גם תשתית הכבלים במקור הייתה אמורה להיעשות, היום אנחנו נמצאים לצערנו פה רק עם תשתית של בזק, כאשר כל אחד יודע שהיום יש שוק חופשי ותחרות ואנחנו כבולים לתשתית של בזק.
יצחק אוחנה: אם מישהו ירצה מחר להתחבר לתשתית תקשורת שלא דרך בזק, אין לו את האפשרות הזאת.
יצחק אוחנה: זו שכונה יחסית חדשה, אנחנו לא מדברים על שכונה שקיימת כבר 30 שנה.
יצחק אוחנה: ניקיון ותברואה – יש פה תשתיות, כבישים, מדרכות, אנחנו לא זוכים לטיפול כמו שצריך מהמועצה.
יצחק אוחנה: אף על פי שאנשים גרים פה, לא עוברת פה משאית טאטוא, גם לא פעם ב-, אני יודע שקשה להכניס פה משאית טאטוא כי יש פה חצץ על הכבישים ועל המדרכות, אבל אני חושב שעם קצת מאמץ- - -, לא ביקשנו תחזוקה שוטפת כל יום, כל שבוע, אבל תחזוקה מינימלית, כי עדיין, צריך לזכור שיש פה עשרות משפחות שגרות פה ומשלמות ארנונה מלאה למועצה.
יצחק אוחנה: כיום 55 משפחות גרות.
דוד אזולאי: תיכף נשמע מסגן ראש המועצה.
יצחק אוחנה: גם הנושא של הגינה.
יצחק אוחנה: פנינו הרבה פעמים, עדיין הגינה לא מתוחזקת כמו שצריך.
יצחק אוחנה: כלבי רחוב – אנחנו מזמינים אתכם, יש פה לפעמים, אתה יכול לספור, 20-10 כלבים שמשוטטים וזו ממש מכה רצינית.
יצחק אוחנה: הם נובחים בלילות וזה גם נושא של סכנה בריאותית, כלב כזה שנושך, אתה לא יודע מה טיבו, מאיפה הוא הגיע ואיזה מחלות הוא נושא איתו.
יצחק אוחנה: הקמת מבני ציבור – כל הנושא הזה עדיין בתהליך, אנחנו רצינו לשמוע אם יש איזה שהוא צורך בהקמת שטחי מסחר או מה המועצה מתכוונת לעשות עם שטחי הציבור פה.
יצחק אוחנה: ביטחון – יש פה פועלים בכמויות עצומות וההבאה וההוצאה של הפועלים, זה לא נאכף כמו שצריך ואפשר למצוא פה פועלים שמסתובבים ממש באופן חופשי.
דוד אזולאי: גם בשעות הלילה?
יצחק אוחנה: בשעות הלילה לא, אבל בשעות היום, והם עובדים פה עד החשכה ואתה יכול לראות פה פועלים מסתובבים חופשי וכל אחד שגר פה יוצא החוצה ורואה ממש מסביבו כל הזמן הולכים ובאים.
יצחק אוחנה: הדבר הזה, לדעתנו, מצריך יותר הקפדה.
יצחק אוחנה: לגבי תאורת הביטחון, מה המצב?
קריאה: לא פעילה, 90% ממנה לא פעילה.
יצחק אוחנה: תאורת הביטחון ההיקפית מסביב ליישוב.
שלמה כהן: ההתקדמות של הבנייה – אנחנו רוצים לשמוע מכם אם יש דרך לפנות לבעלי המגרשים שיבואו ויבנו מהר, אם לא, העסק הזה יימשך עוד 20 שנה, כל אחד יושב על המגרש שלו, מחכה לעליות מחירים.
שלמה כהן: אנחנו רוצים שאנשים שקנו את המגרשים יבואו ויבנו אותם.
שלמה כהן: שיהיה שנה-שנתיים של בלגן עצום ובסוף נוכל לגור בשכונה נורמלית.
שלמה כהן: אנחנו פונים אליכם, למינהל, אמרו לי שהם האנשים שיכולים לטפל בדבר הזה, שמישהו יאכוף על בעלי המגרשים לגמור את הבניין שלהם.
