GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל הנקין: שישה שבועות מחכים בתור כדי להיכנס לתוך התהליך.
יעל הנקין: ברגע שהאדם נכנס לתוך התהליך, הוא בתוך התהליך.
יעל הנקין: הוא מקבל את התור של ההתאמה ולאחר מכן מקבל את תקופת הניסיון ובתום הניסיון יש החלטה אם כן או לא.
יעל הנקין: התוצאות בשטח הן, וזה בעצם צריך להיות המדד של כולנו להצלחת התהליך – האם הפציינט מרוצה והאם הוא משתמש במכשיר.
יעל הנקין: התוצאות שלנו מראות ש-87% מהמטופלים שלנו משתמשים במכשירים, שזה נתון חסר תקדים בספרות המדעית, בכל מדינה מתוקנת.
יעל הנקין: ו-92% מהמטופלים שמשתמשים – מרוצים.
יעל הנקין: כלומר, נוהל שאנחנו עובדים על פיו בשיבא, מודל שיבא עובד ועובד יפה.
יעל הנקין: אני לא אומרת שזה יכול לפעול בדיוק באותה דרך גם בשירות הפרטי.
יעל הנקין: צריך לחשוב טוב-טוב, אבל אין ספק שהנוהל הקיים ימשיך לטרטר את הפציינטים, לא חשוב כרגע מה הגיל שלהם.
יעל הנקין: זאת אומרת מאד משנה מה הגיל שלהם, אבל בכל גיל שהוא, זה לא יכול להימשך שפציינט ילך 7 פעמים או 6 פעמים לגורמים שונים, כדי לסיים תהליך של התאמת מכשיר שמיעה.
רויטל טפר-חבר טוב: אנחנו רוצים להגיב כי נאמרו פה דברים לא נכונים.
דוד אזולאי: אני אתן לכם מיד להגיב.
דוד אזולאי: אני רק רוצה, עוד מישהו ביקש רשות דיבור, בבקשה.
יהודית גולדברג: אני רוצה גם לדבר על הנוהל ולהביא מקרה של פציינט שלי, שצלצל אלי בחודש מרס נסער כולו, מבקש להגיע אלי בהקדם.
יהודית גולדברג: מדובר בבן אדם שהוא מנהל בכיר בחברת הייטק, היה בנסיעת עבודה בחו"ל, איבד את מכשירי השמיעה שלו, שללא המכשירים הוא לא יכול לתפקד.
יהודית גולדברג: קיבלתי אותו והוא עומד בכל הקריטריונים מבחינת זמנים שעברו מאז שהוא קיבל את מכשירי השמיעה.
יהודית גולדברג: אמרתי לו אוקי, כדי לקבל את המכשירים יש נוהל כזה וכזה.
יהודית גולדברג: הוא היה אצלי באמצע מרס.
יהודית גולדברג: לפני שבועיים - - -
תלמה הרצנו: איפה הוא מבוטח?
יהודית גולדברג: בקופת חולים כללית.
יהודית גולדברג: מחוז תל אביב אומר שהוא צריך לעשות בדיקת שמיעה, אחרי שהוא עשה את הבדיקה אצלי וקיבל את הייעוץ שלי, בשני בתי חולים – איכילוב או וולפסון.
יהודית גולדברג: הוא צלצל אלי לפני שבועיים ואמר שהתור שלו לאיכילוב הוא לאמצע חודש יוני.
יהודית גולדברג: זאת אומרת הוא היה אצלי באמצע מרס, אדם שללא מכשירים לא יכול לתפקד, יש לו תור לבדיקה לעוד שלושה חודשים, אחר כך יהיה לו תור ליועץ.
יהודית גולדברג: עכשיו, הבן אדם הזה תלוי במכשירים.
יהודית גולדברג: אני רוצה להציע הצעה.
יהודית גולדברג: מכיוון שהבן אדם הזה כבר ידוע במערכת כמשתמש במכשירי שמיעה, למה לא לעשות הפרדה כדי להקל.
יהודית גולדברג: אותם אנשים שכבר ידוע שהם מרכיבים מכשירי שמיעה, לפתור אותם מהנוהל החוזר הזה.
יהודית גולדברג: שמיעתם לצערנו לא תשתפר, לרוב תדרדר.
יהודית גולדברג: ולכן, גם אנחנו נשחרר את צוואר הבקבוק שנוצר בתורים הארוכים בכל הגורמים.
יהודית גולדברג: לפחות מי שכבר ידוע במערכת, שמיעתו לא תשתפר.
יהודית גולדברג: אז למה?
יהודית גולדברג: אם אנחנו מדברים שזה בא ממקום בריאותי, הוא כבר ידוע, הוא עבר.
יהודית גולדברג: נפתור אותו מהנוהל הזה, כבר נצמצם חלק מהתורים ונשחרר לאותם אנשים שפעם ראשונה מגיעים למערכת.
דוד אזולאי: הרעיון נשמע טוב.
לירון זוהר: אחד הדברים שאני רוצה להגיב עליהם, קודם כל זה הנושא של ההפרדה.
לירון זוהר: הנושא של ההפרדה היה אחד מהנושאים היותר במוקד המחלוקת במהלך כתיבת הנוהל.
לירון זוהר: אנחנו התייעצנו עם המון המון גורמים.
לירון זוהר: אני יכולה לומר שבנושא הזה ספציפית אנחנו באנו בגישה אחת מסוימת ועברנו שינוי בחשיבה.
