GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד אליגור: אני רוצה להודות לפורום הזה, שלאורך שנים מחלקת רפואה התפתחה ויש כל כך הרבה אנשים מקצוענים בשטח, בלי לחסוך בתקנים.
דוד אליגור: את הדבר הזה אני מאד רוצה לחדד.
דוד אליגור: את הדברים שנאמרו, לספציפיים אני לא יכול להתייחס, אני צריך לבדוק אותם, אבל במערך הרפואה בכל בית סוהר, כמו שעופרה סיפרה, יש צוות רפואי שמגיע מדי יום שלוש פעמים לכל אגף, לכל התאים.
דוד אליגור: ברגע שאסיר פונה, אז מיד יש אוזן קשבת.
דוד אליגור: יש גם רופאים כלליים, גם רופאי שיניים, גם נרקולוגים.
דוד אליגור: הדברים האלה, כל הטיפול נעשה באסיר תוך כדי שמירה על זכויות האדם ועל זכויות החולה.
דוד אליגור: לגבי פניות.
דוד אליגור: בעקבות ועדת פרופסור ישראלי, שד"ר דור סיפר, אז היה את אחד הלקחים שלנו, שאנחנו צריכים לאפשר לאסיר לפנות ישירות למחלקת רפואה, על מנת שיבדקו את התלונה.
דוד אליגור: הדבר הזה, הקו פתוח.
דוד אליגור: ד"ר רבינוביץ בזמנו מילא את התפקיד.
דוד אליגור: אסיר היה יכול לפנות למחלקת רפואה ורופא ממחלקת רפואה בודק את המקרה ישירות ספציפית.
דוד אליגור: הדברים האלה ניתנים לאסירים, ככה שאין בעיה.
דוד אליגור: מה שאני רוצה לחדד, כשאסיר מגיע לבית הסוהר, יש הרבה כאלה שבריאים לחלוטין ונכנסים לשנים רבות ומה לעשות, את השעון הביולוגי אי אפשר לעצור ומזדקנים.
דוד אליגור: יש כאלה שנכנסים חולים, אין לנו שום אינפורמציה וקשה לנו לקבל אך ורק, תוך כדי ויתור על סודיות רפואית, ולא תמיד אנחנו יכולים, אם הוא היה מטופל אצל פסיכיאטר פרטי או בקופת חולים אחרת.
דוד אליגור: אפשר לשפר את המערך הזה, אפשר להגיע, אבל זה תוך כדי השקעה של הרבה משאבים.
שלומית אבינח: אסיר יכול לראות רופא מומחה, כלומר אם הוא רוצה?
מיקי דור: בוודאי.
דוד אליגור: איזו שאלה?
רחלה אראל: אני מכירה אסיר שמחכה שנה וחצי לניתוח שנקבע לו עוד לפני שהוא נכנס לכלא.
רחלה אראל: כבודו מכיר את המקרה.
רחלה אראל: יגודייב.
דוד אליגור: יכול להיות.
דוד אליגור: אני רשמתי פה.
מיקי דור: צריכים להגיד, גם אזרחים לצערי מחכים לפעמים תקופה כזאת.
רחלה אראל: כן, אבל זה במשמורת חוקית.
דוד אזולאי: ולא שנה.
רחלה אראל: זה חוסר הבנה של הסיטואציה.
מיקי דור: סליחה, זה חוסר הבנה אם את חושבת שלאסיר יש זכות עדיפות על פני אזרח אחר.
רחלה אראל: הוא במשמורת חוקית.
מיקי דור: תעבירו לי את המידע הרפואי.
מיקי דור: אני אבדוק.
דוד אזולאי: אף אחד לא מצפה לתת פריבילגיה יתרה, אבל צריך לזכור שלאסיר אין את אותם תנאים שיש לאזרח ושיש לחייל.
רחלה אראל: ועל זה יש אמנות בין לאומיות שמחייבות אותך.
מיקי דור: בית חולים קובע תורים על פי ... ...
רחלה אראל: אם הוא במשמורת חוקית, בוודאי.
מיקי דור: אז את יודעת מה, אני לא מסכים.
רחלה אראל: טוב, אז אל תסכים.
רחלה אראל: אז אנחנו מסכימים שאנחנו לא מסכימים.
מיקי דור: היא רוצה להגיד שיש אמנות בין לאומיות, צריך - - -
רחלה אראל: שצריך לטפל באדם שהוא במשמורת חוקית - - -
מיקי דור: שצריך לתת לו תור לניתוח לפני אזרחים רגילים.