דורון לנגה: אני מבקש להיות הראשון שמגיב, גם כי יש לי דיון בבית המשפט המחוזי בעשר, וגם כי אני חושב שהעובדות יותר בידיעתי וחבל שלא תשמעו אותם לפני שאני אלך.
דורון לנגה: אז ברשותך.
דוד אזולאי: אני אתן לך, אין שום בעיה.
דוד אזולאי: אבל אני חושב שמן הראוי שניתן קודם לסגן ראש המועצה.
דוד אזולאי: אני אגיד לך, לפי הסדר, באמת מבחינתי חשבתי לתת לך לדבר אחריו, אתה רוצה לתת לו?
אליעזר בן חמו: כן.
דוד אזולאי: אוקי, אז אין לי בעיה.
דוד אזולאי: אולי ברשותך קצת רקע, למה כונס נכסים, כל הסיפור פה, כי זה חשוב לדעת.
דורון לנגה: אני אסביר.
דורון לנגה: מדובר על עמותה שהגיעה, גם בגלל דרך הפעילות שלה וגם בגלל הליכים פליליים שהתנהלו נגד הראשים שלה, למצב שבו היא לא הצליחה לשלם את חובותיה, בעיקר היא לא הצליחה לשלם את החובות שלה לקבלן המבצע.
דורון לנגה: נוצרו חובות בסכומים גבוהים ביותר.
דורון לנגה: הליך הכינוס מלווה על ידי בית המשפט המחוזי בירושלים כאשר הבעיה העיקרית בהליך הכינוס היא שאין מאחורי הליך הכינוס גוף פיננסי.
דוד אזולאי: אדוני כונס נכסים מהתחלה?
דוד אזולאי: לא היו חילופים של כונסי נכסים באמצע הדרך?
דורון לנגה: אני כבר אענה גם על זה.
דורון לנגה: בדרך כלל בהליכי כינוס נכסים הליכי הכינוס מנוהלים כאשר מאחורה נמצא, נניח, בנק, שהבנק יכול לקבל החלטה מה הוא עושה עם ההליך, אם הוא מוכר אותו, משלים אותו או נוטש אותו וכו'.
דורון לנגה: במקרה הזה, מכיוון שהכינוס נעשה על ידי הקבלן המבצע, תהליך הכינוס נתקל בקשיים מאוד גדולים משום שהכינוס היה צריך לממן את עצמו, צריך היה לממש מגרשים לצורך פיתוח ובנייה כאשר אף אחד לא רצה לבוא ולקנות מגרשים מפרויקט שתקוע כל כך הרבה שנים.
דורון לנגה: היו קשיים מאוד גדולים בהתחלה, אני שמח שאנחנו אחרי זה ואנחנו יכולים היום לשבת, לצערי אני כנראה לא אלווה אתכם בשלב הסיור, אבל קודם כל אתם תוכלו לסייר במכונית נוסעת, יש כבישים, חוץ מזה אתם תראו מדרכות וחוץ מזה אתם גם לא תראו תשתיות, כי הן כולן קיימות וקבורות מתחת לאדמה והן קיימות, וכל ה-55, או לא יודע בדיוק כמה, דיירים שכבר גרים, יש להם את כל התשתיות גמורות.
דוד אזולאי: זו חצי הכוס המלאה.
דורון לנגה: לא, יותר מחצי.
דורון לנגה: מעבר לכך, הליך כינוס הנכסים הוא הליך שנתקל בהמון בעיות נלוות להליך הכינוס.
דורון לנגה: משום שמדובר על כינוס מבצע, כינוס ביצוע שאמור לבוא ולהשלים את הפיתוח, אז התוצאה הסופית היא שהליך הכינוס נאלץ בעצם להיות מעין קבלן מפתח, או מעין יזם מפתח, עם כל ההתנהלות כלפי כל הרשויות שמסביב, שלגבי חלקן אני אעיר ולגבי חלקן יש לי ביקורת.
דורון לנגה: לצערי חלק גדול ממה שאני ציפיתי, שזה יהיה התערבות של הרשויות והדיירים לבוא ולסייע, לא קורה.