לירון זוהר: זה מראה באמת שאנחנו עיבדנו את הדברים, התייעצנו עם כולם והגענו להחלטה שבסופו של דבר ממקסמת מכל הכיוונים, אני חושבת, את התוצאות של התהליך.
לירון זוהר: נכון שהתהליך הוא מורכב ושהוא קצת ארוך.
לירון זוהר: אבל אנחנו מאמינים שנכון לעשות לאותו בצורה מקצועית, כדי למנוע מצבים כמו שאת אמרת, שמכשיר נשאר ב-, זה משפט שעוד מהתהליך של הוועדה הבין משרדית הקודמת, והדבר הזה יושב לי כאן בראש.
לירון זוהר: ואני מבחינתי, לעשות תהליך כזה, לעבור עם מטופל את התהליך מא' ע' תו ושהוא לא ישתמש במכשיר, לא עשינו בזה שום דבר ולכן אני חושבת שאחת לשלוש שנים בסך הכל התהליך הזה קורה.
לירון זוהר: כדאי לעשות אותו, גם אם זה אומר עוד תחנה אחת, בצורה הכי מקצועית כדי להתאים ככל האפשר את המכשיר לצרכים של הבן אדם.
לירון זוהר: זה אלף.
לירון זוהר: אז אני אומרת שבהתחלה אנחנו כמשרד התחלנו ממצב שחשבנו וגם בעקבות דו"ח מבקר המדינה וכו' לעשות את ההפרדה ובסוף הגענו למסקנה שלא כדאי להפריד, גם מבחינת התנאים בשטח שלא מאפשרים מכונים שהם רק לבדיקה ומכונים שהם רק להתאמה.
קריאה: אבל כללית רוצה וכללית עושה.
דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש לא להפריע.
דוד אזולאי: תנו לה לסיים.
רויטל טפר-חבר טוב: רגע, אני רוצה לחדד את מה שהיא אמרה.
דוד אזולאי: לא רויטל, תני לה לסיים.
רויטל טפר-חבר טוב: בהמשך של מה שהיא אמרה, בגלל המכרזים.
רויטל טפר-חבר טוב: קודם כל בכללית הסירו את העניין של ההפרדה.
קריאה: לא נכון, ממש לא.
רויטל טפר-חבר טוב: אז אתם לא יודעים ואתם לא מכירים.
יהודית גולדברג: אנחנו בשטח.
רויטל טפר-חבר טוב: אני מדברת על המכרז, המכרז עוד לא יצא.
יהודית גולדברג: לא, היום.
לירון זוהר: מבחינת הנוהל אנחנו לא מדברים על הפרדה, גם בעקבות שיחות עם קלינאיות תקשורת והבנה שמבחינה מקצועית זה לא בהכרח נכון, זה תהליך שלם וכל הדברים שאמרת, גם איתך ד"ר הנקין דיברנו.
לירון זוהר: חלק מהדברים אנחנו קיבלנו.
לירון זוהר: אי אפשר לקבל מן הסתם את כל הדברים ואת כל הצדדים.
לירון זוהר: אנחנו ישבנו עם עמותת משקמי שמיעה, איגוד יבואני מכשירי שמיעה, איגוד רופאי אף-אוזן-גרון, ארגון "בקול", קלינאיות תקשורת וכו'.
לירון זוהר: מן הסתם, לכל צד יש את האינפוט שלו ואני חושבת שניסינו להגיע לתהליך מקסימאלי, מיטבי מקסימאלי, בשביל המטופל.
לירון זוהר: אז מהבחינה הזאת התהליך הוא באמת קצת ארוך, אבל אני חושבת שהוא נכון.
דוד אזולאי: אני רוצה שתתייחסי להצעה של המטפלת כאן, יהודית.
יהודית גולדברג: לפתור אנשים, הרי אני רק רוצה לחדד את זה, כי את אומרת שיש אנשים שלא משתמשים במכשירים.
יהודית גולדברג: ברור לנו שמי שרכש מכשיר פעם אחת ולא משתמש בו – הוא לא יבוא עוד פעם לרכוש מכשיר.
יהודית גולדברג: לכן כל אותם אנשים שמגיעים פעם נוספת, אחרי מספר שנים, הם צריכים מכשירים.
לירון זוהר: אבל תסכימו איתי שגם יכולים להיות שינויים במהלך השנים האלה, אם זה רפואיים - - -
יהודית גולדברג: לא לטובה.
לירון זוהר: לא משנה, עדיין צריך לעבוד תהליך.
יעל הנקין: צריך לעבור תהליך, אבל התהליך לא צריך לכלול ייעוץ בקופת חולים.
יהודית גולדברג: בדיוק.
יהודית גולדברג: אנחנו מדברים על לצמצם - - -
לירון זוהר: עושים בדיקת שמיעה, עושים ייעוץ אף-אוזן-גרון חוזר - - -
יהודית גולדברג: הוא עבר פעם אחת.
לירון זוהר: אני גם שמעתי כאן שלא חייב להגיע לרופא אף-אוזן-גרון בתחנה השנייה.
יעל הנקין: לא, אני אמרתי משהו אחר, סליחה.
יעל הנקין: אני אמרתי חייב לעבור דרך רופא אף-אוזן-גרון.
יעל הנקין: חשבתי שאפשר לסמוך על שיקול דעתו של קלינאי התקשורת, אם הוא צריך לחזור עוד פעם לרופא.