רחלה אראל: לא אמרתי את זה.
רחלה אראל: אמרתי שאם אדם במשמורת חוקית זקוק לטיפול רפואי – אתה ועוד איך צריך לטפל בו.
רחלה אראל: זה מה שאמרתי.
רחלה אראל: ושנה וחצי ניתוח, על זה שיש לו את הגלוקומה ושנקבע עוד מראש בשערי צדק, זה לא טיפול רפואי כראוי או סביר, כפי שמציגים פה.
דוד אזולאי: אני מכיר את המקרה הזה, במקרה.
מיקי דור: לצערי יש המתנה לניתוחים האלה של שנה, גם לאזרחים אחרים.
דוד אליגור: נשאלתי שאלה לגבי רופאים מומחים.
דוד אליגור: יש לנו כמה מרכזים, אנחנו גם מפתחים את הנושא הזה.
דוד אליגור: יש לנו במכרז רפואי ברמלה רופאים מומחים, כאשר מגיעים באופן סיסטמתי מאסף הרופא ובודקים את האסירים.
דוד אליגור: אנחנו גם בשלב סיום של מרפאות מומחים בפריפריה, על מנת שאסיר מצפון הארץ לא ייסע לרמלה וימתין לרופא מומחה קרדיולוג או נוירולוג.
דוד אליגור: אנחנו התחלנו לפתח, העסק הזה עובד.
דוד אליגור: היו לנו קשיים עם בתי חולים, לא תמיד רוצים לשלוח רופא.
דוד אליגור: אנחנו מגיעים, מבצעים את כל הדברים המקסימאליים.
דוד אליגור: אל תשכחו שאסירים לא פעם אחת גם מסרבים לקבל טיפול.
דוד אליגור: אל תשכחו שלא תמיד רוצים לשתף פעולה, אל תשכחו שלא תמיד הם רוצים למסור את האינפורמציה.
דוד אליגור: אנחנו תמיד נמצאים על יד האסיר, תמיד הדלתיים שלנו פתוחות מבחינת הרפואה, ואת ד"ר דור אני מכיר 10 שנים, אני לא זוכר שפנינו אליהם ולא קיבלנו איזה מענה.
דוד אליגור: או כשהגעתי לתפקיד התחילה שביתת הרעב, פניתי, הם התייצבו על ידי, כולל המנכ"ל, כולל אנשי המשרד.
דוד אליגור: חשבנו איך לקדם, אבל שם האסירים סירבו לאכול.
דוד אליגור: שם ידענו שהולך מישהו למות.
דוד אליגור: אף אחד לא קם במדינת ישראל וכמו שאת אומרת, אני רוצה לדעת מה אני עושה עם מקרים כאלה, אף אחד לא בא להציע לי שום עזרה.
דוד אליגור: כן באו וניסינו לחפש.
דוד אליגור: אנחנו בעד ביקורת ושקיפות.
דוד אליגור: באים אלי נכון לרגע, אחד מהרופאים החיצוניים נמצא במרכז רפואי שבודק שני אסירים, נכון להיום אני מדבר, לא של ההיסטוריה.
דוד אליגור: אנחנו עושים את המקסימום.
דוד אליגור: אם אסיר משתף פעולה, אם אנחנו מסוגלים, אנחנו גם קשובים לבתי חולים חיצוניים.
דוד אליגור: אל תשכחו שאסיר שמועמד לניתוח לב פתוח, אנחנו כן עושים את זה.
דוד אליגור: זה בעדיפות ראשונה.
דוד אליגור: אם יש לו איזו שהיא ג'ולה הוא שומן, אז הוא נכנס לניתוח וברגע זה מודיעים לנו מבית החולים.
דוד אליגור: קורים מקרים כאלה, גם אזרחים, גם להוריי אני לא הבאתי פרופסורים.
דוד אליגור: אני כן מביא פרופסורים למר"ש.
דוד אליגור: כל אסף הרופא, אני יכול את מי שאני רוצה להביא.
דוד אליגור: הבעיה היא, במקרים כאלה על מנת לתת תשובה – צריך לתת לנו את השם כדי שנוכל לבוא ולהסביר בדיוק.
דוד אליגור: לעשות שיעורי בית, אין מה לעשות.
דוד אזולאי: מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר, בבקשה.