דורון לנגה: למשל דוגמה, יושב ראש הוועדה הקודם שישב בישיבה הקודמת, דיברנו שם על נושא של פסולת עפר, בשלב כלשהו הוא שאל מי זורק את העפר, אז אמרו לו 'הדיירים', ואז הוא אמר אינסטינקטיבית, 'אז תפסיקו לשפוך, אם זה כל כך מפריע'.
דורון לנגה: זו סתם התנהלות רשלנית של דיירים כשבדרך כלל מי שעושה את זה אלה דיירים שעדיין לא פה, זאת אומרת אלה דיירים שעוד הגיעו ולא אכפת להם כרגע, וזה נורא חבל.
דורון לנגה: מישהו צריך לאכוף את הדברים האלה וכדי ליצור את הלינק לדברים אני אמשיך באותו נושא.
דורון לנגה: בפעם הקודמת שהגענו למצב של שפיכת פסולת התוצאה הייתה שדיירים היו מעבירים את הפסולת למגרש השכן ושוב משם למגרש השכן לידו, וכן הלאה, עד שבשלב כלשהו זה הגיע, כל אותה פסולת, לשטחים הציבוריים שהם בוויכוחים, שאני כונס אותם ואני צריך לבנות אותם.
דורון לנגה: בשלב הזה כבר לא יכולתי להבליג, משום שאז יוצא שהאחריות היא של הליך הכינוס על מה שקורה, ובאמת היו פה ערמות בסדרי גודל של 10- גובה פסולת עפר.
דורון לנגה: בשלב הזה אנחנו קיבלנו החלטה ופינינו את פסולת העפר, פינינו מפה 30,000 קוב חול.
דורון לנגה: זו כמות עתק.
דורון לנגה: מאז דבר אחד בטוח, אל"ף, בשטחים הציבוריים לא שופכים יותר פסולת, כי אני מפתח אותם, ובי"ת, אין פסולת שיכולים לטעון שהיא תוצאה של עבודות שמבצע הליך הכינוס.
דורון לנגה: זאת אומרת מה שאתם תראו היום זו פסולת עפר חדשה שזורקים דיירים חדשים ופה אנחנו מגיעים לשאלה מי צריך למנוע את זה.
דורון לנגה: המועצה.
דורון לנגה: אני מוצא את עצמי נותן הוראות למפקח מטעמי ומקבל העתקים של פניות של המפקח מטעמי לפיקוח המקומי שאומר, 'הנה המגרשים, הנה אנשים שופכים פסולת, לכו תטפלו'.
דורון לנגה: זה לא תפקיד שלי, ועם כל הכבוד הפיקוח יכול להיות פה, מצדי שיישן פה, אני לא אכפת לי, הפיקוח צריך למנוע את הדברים האלה.
דוד אזולאי: כשאדוני פינה את כל ערמות העפר ככונס, זה היה בתיאום עם המועצה?
דורון לנגה: בהתלהבות ובשמחה רבה מטעם המועצה.
דוד אזולאי: זאת אומרת הם ידעו, הם ידעו שעשית פעולה ש- - -
דורון לנגה: לא רציתי להיכנס לזה, אבל אני מוכן גם להבהיר, באותו שלב זה היה שלב שבו המשרד להגנת הסביבה קנס את המועצה, את ראש המועצה, דרש מהם לפנות, הם הביאו לפה שתי משאיות, דגדגו את הר ערמות העפר ולא קרה עם זה כלום.
דורון לנגה: אני אומר עוד פעם, אחרי זה אנחנו- - - אבל אני לא מוכן להגיע לשם עוד פעם, אני לא אפנה יותר, אין לי תקציבים לזה, אני לא אפנה יותר.
דורון לנגה: 30,000 קוב, אפי, כמה משאיות זה?
אפי יהושע: 3,000.
דורון לנגה: 3,000 משאיות, אנחנו שומעים טוב?
דורון לנגה: 3,000 משאיות שנוסעות ומפנות, מי שילם על כל זה?
דורון לנגה: זה מטורף, זו כמות אדירה.
דורון לנגה: היום, כתוצאה מהפינוי ואחרי הפינוי, בניתי מדרכות, שזו משימה אדירה.
דורון לנגה: לא רק כי זה הרבה עבודת בנייה, אלא כי זה מסובך, כי יש כאלה שבנו ויש כאלה שלא בנו, יש כאלה שעכשיו בונים, יש כאלה בנו בחריגות.