יעל הנקין: מבחינה מקצועית.
יעל הנקין: כל אדם שעבר אצל רופא אף-אוזן וגרון, עבר בדיקה אוטוסקופית, נמצא שאפשר להתאים לו מכשירי שמיעה, לא חייב לחזור לרופא.
יעל הנקין: בחלק מהמקרים כן.
לירון זוהר: זה לא - - -
יעל הנקין: סליחה, אני איש המקצוע.
לירון זוהר: שנייה, הפרופסור ז'אן, יושב ראש איגוד רופאי אף-אוזן-גרון עומד על זה שמבחינה מקצועית חייב לחזור לרופא אף-אוזן-גרון כדי לקבל את ההתוויה האם בכלל צריך מכשיר שמיעה או לאו.
קריאה: זה לא מקומו של רופא אף-אוזן-גרון להחליט.
יעל הנקין: אז כאן יש ויכוח.
רויטל טפר-חבר טוב: אבל פה יש ויכוח רפואי מקצועי.
רויטל טפר-חבר טוב: ישבה הוועדה ודנה - - -
יהודית גולדברג: אבל מי שאחראי על השיקום השמיעתי הוא קלינאי תקשורת ולא רופא אף-אוזן-גרון.
דוד אזולאי: רבותי, אני מציע שנחזור לנושא.
דוד אזולאי: הנושא נושא ויכוח מקצועי ואני מציע שתשאירו את זה לאנשי המקצוע, שהם ידונו בנושא הזה ולא אנחנו כאן בשולחן הזה.
דוד אזולאי: אבל אני מבקש - - -
לירון זוהר: זו אחת הטענות, שיש יותר מדי תחנות וזה לא נכון להפריד.
יעל הנקין: אבל התחלואים שבגללם קמה הוועדה הזו, התחלואים הללו אפשריים בכל אחת ואחת מהתחנות.
יעל הנקין: בואו נזכור, אנחנו חס וחלילה לא מאשימים כאן אף אחד.
יעל הנקין: אבל התחלואים האיומים ששמענו עליהם בישיבה הקודמת, מתרחשים בפועל בכל אחת ואחת מהתחנות.
לירון זוהר: אני חייבת לומר משהו בהקשר הזה, אני חושבת שזה גם עלה בדיון הקודם.
לירון זוהר: יש טענות בשטח, אני מבינה, זה שוב, זה תהליך, אי אפשר גם למנוע, גם אחרי שנסיים את התהליך ויהיו מכרזים וכו', יהיו טענות בוודאי, זה תהליך ארוך, אני מבינה הטענות האלו.
לירון זוהר: אבל בסופו של דבר גם יש טענות שמכשירי השמיעה, השימוש, הקבלה של מכשירי השמיעה קפצו.
לירון זוהר: זאת אומרת שכן יש קבלה והתהליך, עם כל הקושי שלו, כן מאפשר את הקבלה בזמן וכו'.
לירון זוהר: יש קפיצה מאד גדולה בשימוש.
רויטל טפר-חבר טוב: אפשר לשאול את קופות החולים.
דוד אזולאי: רבותי, יש פה נציג קופת חולים כללית, בבקשה, אדוני.
זאב צוקרמן: אני אתייחס קודם כל לנושא הישיבה, כפי שהציג אותה יושב הראש.
זאב צוקרמן: שמי ד"ר צוקרמן, אני ממונה על סל השירותים בכללית.
זאב צוקרמן: אז אני אתייחס כפי שכבוד יושב הראש הכריז על הישיבה, על הנושאים השונים.
זאב צוקרמן: בנושא המכרזים, הכללית כבר הפיצה את המכרז.
זאב צוקרמן: היא יצאה לדרך עם המכרז הזה, כפי שכבר נאמר.
זאב צוקרמן: לגבי שיטת הרכישה דובר פה רבות.
זאב צוקרמן: אנחנו מברכים את משרד הבריאות, את האגף לטכנולוגיות, שנקט שיטה הגיונית, לא רק ברמה של ריסון השימושים הפרוע שהיה בתחום הזה, אלא גם בתחום הרפואי, שהתייעץ עם הגורמים המקצועיים והרפואיים, עשה תהליך נכון והגיוני, וגם תהליך כמובן של בקרה, שבסך הכל המשמעות של הבקרה הזו היא שאנשים לא רק יקנו מכשירים, אלא גם ישתמשו במכשירים, שלא יהיו תופעות מכוערות שבהן חברות של ספקים פונים לפציינטים, מחתימים אותם, זוכים אחר כך בזכאות שלהם ולא מספקים את המכשירים.
זאב צוקרמן: וקודמתי, ראש חטיבת הקהילה פה, שהייתה אצלנו בדיון הקודם, הזכירה את הדברים האלה.
זאב צוקרמן: אנחנו פנינו למשטרה ויש המון המון פניות כאלה והנושא היום בחקירה משטרתית.
זאב צוקרמן: אז מעבר לצד של הבקרה, יש פה צד רפואי.
זאב צוקרמן: צד רפואי נכון שהוגדר יפה על ידי נציגי משרד הבריאות.
זאב צוקרמן: אנחנו מברכים על השיטה ומעבר לעובדה שאנחנו מברכים על השיטה, השיטה הזו היא חוק ואנחנו מקיימים את החוקים ואנחנו מקיימים - - -
דוד אזולאי: אדוני, האם השיטה הזאת לא מסרבלת את התהליך ומאריכה את התורים?