חיים אילוז איילון: אז קודם כל אני חושב שאני יכול להרשות לעצמי להגיד את זה, שאני באמת מעריך את הנחישות של הוועדה ושל ראש הוועדה וחברי הכנסת שהיו ושעזבו, של הוועדה, שמעלים נושאים כל הזמן, גם כאן וגם בוועדת הפנים, בנושא של אוכלוסייה שאנחנו יודעים, אוכלוסייה שנמצאת בתחתית של התחתית ולא תמיד יש לה קול, ולא תמיד יש לה מי שידבר.
חיים אילוז איילון: כמי שמופקדים על הנושא של השיקום, אנחנו לא מתייחסים לגופו של עניין לנושא שמדובר פה.
חיים אילוז איילון: אנחנו רק מדברים בכללית על הנושא הזה שעובדתית, בצורה שנבדקה בארץ ובעולם על ידינו ועל ידי אחרים, שהנושא הזה של השיקום והטיפול של אסירים, שמתחיל בתוך בית הכלא וממשיך לאחר מכן בקהילה, בכל המערכות שיש בקהילה, מוביל להורדת הרצידיביזם, מוביל להורדת המועדות, חוסך למדינה מאות מיליוני שקלים, ומסייע רבות למדינה בהגנת הציבור מפני עבריינות ומפני פשע.
חיים אילוז איילון: לצערנו הרב ואני אגיד את זה ואומר את זה, ובכל הזדמנות שתהיה לי אני אגיד את זה, לאור העובדה שהמדינה לא מקציבה תקציבים לרשות לשיקום האסיר והרשות נמצאת במצוקה תקציבית מאד מאד קשה, ואמרתי את זה גם לנציב הקודם וגם לנציב הקיים ואמרתי את זה גם לעופרה, שאנחנו מכירים הרבה שנים, שהרבה מההשקעה שנעשית בתוך בתי הכלא, עם הערכה גבוהה מאד לעובדים הסוציאליים ולעובדי החינוך, ולתעסוקה שנמצאים בתוך בתי הכלא – ללא המשכיות וללא המשך טיפול, כל הנושא הזה נופל לטמיון ולכן אנחנו רואים מועדות כל כך גבוהה, שלא נותנת לאנשים אפשרות להשתקם ולאנשים להביא לידי כך שיחזרו ויהיו אזרחים מן השורה ונורמטיביים.
חיים אילוז איילון: ולכן, כל מה שאני יכול להגיד לוועדה - - -
דוד אזולאי: הנה לך אתגר, יוסף, שכדאי שתיקח את זה לתשומת ליבך, כי אני חושב שפה המדינה מחטיאה את המטרה, שכאשר אדם נשפט והלך במשך 12 שנים ישב בכלא, תחשוב רגע כמה זה עלה למשלם המיסים ומה התוצאה הסופית.
דוד אזולאי: איזה אדם חזק צריך להיות האיש הזה, כשהוא יוצא החוצה ואין לו שום מסגרת.
דוד אזולאי: אני בכל אופן מנצל את ההזדמנות ופונה אליך באופן אישי, לראות איך אפשר לסייע לו, שמחר בלילה יהיה לו איפה ללון.
דוד אזולאי: נציג משרד הרווחה, בבקשה אדוני.
סאיד תלי: האמת היא שאני הוזמנתי והגעתי גם לשמוע, אבל באופן ישיר אנחנו מטפלים בצורה טובה יותר או פחות בחסרי ישע אחרים ולא בדיוק בחסרי ישע שהם באחריות של השב"ס.
סאיד תלי: המפגש היחיד אולי זה יותר בעניין המשפחות ולא בנושא של היום.
סאיד תלי: אז לכן אני לא אגזול מהזמן של הוועדה, ובהתייחס למשפחות, שזה צד אחר ולכן אין לי מה ל - - -
דורון המרמן שולדינר: שמי דורון, אני עובד בעמותת רופאים לזכויות אדם.
דורון המרמן שולדינר: אני רוצה לפתוח ולומר שאולי בצורה מעט מפתיעה, הנושא של התאבדויות הוא בעינינו מאד כואב, מאד קשה, אבל בעינינו הוא מהווה היבט, זאת אומרת כמו שאמרה גונדר קלינגר, יש תופעה של התאבדויות בחברה, גם בשב"ס.
דורון המרמן שולדינר: אנחנו רואים בזה משהו שהוא פחות, זאת אומרת להתמקד בזה בעינינו, זה להחטיא את המטרה.