דורון לנגה: אני סיימתי את המדרכות, ואני חוזר למה שאמרתי קודם, אני סיימתי את המדרכות, המועצה לא מקבלת את המדרכות.
דורון לנגה: לא אכפת לי להיות אבא של המדרכות עוד חצי שנה, שנה, אבל כשאתם תצאו לסיור בשטח אתם תראו מה קורה למדרכות.
דורון לנגה: כל , או כל , מישהו אחר בא מפתח את המגרש שלו והורס לי את המדרכה.
דורון לנגה: אני לא יכול לעשות נגדו כלום, מי שיכול לעשות נגדו משהו זו המועצה, אז קחו את המדרכה, קבלו אותה ממני.
דורון לנגה: לא.
דורון לנגה: ואם כבודו רוצה לדבר עם סגן ראש המועצה, אז אני אגיד לך, אני קיבלתי פרוטוקול של אנשי המקצוע שאומרים לי, 'אתם רוצים לבצע מסירה?
דורון לנגה: תפנו לסגן ראש המועצה'.
דורון לנגה: אני לא רוצה לפנות לסגן ראש המועצה, ביצוע מסירה טכנית נעשה, רג'טקים אין, קחו את המדרכות.
דורון לנגה: למה אני מכניס אותך לכל הפרטים האלה?
דורון לנגה: כי הנה אני מודיע ואני אומר בפורום הנכבד הזה, לא יקבלו את המדרכות?
דורון לנגה: אני יוצא מהשטח, תסתדרו עם מה שיש.
דורון לנגה: אני אצא מהשטח, לא אקח אחריות על תקציב שאין לי.
דוד אזולאי: אדוני, מה קורה, העלו כאן נושא של אותם בעלי מגרשים שפשוט לא בונים, אני לא יודע מה הסיבה, יש בכלל מצב שאפשר לכפות עליהם בנייה?
דורון לנגה: יש שתי התחייבויות חוזיות בנושא של הבנייה.
דורון לנגה: ההתחייבות האחת היא התחייבת של הדיירים על פי חוזה הפיתוח עם מינהל מקרקעי ישראל, הם צריכים להתחיל ולסיים תוך שנתיים.
דוד אזולאי: יש איזה שהיא סנקציה כנגד אותם אלה שלא- - -
דורון לנגה: כן, המינהל צריך לקבל החלטה שהוא בא ומבטל חוזים.
דורון לנגה: אם המינהל ישלח התראות על ביטול חוזים- - -
שלומית אבינח: לא הזמנו את המינהל.
דוד אזולאי: לא משנה, אנחנו נפנה למינהל.
דורון לנגה: גם אותי לא הזמינו, אני לא מופיע.
שלומית אבינח: סליחה, הזמנו והמזכירה שלך לא- - -
דורון לנגה: אני פה, אני בשמחה פה, רק ברשימה אני לא מופיע, אז שתדעו- - -
שלומית אבינח: כי לא אישרתם השתתפות.
דורון לנגה: המינהל, אם הוא יבוא ויקבל החלטה ויוציא מכתבי התראה לבעלי הזכויות, שהוא יודע שהם בעלי הזכויות, אז בוודאי שזה יזוז.
דורון לנגה: זו התחייבות חוזית אחת.
דורון לנגה: ההתחייבות החוזית השנייה היא חלקית בלבד, כלפי חלק מהאנשים שהם אלה שקנו מגרשים באמצעות הליך הכינוס.
דורון לנגה: הם התחייבו כלפיי בהתחייבות חוזית, רובם המוחלט הם אלה שבונים.
דוד אזולאי: אתה יכול להגדיר לי באחוזים כמה דרכך וכמה דרך המינהל?
דוד אזולאי: זה לא חייב להיות מדויק, פשוט נתון כדי לקבל תמונת מצב.
דורון לנגה: חצי.
דורון לנגה: אני מכרתי בערך 50% מהמגרשים.
דוד אזולאי: ויש עוד 50% מהמינהל.
דורון לנגה: 50% שהם מקוריים, שהם אנשים שחלקם שילמו לי כסף במסגרת הפיתוח וחלקם לא היו חייבים כסף, הם פשוט היו צריכים לפתח וחלקם לא עושים כלום, כי לא חייבים לי.