זאב צוקרמן: השיטה כרגע בנויה בצורה כזו – בן אדם הולך לרופא אף-אוזן-גרון, כשיש לו בעיה של לקות שמיעה.
זאב צוקרמן: רופא אף-אוזן-גרון בסך הכל מפנה אותו לבדיקה אודיומטרית ומהבדיקה האודיומטרית - - -
יעל הנקין: אודיולוגית.
זאב צוקרמן: אודיולוגית, כן.
זאב צוקרמן: ומהבדיקה האודיולוגית הוא הולך לספק, מקבל את השירות ואחר כך - - -
ליאורה בירן: ממש לא.
ליאורה בירן: הלוואי, אנחנו חותמים.
זאב צוקרמן: סליחה.
זאב צוקרמן: הוא הולך, מקבל את השירות ולאחר מכן הוא עובר עוד ביקורת אחת אצל קלינאי תקשורת ואצל רופא אף-אוזן-גרון.
ליאורה בירן: זה לא מה שקורה בשטח.
קריאה: אם זה היה ככה – היה מצוין.
זאב צוקרמן: אז למה לא?
קריאה: כי זה לא ככה.
דוד אזולאי: רק רגע, אולי מישהו יכול להגיד לנו מה הנוהל היום באמת, שמסרבל את המהלך.
רויטל בר משה: שמי טלי בר משה, אני מעמותת משקמי השמיעה, אני קלינאית תקשורת.
רויטל בר משה: מה שקורה היום מבחינת חברי קופת חולים כללית מעל גיל 65, זה שהם ניגשים לרופא אף-אוזן-גרון, הולכים לעשות בדיקת שמיעה במתקני הקופה.
רויטל בר משה: זאת אומרת שהם צריכים בהרבה פעמים לנסוע למקומות יותר רחוקים.
רויטל בר משה: אחר כך הם צריכים להגיע ליועץ, שהוא קלינאי תקשורת של הקופה, שאינו עוסק במכשירי שמיעה.
רויטל בר משה: מה שאומר שהתור שלהם מתארך.
רויטל בר משה: עשינו בדיקה היום באזור חיפה.
רויטל בר משה: אין בכלל תורים לייעוץ, יש בעכו ביולי.
רויטל בר משה: באזור תל אביב יש בסוף יולי.
רויטל בר משה: באזור הצפון יש גם כן בסביבות יולי.
רויטל בר משה: אנחנו מדברים על אנשים - - -
דוד אזולאי: איך זה שבחיפה אין תורים?
רויטל בר משה: אין תורים.
רויטל בר משה: היומן סגור.
רויטל בר משה: לא יודעים עד מתי.
רויטל בר משה: יפתחו מתי שהוא תורים, כרגע אין תורים.
רויטל בר משה: אז מי שרוצה היום מאזור חיפה, צריך לפנות לעכו ובעכו יש ביולי.
רויטל בר משה: זה אומר שיש לנו פה בעצם עוד תחנה, וזה מה שקורה בשטח.
רויטל בר משה: רק אחרי הייעוץ הזה, רק אחרי שהבן אדם קיבל מאותו יועץ את נספח ב' חתום, שאומר שהוא זכאי למכשיר שמיעה, הוא יכול ללכת ולקנות מכשירי שמיעה, לעשות את ההתאמה.
זאב צוקרמן: בואי נתווכח על העובדות, העובדות הן כאלה - - -
רויטל בר משה: אבל זה העובדות.
זאב צוקרמן: יש אף-אוזן-גרון שמפנה את החולה לקלינאית תקשורת, שעושה באותו מעמד גם את הבדיקה האודיולוגית - - -
רויטל בר משה: ממש לא.
רויטל בר משה: אבל זה לא קורה.
רויטל בר משה: אולי זה מה שהתכוונו לעשות, זה לא קורה.
רויטל בר משה: יש לנו פה את מר הירש שהוא נציג הציבור והוא עבר את התהליך.
רויטל בר משה: אני חושבת שאולי כדאי לשמוע גם ממנו.
אהרון הירש: אם תרשו לי - - -
דוד אזולאי: אני אאפשר לך עוד חצי דקה.
דוד אזולאי: אדוני, נציג קופת החולים כללית, אתה שומע פה את הדברים, אולי כדאי לבדוק את הנהלים, אולי משהו באמצע הדרך תקוע.
זאב צוקרמן: אני מפנה אותך לקלינאית תקשורת ארצית שלנו, שתסביר לך את התהליך.
דוד אזולאי: מיד, אני אשמח לשמוע אותה.
אהרון הירש: שמי אהרון הירש, אני בן 88 והחל מחודש פברואר 2007 אני משתמש במכשירי שמיעה מחברה ממנה אני מקבל שירות טוב.
אהרון הירש: קודם לכן היו לי מכשירים אחרים, אבל השירות מאותה חברה היה לקוי.
אהרון הירש: התייעצתי עם דייר אחד בדיור מוגן של משען, בו אני מתגורר.
אהרון הירש: הוא המליץ בחום על חברה מסוימת שמשירותם הוא נהנה.
אהרון הירש: אני לא רוצה להזכיר שמות של חברה כל שהיא, כי אני לא חושב שיש טעם בזה.
אהרון הירש: זה הפרינציפ של העניין שחשוב לי.
אהרון הירש: מההתחלה קיבלתי בחברה זו הדרכה מפורטת מה להביא, איזה אישורים מרופא וכן הלאה, כדי לקבל מקופת החולים השתתפות מרבית בעלות המכשירים.
אהרון הירש: ברצוני רק להצביע על מצב של חוסר כבוד לחולה וניצול לרעה של מצוקת חלק מציבור לקויי השמיעה, שרובם הם אנשים מבוגרים כמוני בערך.
אהרון הירש: מכשירי השמיעה נמצאים בשימוש כאמור משנת 2007, כלומר כ-5 שנים.
אהרון הירש: בסוף שנת 2011, זאת אומרת לפני כחמישה חודשים, הוחלט לאחר בדיקת שמיעה חוזרת, ובעקבות התדרדרות בשמיעה שלי, להציע לי מכשירים חדישים וטובים יותר.
אהרון הירש: המטפלת בחברה הסבירה לי שכדי ליהנות מהשתתפות מרבית מקופת חולים כללית, בא אני מבוטח שנים רבות בתוכנית מושלם, יש צורך למלא טפסים, זה טופס שמישהו הזכיר ועזרה לי בהכנתם.
אהרון הירש: בסוף תהליך ההסברה היא הסבירה לי גם שעלי לגשת עם הטופס לסניף הקופה, כדי לסדר תור לקלינאי תקשורת.
אהרון הירש: בסניף המקומי התברר שגם קביעת התורים מתבצעת רק במקומות שם יושבת קלינאית תקשורת.
אהרון הירש: המקום הקרוב ביותר הוא ברחוב אסתר המלכה, על יד כיכר דיזינגוף וקיבלתי שני מספרי טלפון.
דוד אזולאי: איפה אתה גר, אדוני?
אהרון הירש: אני גר ברמת אביב, בצפון תל אביב.
אהרון הירש: התקשרתי לשני מספרי הטלפון, בדרך כלל היה תפוס.
אהרון הירש: בסופו של דבר קיבלתי מענה קולי ששיחות טלפון מתקבלות רק פעמיים בשבוע בשעות מסוימות.
אהרון הירש: כשניסיתי בשעות המתאימות להתקשר, בדרך כלל שוב הטלפון היה תפוס.
אהרון הירש: לאחר עשרות ניסיונות סרק, אני לא מגזים, אולי 20 פעם חייגתי, סוף סוף הצלחתי לדבר עם בן אדם ולא עם מענה קולי.
אהרון הירש: בינתיים הגענו לחודש פברואר, זה התחיל בנובמבר, התהליך התחיל בנובמבר.
אהרון הירש: ואז רק התחילו הצרות והטרטורים.
אהרון הירש: בפברואר נאמר לי על ידי פקידה ברחוב אסתר המלכה, שאין תורים עד חודש יוני.
אהרון הירש: תורים קובעים רק לחודש הקרוב.
אהרון הירש: עלי להתקשר שוב באמצע מאי, לקבל תור לחודש יוני.
אהרון הירש: לא הייתי מוכן להשלים עם זה ונאמר לי שיש עוד אפשרות, שהבדיקה תתבצע על ידי קלינאי תקשורת בבית החולים שניידר בפתח תקווה.
אהרון הירש: הוסבר לי שהצוות שם מקבל ילדים בבוקר, ואחרי הצהריים גם מקבלים מבוגרים.
אהרון הירש: לאחר עוד מספר שיחות נאמר לי שישלחו לי הודעה בדואר.
אהרון הירש: עכשיו תקשיבו, ביום 8 במרס קיבלתי הודעה בדואר, שנקבע לי תור ליום 6 במרס, זאת אומרת יומיים לפני התאריך שקיבלתי את ההודעה.
אהרון הירש: מאד התרגזתי, אז צלצלתי עוד פעם, ואז הסכימו לתת לי תור, ללא הודעה בכתב, כאילו לא לפי הנוהל, בעל פה, בעוד שבוע ונתנו לי תור ל-15 במרס.
אהרון הירש: נסעתי לפתח תקווה ומתחנת האוטובוס בדרך ז'בוטינסקי היה עלי ללכת, ואני הולך עם מקל, כפי שראיתם, ברגל כרבע שעה במתחם בתי החולים וניסיתי לקחת שם מונית ולא הייתה שום אפשרות גישה למונית פנימה, רק לחולים שוכבים, אמרו במונית.
אהרון הירש: כשהגעתי בשעה היעודה היה עלי לחכות שוב חצי שעה.
אהרון הירש: הקלינאית תקשורת קיבלה אותי באדיבות עם הניירת, ועל סמך הניירת בלבד ומבלי לבדוק אותי פיזית, אישרה שאני אמנם זקוק לשני מכשירי שמיעה חדשים.
אהרון הירש: טענתי היא שאם אין צורך בבדיקה של הפונה גופו, אז למה לטרטר אותו לנסוע לפתח תקווה?
אהרון הירש: לאלוהים פתרונים.
שלומית אבינח: יש לי גם הערה כמנהלת הוועדה.
שלומית אבינח: בעקבות הדיון הקודם וזה גם היה בתקשורת, הגיעו הרבה פניות דווקא נגד כללית, זה מה שאני מודה.
שלומית אבינח: וכשאנחנו פנינו לכללית, פתאום נמצא תור, אבל זו עובדה.
דוד אזולאי: קלינאית התקשורת - - -
בהאא אלדין אגבאריה: הייתי רוצה פשוט שהיא תתייחס גם לדברים שאני אגיד.