דוד אזולאי: ולך, ככונס, יש סנקציה כנגד אותם מגרשים שהחוזה הוא מולך?
דורון לנגה: משפטית אולי, אבל צריך להיות ברור, אלה אנשים שחתמו לאחרונה על חוזה עם המינהל, לאחרונה זה בשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות, ולמינהל יש סנקציה הרבה יותר אלימה, הרבה יותר חזקה.
דוד אזולאי: יש שיתוף פעולה ביניכם, בין הכונס לבין המינהל?
דורון לנגה: כן.
שלמה כהן: שהוא יפנה למינהל.
דוד אזולאי: אם קשה לכם, אנחנו נפנה למינהל בשמכם.
דורון לנגה: הנושא של המינהל ושיתוף הפעולה עם המינהל, דווקא במישור הזה, אני מאוד שמח, כי זה שיתוף פעולה פרטני, פר מגרש, זה ממש לא פשוט.
דורון לנגה: עכשיו אני רוצה להעלות את הנושא של המקווה ולהסביר אותו.
דוד אזולאי: לפני המקווה, בבקשה, לגבי אותם מגרשים, כמה מגרשים כרגע פנויים בסך הכול?
דורון לנגה: פנויים למכירה?
דוד אזולאי: לא, שהם נרכשו ולא מתבצעת בנייה במגרשים הללו.
דורון לנגה: לא יודע, מה שצריך לעשות זה לקחת את ה-55 שמסרו לנו וצריך להגיד לנו כמה היתרי בנייה יש של אנשים שבונים, נניח עוד 80, 100, אין לי מושג, בעל פה אני לא יודע להגיד, אולי אריה יידע, היתרה אלה כאלה שלא בונים.
שלומית אבינח: כל המגרשים מכורים?
שלומית אבינח: לכל מגרש יש בעל בית?
דורון לנגה: היום לכל מגרש יש בעל בית- - -
שלומית אבינח: יש 230 מגרשים, יש 230 בעלי בתים?
שלומית אבינח: זו השאלה.
דורון לנגה: השאלה אם יש כאלה מגרשים בלי אבא, אז יש אולי 6-5 כאלה, אולי.
דוד אזולאי: וכל המגרשים האלה עשו להם מיקום וזה הועבר למועצה, למינהל?
דוד אזולאי: כלומר בעניין הזה יש סדר?
דורון לנגה: חד משמעית.
דורון לנגה: אם היום יש מישהו שבא וחופר במגרש ושופך חול, אני יודע של מי המגרש, אני גם יודע מי קיבל את החול לצערו.
דוד אזולאי: ומבחינת היתרי בנייה, דרך איפה הם מקבלים את היתר הבנייה?
דורון לנגה: גבעת זאב.
דורון לנגה: דווקא הנושא של היתרי הבנייה עובד יפה.
דורון לנגה: אם יש לי ביקורת על קבלת המדרכות, הנושא של היתרי הבנייה מקודם יפה.
דורון לנגה: אני עם היד על הברז, אני יודע איפה- - -
דוד אזולאי: עלתה פה טענה לגבי הנושא של המקווה.
דוד אזולאי: תסביר לי משהו שאני לא מצליח להבין, קודם כל מה פתאום תושבים צריכים לשלם?
דוד אזולאי: האם זה חלק מההסכם?
דוד אזולאי: ואם הם שילמו, אז מה מעכב לא להקים את המקווה?
דורון לנגה: אני אענה.
דורון לנגה: הנושא של המקווה עלה בשיחות ביני לבין ראש המועצה כמעט בהתחלה כשהוא מונה.
דורון לנגה: הנושא של המקווה כרוך בעצם בשניים, אחת זה תכנון לקראת ביצוע, שתיים זה מימון.
דורון לנגה: השלב הראשון, של תכנון לקראת ביצוע וכו', זה שלב שאני סייעתי בו בשמחה ובהתלהבות כי אני יודע עד כמה הדבר חשוב לדיירים.
דורון לנגה: זה לא חלק מתפקיד הליך הכינוס, הכינוס אמור לעשות פיתוח ולא מקווה.