בהאא אלדין אגבאריה: שמי בהאא אגבאריה מוועד אגודת קלינאי התקשורת.
בהאא אלדין אגבאריה: אני עוסק בשיקום שמיעה, בין השאר גם במגזר הערבי.
בהאא אלדין אגבאריה: הנוהל הזה מטרטר את כל המגזרים, את כל הקשישים בכל המגזרים.
בהאא אלדין אגבאריה: אבל אני רוצה להגיד שבמיוחד במגזר הערבי זה כמו גזר דין מוות כאילו למכשירי שמיעה.
בהאא אלדין אגבאריה: אין אף קשיש שיכול ללכת מאום אל פאחם לנתניה, כי מכפרים ערבים, מיישובים קטנים אין תחבורה ציבורית.
בהאא אלדין אגבאריה: בדרך כלל ילדים צריכים ללוות אותם, הילדים לא עובדים רק בשבת, ובשבת אין שירותים.
בהאא אלדין אגבאריה: אז יש עוד מאפיינים של הקשישים במגזר הערבי, אבל במיוחד הסוגיה הזאת של הנגישות זו סוגיה מאד מאד בולטת.
בהאא אלדין אגבאריה: גם יש פחות רופאי אף-אוזן-גרון, פחות שעות עבודה של רופאי אף-אוזן-גרון, יש פחות מכוני שמיעה ופחות שעות עבודה של מכוני שמיעה, אז כל העניין, בקושי הקשישים מגיעים למכונים.
בהאא אלדין אגבאריה: הם לא רוצים, הם לא מגיעים.
בהאא אלדין אגבאריה: אתה נלחם כדי שהם יגיעו ובסוף כשהם מגיעים – אתה לא יכול לתת להם כלום.
בהאא אלדין אגבאריה: אני רוצה שגם כללית יתייחסו לזה, כי יותר מ-90% להערכתי, מהקשישים, בעיקר מהמגזר הערבי, הם מבוטחים של קופת חולים כללית.
רויטל טפר-חבר טוב: יש לכם מכון באום אל פאחם.
בהאא אלדין אגבאריה: כן, אני מנהל המכון באום אל פאחם.
רויטל טפר-חבר טוב: מכונים בהסדר להטבת מכשירי שמיעה, מהתשובה שכלכלית ענו לי, יש במכון התפתחות הילד באום אל פאחד אחד.
בהאא אלדין אגבאריה: אבל לא מתאימים מכשירי שמיעה.
רויטל טפר-חבר טוב: התאמת מכשירי שמיעה.
בהאא אלדין אגבאריה: קודם כל זה מכון להתפתחות הילד.
רויטל טפר-חבר טוב: אבל בתוך המכון להתפתחות הילד יש מכון להתאמת מכשירי שמיעה.
קריאה: אבל הוא לא יכול לתת טופס ב'.
קריאה: צריך אישור של הקלינאי המייעץ בנתניה, אחרת אין אישור.
בהאא אלדין אגבאריה: צריך לקבוע תור לנתניה.
בהאא אלדין אגבאריה: עכשיו התור חודשיים ואם אנחנו רוצים לקבוע בבית חולים עפולה, אז כמעט אין תורים וגם כל המערכת הזאת, קשישים לא יכולים להתקשר ולקבוע תורים.
בהאא אלדין אגבאריה: המזכירות שלנו צריכות לעשות את התורים, ועכשיו מה הם אומרים?
בהאא אלדין אגבאריה: אסור שאתם תתקשרו.
בהאא אלדין אגבאריה: אי אפשר שהמזכירה תתקשר, צריך שהמטופל יתקשר.
דוד אזולאי: גברתי, נציגת קופת חולים, בבקשה.
טובה ארצי: לא, אני קלינאית התקשורת הראשית של קופת חולים כללית.
טובה ארצי: קודם כל אני רוצה להגיד שמקרים מהסוג שלך כמובן לא צריכים לקרות.
טובה ארצי: אין בכלל מה לדבר.
רויטל בר משה: אבל הם כל הזמן קורים.
רויטל בר משה: כל הזמן קורים.
דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש להפסיק עם דו השיח הזה.
טובה ארצי: מדובר בקופה שהיא הכי גדולה ומכילה הכי הרבה קשישים.
טובה ארצי: אנחנו ממלאים את ההוראות של משרד הבריאות לפי הנהלים שהוצאו על ידי משרד הבריאות.
טובה ארצי: מה שקורה, שאנחנו הולכים - - -
דוד אזולאי: הנוהל של משרד הבריאות מקובל עליכם?
טובה ארצי: אני חושבת שצריכים קצת לשנות בו, לפי דעתי שלי.
דוד אזולאי: זאת השאלה, האם אתם בכל זאת כספקים גדולים של השירות הזה.
טובה ארצי: אני חושבת שצריכה להיות הפרדה כמו שהיה בהתחלה, בין הגוף המוכר לבין הגוף שבודק את מכשירי השמיעה.
טובה ארצי: אני חושבת שזה קטע שגם מבקר המדינה עמד על זה, וממה שקורה בשטח אצל קלינאי התקשורת שבודקים אצלנו, אנחנו רואים שהרבה מאד פעמים נעשה אצלנו סקר טלפוני.
טובה ארצי: בסקר הטלפוני - - -
רויטל בר משה: מבקר על המדינה לא עמד על זה, הוא הציע.
רויטל בר משה: הוא הציע לבדוק.
טובה ארצי: תנו לי לדבר.
רויטל בר משה: אבל צריכים להיות - - -
דוד אזולאי: סליחה - - -
זאב צוקרמן: צריך לתת לנו גם אפשרות להגיב.
זאב צוקרמן: אי אפשר ככה שכל פעם יקטעו אותנו.
דוד אזולאי: גברתי אני מבקש, כאן לא מנהלים דו-שיח.
דוד אזולאי: איך אומרים, אני מספיק סבלני בשביל לתת לכם כל אחד להתבטא, אבל להפריע – אני לא מסכים.
רויטל בר משה: סליחה.
טובה ארצי: רק כדי לסבר את האוזן, נעשה סקר טלפוני לאחרונה, נבדקו חלק מהתביעות שהוגשו למושלם לקבלת החזרים כספיים.
טובה ארצי: מתוך ה-25% של התשאולים, שאושרו 25% - 16% מהם בכלל לא קיבלו מכשירי שמיעה.
טובה ארצי: 42% קיבלו מכשיר ולא מרוצים, 17% קיבלו מכשיר ולא השתמשו בו כלל, ו-47% רוצים לקבל מהכללית ייעוץ נוסף.
טובה ארצי: אני חושבת שהקטע של התהליך שהוא נכון, זה קטע שבו נעשית בדיקת שמיעה במכון שהוא לא מכון שמוכר מכשירי שמיעה, על ידי קלינאי תקשורת, לאחר בדיקת רופא אף-אוזן גרון, פלוס מיד אחרי זה לעשות תשאול וייעוץ לאדם ולומר לאדם הזה – אתה הולך לקנות פריז'דר, אתה הולך לברר, לתת לו ייעוץ איך לקנות, לחזור לסוכן.
טובה ארצי: אנחנו לא מנסים לעשות התאמות מכשירי שמיעה.
טובה ארצי: אני סומכת על כל סוכני מכשירי השמיעה שנמצאים כאן.
טובה ארצי: כולם קלינאי תקשורת מיומנים.
טובה ארצי: לכולם יש עניין של רווחים כספיים, אי אפשר להתעלם מזה.
טובה ארצי: אדם שהולך לקנות מכשיר שמיעה צריך לדעת שהוא יכול ללכת לעוד סוכן ולעוד סוכן, ואם הוא כבר קנה מכשיר שמיעה במקום מסוים והוא שבע רצון מהמקום, אני כן חושבת שכן צריכים לקצר את התהליך.
טובה ארצי: אם כבר לבן אדם יש מכשיר שמיעה והוא מביע שביעות רצון מהשירות, כמובן שאפשר לקצר את התהליך.
טובה ארצי: ולכן כאן אני כן חושבת שכן צריכים לשנות תהליכים, לגבי אותם אנשים שכבר יש להם מכשירי שמיעה.
טובה ארצי: אבל אנשים שאין להם מכשירי שמיעה ואני נתקלת באנשים שבאים אלי.
טובה ארצי: נכנסים לחנות בקניון עם אירוע מוחי שקרה זה עתה, ואומרים להם - תקנו מכשיר שמיעה, והם מאבדים את הזכאות לשלוש שנים, הם לא משתמשים במכשיר שמיעה.
טובה ארצי: אמא שלי מכרו לה שלוש פעמים מכשירי שמיעה.
טובה ארצי: היא הייתה צריכה להוסיף מעל לכסף שנתנו לה עוד 7,000 או 8,000 שקלים, כי מכשירי שמיעה עולים 17,000 שקלים, 18,000 שקלים לפני המכרזים.
טובה ארצי: לכן אני חושבת שכן בקרה מקצועית והפרדה בין הגוף המוכר והגוף הבודק, כן צריכה להיות ואין בזה שום נזק.
טובה ארצי: ואני לא, אין לי שום משהו כנגד קלינאי התקשורת, אבל ברגע שנכנס עניין של גורם כספי, ישנם דברים לצערי, שמביאים לזה שחלק מהאנשים לא משתמשים במכשיר שמיעה, לא מאושרים ממכשיר שמיעה, ומקרים של אנשים שהחתימו אותם לא קיבלו את מכשירי השמיעה, לצערי.
טובה ארצי: אז שוב, זה לא מלמד על הכלל, רוב הסוכנים הם סוכנים מאד מיומנים וקלינאי התקשורת הם קלינאים מאד מיומנים, ואני אומרת את זה במלוא הרצינות וחבל שזה מה שקורה.
דוד אזולאי: כלומר, מה שאת אומרת גברתי, זה בעצם להוסיף עוד תחנה אחת לאותו - - -
טובה ארצי: לא, להיפך.
דוד אזולאי: את מדברת על קלינאי תקשורת - - -
טובה ארצי: שיעשו את בדיקת השמיעה, במידת הצורך ואם צריכים מכשיר שמיעה, יעשו ייעוץ לאותו אדם, להגיד לו – ככה וככה אתה צריך לעשות, מתי אתה צריך מכשיר שמיעה ומתי לא, ולא לעשות התאמת מכשיר שמיעה, אם הוא לא מיומן לעשות התאמת מכשירי שמיעה.
דוד אזולאי: אז הוא צריך ללכת למישהו אחר.
טובה ארצי: לסוכן.
שלומית אבינח: לא, לא.
טובה ארצי: הוא בכל מקרה הולך לסוכן מכשירי שמיעה.