דורון לנגה: במקביל לכל מה ששמענו כאן הליך הכינוס נוקט בדברים נוספים.
דורון לנגה: יש לנו עוד ראשים שבהם הליך הכינוס פועל.
דורון לנגה: אחד הראשים הוא הליך משפטי שמתנהל כנגד מינהל מקרקעי ישראל, זה ראש אחר שלו, שנוגע ליצירה של העמותה והמעבר של בעלי הקרקעות מהר שמואל עצמו מנבי סמואל עצמו, לשטחים כאן.
דורון לנגה: אז נוצרה הזכות המשפטית לקבל פיצוי.
דורון לנגה: הפיצוי הוא לא כספים שמגיעים לדיירים, הכספים שמגיעים לדיירים לא מממנים את המקווה, הכסף שאני קיבלתי משם לטעמי צריך להיות מוקצה לאיזה שהוא משהו ציבורי.
דוד אזולאי: זה לא מה שאני הבנתי מה- - -
דורון לנגה: אני יודע, לכן אני מסביר את זה.
דורון לנגה: הדיירים שילמו כספים, הכספים שהם משלמים הולכים כולם לפיתוח, אין שימוש בכספים של הדיירים למקווה.
דורון לנגה: חד משמעי, אין.
דוד אזולאי: הם ידעו מזה כשהם נתנו את הכסף?
דורון לנגה: הם לא ביקשו, זה לא רלוונטי.
דוד אזולאי: לא, כשהם נתנו את הכסף הם ידעו שזה הולך למקווה?
דורון לנגה: לא, הם ידעו שזה הולך לפיתוח.
דורון לנגה: לא, מקווה לא היה אז ב- - -
דוד אזולאי: משתמע פה מדבריו של מר אוחנה שהכסף התקבל לטובת המקווה.
יצחק אוחנה: בהסכם הפיתוח המקורי בין העמותה לבין התושבים היה מוקצה סכום של 2-3 מיליון שקלים לטובת מבני ציבור.
דורון לנגה: אני חוזר ואומר, הכסף של הדיירים לא הולך למקווה, אבל יש את המקום הזה- - -
דוד אזולאי: למבני ציבור אחרים זה כן הולך?
דורון לנגה: כשנגיע לשם, אם נצליח לגמור בהליך כינוס שהוא הליך כינוס עם סכום עודף.
דורון לנגה: עם כל הכבוד, אני רוצה קודם כל לגמור את הפיתוח, אני רוצה לוודא שלאנשים יהיה פה את כל הפיתוח, לא חלק, ואז המטרה היא בסוף להגיע למצב שהליך הכינוס יסתיים ואפשר יהיה להעביר משהו לעמותה והעמותה, מצדי, שתעשה עם הנושא הזה מה שטוב לה.
דוד אזולאי: כלומר לא בהכרח שבמוסדות הציבור נכלל גם מקווה.
דורון לנגה: בהכרח שלא.
דורון לנגה: המקווה לא קשור לנושא של הפיתוח.
דורון לנגה: אבל אני אומר עוד פעם, יש את התקציב, התקציב קיים.
דורון לנגה: זה לא תקציב תיאורטי, הכסף אצלי בחשבון, קיבלתי כבר התחלה של פיצוי מהמדינה- - -
דוד אזולאי: אבל הוא לא מיועד למקווה.
דורון לנגה: הוא כן, צבעתי אותו.
דורון לנגה: הכסף הזה צבוע לצרכי המקווה, הוא לא כסף שהדיירים שילמו, אבל הכסף קיים, ואז ישבתי בישיבה עם ראש המועצה, אפילו כמה פעמים, והגענו להסכמה עקרונית שלפיה אנחנו נעשה מקווה עם מעורבות מלאה שלי, כי אני צריך לפקח על איך יוצא הכסף ממני בהליך הכינוס, אני צריך לדווח לבית משפט, נעשה מקווה כשהמטרה או השאיפה או הדיבור הוא שקל מול שקל.
דורון לנגה: זאת אומרת המועצה, מהתקציבים הדתיים שלה, תביא תקציב, ואנחנו, מתוך התקציבים האלה, הצבועים, האחרים, לא כספי הדיירים, נביא בדיוק את אותו הסכום.
דורון לנגה: בהסתמך על ההסכמה הזאת הליך הכינוס, ורק הוא, עוסק בתכנון של המקווה.
דורון לנגה: תכנון המקווה נעשה בימים אלה.
דורון לנגה: גמרנו את התכנון של המקווה, בשלב הבא הגיעה איזה שהיא התנגדות של חברת מקורות.
דורון לנגה: מה אמרה חברת מקורות?
דורון לנגה: שגם היא, אני מניח, לא הוזמנה- - -
שלומית אבינח: לא ידענו שצריך להזמין.
דורון לנגה: מאה אחוז.
דורון לנגה: באה חברת מקורות ואומרת 'לי יש קו ראשי שנמצא מתחת למגרש הזה', לפי אנשי המקצוע שלי הקו אכן נמצא מתחת למגרש, רק לא איפה שהמקווה אמור להיבנות.
דורון לנגה: לכן אנחנו באים ואומרים, לא מעניין אותי, אני הולך לגמור את המקווה.
דורון לנגה: יותר מזה, קו מקורות צריך להיות מוסט, אין ספק שהוא צריך להיות מוסט, רק שבאופן מפתיע מי שצריך להסיט אותו זה מקורות, אלא שהמועצה בחרה שוב בדרך הקלה, הוציאו לי מכתב, 'תסיט את קו מקורות'.
דורון לנגה: לכן אני הודעתי ואני מודיע גם עכשיו, אני לא מתכונן, אין לי תקציב ואין לי כוונה להסיט את קו מקורות.
דורון לנגה: אם המועצה הייתה משקיעה את אותה אנרגיה בלפנות למקורות ולהגיד להם 'תסיטו את הקו', היה יותר טוב, אבל כאשר יש כזה ריג'קט ואומרים, 'יו, יש פה קו של מקורות', אישור התכניות של המקווה נתקע.
דורון לנגה: לא אצלי, אני גמרתי את התכנון.
דוד אזולאי: אני רוצה להפנות שאלה לנציג משרד הדתות, בנושא של המקווה.
דוד אזולאי: כפי ששמעת, בעצם חלק מהתקציב זה מאטצ'ינג, שקל של כונס הנכסים מול המועצה, המועצה, אני לא יודע מה מצבה, האם אתם כמשרד הדתות מסייעים בעניין הזה?
יאיר עוז: אל"ף, אנחנו יודעים לסייע, אבל כדי לסייע אנחנו צריכים שיבקשו מאיתנו סיוע.
יאיר עוז: אני רוצה להוסיף עוד דבר, ב-2010 ו-2011 סייענו ב-2.6 מיליון שקלים למועצה לבניית שני מקוואות, אבל כנראה שהמועצה העדיפה את שכונות אחרות כמו נווה מנחם ואגן איילות שבעיניי, אגן איילות, לבקש שם מקווה, היה תמוה ואני לא הבנתי למה לא מבקשים עבור הר שמואל.
דוד אזולאי: תבוא אליי, אני אספר לך אחר כך למה.
יאיר עוז: אני גם יכול להגיד למה, אבל זו לא הנקודה ולא המקום.
אליעזר בן חמו: אם אתה אדם דתי, אתה יודע למה.
דוד אזולאי: בואו לא ניכנס, זו לא הבעיה שלנו.
יאיר עוז: אנחנו רוצים לעזור, מוכנים לעזור, יש לנו את האפשרויות לעזור, אבל צריך שהמועצה תרצה את העזרה.
דוד אזולאי: כלומר אתם כמשרד הדתות לא יכולים לצבוע את הכסף, כשאתם נותנים תקציב, כשאתה אומר, אדוני, אנחנו נותנים איקס כסף צבוע לטובת שכונת הר שמואל.
יאיר עוז: על פי כללי התמיכות, מי שמגיש את הבקשה זו הרשות המקומית והרשות המקומית צריכה לבוא ולהגיד מה היא מבקשת.
דורון לנגה: אפשר, כבוד היושב ראש, שתי הערות ואני אסיים ואלך?
דורון לנגה: נושא אחד הוא נושא הבטיחות בפסי האטה.