ליאורה בירן: אבל מי חותם לו?
ליאורה בירן: חותמים לו באותו מקום?
טובה ארצי: כן.
ליאורה בירן: למרות שהיא לא מבינה כלום, אבל היא כותבת לנו מה לעשות.
טובה ארצי: היא לא כותבת לך מה לעשות.
ליאורה בירן: היא כותבת אם זה בסיס, אם זה ביניים, מה זה מכיל.
טובה ארצי: לא, זה השאלון הראשוני.
טובה ארצי: אבל הוא לא מחויב לקבל את זה.
ליאורה בירן: אבל היא כותבת לנו מה לעשות.
טובה ארצי: לא, אצלנו זה לא מחייב.
רויטל טפר-חבר טוב: אני רק רוצה להתייחס למשהו קטן, הקטע של ההפרדה.
רויטל טפר-חבר טוב: תראו, בהתחלה בטיוטת נוהל שהוצאנו, באמת היה את העניין של ההפרדה ובסופו של דבר, אחרי ששמענו ובאו אלינו איגודים וכדומה, הבנו שיכול להיות שדווקא הנקודה הזאת, שאם נכריח את הקופות להפרדה, למרות שגם דו"ח מבקר המדינה הוזכר פה, אבל גם מבחינת הנכונות, והדבר הנכון לעשות היה אולי באמת לעשות הפרדה.
רויטל טפר-חבר טוב: הבנו שיכול להיות שזה דווקא יהיה צוואר בקבוק, כי אין מספיק קלינאיות וכו' ולכן לא כדאי לעשות את ההפרדה, אולי.
רויטל טפר-חבר טוב: ולכן, מה שאנחנו עשינו בנוהל, לא הכרחנו והשארנו את זה לשיקול הדעת של הקופה ובלבד שהיא תעמוד בלוחות הזמנים.
שלומית אבינח: אבל לא עומדים בלוחות הזמנים.
רויטל טפר-חבר טוב: רגע, רגע, שנייה.
רויטל טפר-חבר טוב: ולכן באנו ואמרנו, אם קופה רוצה לבוא ולהכניס הפרדה, היא צריכה לעמוד בלוחות זמנים.
רויטל טפר-חבר טוב: כרגע כללית לא מבצעת הפרדה.
טובה ארצי: היא מבצעת גם מבצעת.
רויטל טפר-חבר טוב: תקשיבו, יכול להיות אולי שברגע הזה אני לא יודעת מה הם עושים, אבל במכרז.
רויטל טפר-חבר טוב: אני מתייחסת למכרז.
רויטל טפר-חבר טוב: במכרז שכרגע נמצא בהליך, אין שם את ההפרדה.
רויטל טפר-חבר טוב: הם הסירו את ההפרדה ולכן אני מניחה, אני לא יודעת, זה הנציג של כללית יגיד מה קורה עכשיו, הרגע.
רויטל טפר-חבר טוב: אבל במכרז שאנחנו ראינו ושפורסם ושנמצא בהליכים, את העניין של ההפרדה.
רויטל טפר-חבר טוב: עכשיו, זה נושא שפשוט הקופה אמורה לעמוד בלוחות הזמנים.
שלומית אבינח: אבל הם לא עומדים, אז מה עושים?
רויטל טפר-חבר טוב: כרגע המכרז עוד לא יצא, אני דיברתי על המכרז.
רויטל טפר-חבר טוב: אפשר לשאול את כללית מה היא עושה כרגע.
רויטל טפר-חבר טוב: אבל אני לא חייבתי אותם להפרדה.
שלומית אבינח: שנייה, יש לי הצעה כמנהלת הוועדה.
שלומית אבינח: לא כולם יודעים לפנות לוועדה.
שלומית אבינח: אני חושבת שכדאי, גם באתר של הכללית וגם באתר של משרד הבריאות לכתוב לאנשים.
שלומית אבינח: לרוב האנשים בני 65 אין אינטרנט ואני לא מאמינה בשיטה של האינטרנט.
שלומית אבינח: אבל אולי בקופות החולים לפרסם שאם יש בעיה שאפשר לפנות, שטובה תדע, או רויטל תדע, או שמעון יידע או מישהו שיידע שאם נתקלים בתור, כי במקרים כאלה שאנשים ידעו, כי זה מתחת לשולחן נכון לעכשיו.
שלומית אבינח: בגלל הבלגן, בגלל שזה מכרזים, זה בבית משפט, יש מצב ביניים שהוא בעייתי.
שלומית אבינח: אנשים מגיעים לקופת החולים, שם הם נפגשים, או שילוט אצל רופא אף-אוזן-גרון גם מחייב את הקלינאיות תקשורת.
שלומית אבינח: כלומר לעשות איזה שהוא, במצב הביניים צריך פתרון.
טובה ארצי: עוד דבר אחד ואני מסיימת.
טובה ארצי: קודם כל ההצעה שלך היא מאד נכונה, הצעתי את זה כבר, אני מקווה שזה יבוצע.
שלומית אבינח: תעשו אותה.
דוד אזולאי: אז בואו תאמצו את ההצעה.
טובה ארצי: לגבי זמינות, נעשים תהליכים.
טובה ארצי: התורים הולכים ומתקצרים.
טובה ארצי: אל תגידי לי, כי יש לנו בקרה על זה.
דוד אזולאי: זה לא מה ששמענו.
קריאה: בפועל זה לא קורה.