דורון לנגה: שלא יהיו אי הבנות, הנושא הזה נראה לנו קריטי.
דורון לנגה: אנחנו העמדנו יועץ בטיחות, יועץ תחבורה, שהריץ תקנות מזמן.
דורון לנגה: שילמתי כבר לקבלן מקדמה על ביצוע עבודות.
דורון לנגה: יותר מזה, הקבלן כבר ביצע חלק מהעבודות עוד לפני שהתקבל אישור.
דורון לנגה: אתם תראו שבצמתים יש כבר את המחיצות, מה שאנחנו קוראים בטעות איי תנועה, אבל המחיצות של האבנים שפונים ימינה, פונים שמאלה, כל זה כבר קיים, הוא כבר ביצע עוד בלי אישור תכניות.
דורון לנגה: אין לי שום ידיעה, הבנה, למה לא מקבלים אישור לתכנית כדי לבצע אותה.
דורון לנגה: נמצא פה קמ"ט (קצין מטה) תחבורה, אני לא יודע אם זה הוא או- - -
ישראל אייכלר: אמרת שאתה עברת על החוק ועכשיו אתה מנסה כאילו שאני אאשר לך.
דורון לנגה: הנה התשובה.
דורון לנגה: אז נעזוב רגע את הנושא של- - -
ישראל אייכלר: ואני יכול להבטיח לך, ויושב פה מהנדס המועצה, תוך שבועיים אני מחזיר תשובה.
דורון לנגה: נעזוב את הנושא של הסיכון, אני הגשתי את התכניות לפני חצי שנה, באישור המועצה.
דורון לנגה: שוב, אם יש לי ביקורת על המועצה, לא בעניין הזה.
דורון לנגה: המועצה בנושא התחבורתי עפה, מיד קיבלנו את האישורים וזה עבר לאן שצריך, חזרה לא קיבלנו כלום.
דורון לנגה: ואני לוחץ כל הזמן כי אני אומר 'תשמעו, זה בטיחות'.
דורון לנגה: אז נעזוב רגע את השאלה מי אחראי על זה, אני מוכן לעשות את זה, אני ערוך לזה, יש לי תכניות שאני שילמתי עליהן, את תשובה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לתת תשובה לפני שהוא הולך.
דורון לנגה: נקודה אחרונה, עלה פה כל הנושא של תשתיות וכו', שאני לא יודע כמה אתם יודעים או צריכים להיכנס לזה, אבל נעזוב את זה.
דורון לנגה: כל התשתיות, כולל בזק, חשמל, מים, ביוב, ניקוז, כולן בוצעו, נמסרו ואין לי שום קשר אליהן.
דורון לנגה: או המועצה, או חברת חשמל, או בזק, כולם קיבלו את התשתיות, הכול נמסר כדת וכדין.
דוד אזולאי: אני רוצה לשאול שאלה אינפורמטיבית, להשכלתי הכללית, הכונס שנמצא כרגע כאן, בעצם, אם אני מבין נכון מהדברים שנאמרו כאן, אין שום פעולה שיכולה להתבצע בשכונה ללא תיאום עם כונס הנכסים?
דורון לנגה: בעמותה, אם הדיירים רוצים לעשות משהו ביניהם, שייהנו.
דוד אזולאי: לא, אני מדבר במסגרת העמותה, הרי העמותה היא שאמורה לפתח והיא אמורה לתת את מבני הציבור- - -
יצחק אוחנה: אין עמותה, יש לנגה.
דורון לנגה: אין עמותה, משום שעל פי חוק ועל פי קביעת בית המשפט העליון העמותה היא לא- - -
דוד אזולאי: נכון שהעמותה לא קיימת, אבל למה היא לא קיימת?
דוד אזולאי: מפני שהיא פשטה את הרגל ומינו לה כונס נכסים.
דוד אזולאי: בואו נקרא לדברים בשמם.
יצחק אוחנה: מאה אחוז, האנשים האלה כבר לא פה מזמן, זה סיפור היסטורי ישן.
דוד אזולאי: אני שואל שאלה, האם נכון לרגע לזה כל מה שמתבצע ביישוב, עם כל הכבוד למועצה, אי אפשר לבצע שום דבר ללא תיאום ואישור של כונס הנכסים?