דורון המרמן שולדינר: הראייה שלנו, ובניגוד לגונדר קלינגר, אני חושב ששווה לשמוע באוזן מאד מאד רגישה את מה שנאמר פה על ידי יוסף, על ידי מיכאל ועל ידי אשתו של האסיר, כיוון שמתוך זה עולים הדברים שבעינינו הם מאד משמעותיים.
דורון המרמן שולדינר: אמר יוסף, אף עובדת סוציאלית לא תתמודד נגד המערכת, כנ"ל רופאים וחובשים.
דורון המרמן שולדינר: אנחנו, בתור רופאים לזכויות אדם, אומרים וחוזרים ואומרים שיש כאן בעיה שהיא בעיה מובנית.
דורון המרמן שולדינר: ברגע שהרופאים שנמצאים בשב"ס הם רופאים לובשי מדים שהם שייכים למערכת הביטחונית והם אינם מבוקרים על ידי המערכת הרפואית בצורה רגילה, יש כאן בעיה שהיא מובנית, מכיוון שהרבה פעמים, בניגוד למה שרופאים אמורים להיות ביום יום נאמנים לחולה שלהם, שבמקרה זה זה האסיר, הרבה פעמים אנחנו מוצאים מקרים שבהם רופאים נאמנים גם למערכת הביטחונית שאליה הם כפופים בצורה ישירה.
מיקי דור: זה נושא שעלה בוועדת ישראלי והיה אחת הסיבות להקמתה על ידי הבג"ץ.
מיקי דור: זה נבדק והוועדה הגיעה למסקנה שזה לא נחוץ, ואפילו יפגע בתפקוד שלהם אם הם יהיו חיצוניים בתוך השירות.
מיקי דור: הבג"ץ קיבל את העמדה הזאת.
דורון המרמן שולדינר: שנייה רגע, לא נחוץ למי?
מיקי דור: למערכת, כן.
דורון המרמן שולדינר: זה הכל עניין של השקפה.
דורון המרמן שולדינר: למערכת, אבל אנחנו מדברים על נקודת המבט שלנו בתור עמותה שמתנדבים בה מאות ואלפי רופאים, שהם גם אנשי מקצוע.
מיקי דור: גם מבחן הבג"ץ קיבל את התשובה הזאת.
דורון המרמן שולדינר: אני רוצה גם להתייחס לדברים - - -
דוד אזולאי: אותה ועדה, מעניין לשאול אותם, כמה פניות של אסירים הם קיבלו או מי האסירים שהופיעו בפני הוועדה, כדי לקבל את אותן החלטות.
מיקי דור: לא הבנתי.
דוד אזולאי: הוועדה שאדוני דיבר שהוקמה.
מיקי דור: של פרופסור ישראלי?
דוד אזולאי: אני לא יודע כמה אסירים הופיעו בפניה.
מיקי דור: הוועדה הלכה לכל בית כלא ובכל בית כלא זימנה אסירים רנדו.
מיקי דור: זאת אומרת השב"ס לא ידע מראש מי יישאל, לחלוטין.
דוד אזולאי: אני מכיר ועדות שמוקמות ומפרסמים שכל מי שרוצה להופיע בפניהן מוזמן לעשות כן.
מיקי דור: לא, זה אסירים, הם חייבים להיות אצלם.
דוד אזולאי: לא, יש אסירים לשעבר שיכלו להופיע ולהגיד את הדברים.
מיקי דור: זו ועדה שהיה לה מנדט מבית המשפט העליון, לפי בקשה של רופאים לזכויות אדם.
דוד אזולאי: מי אנחנו שנדבר על מערכת המשפט.
דוד אזולאי: אין לנו את הזכות הזאת.
דורון המרמן שולדינר: העניין הזה של נאמנות כפולה מה שאנחנו קוראים, הוא עניין מובנה.
דורון המרמן שולדינר: אנחנו גם ראינו את זה בשביתות רעב, אבל זה היה ממש לא רק בשביתות רעב.
דורון המרמן שולדינר: אנחנו מטפלים ב-למעלה מ-250 פניות חדשות כל שנה, של פליליים וביטחוניים.
דורון המרמן שולדינר: אנשים פליליים עזבו עכשיו, בסדר, אני שם רגע בצד את שביתת הרעב, שזה בעיני בא בצורה מאד ברורה לידי ביטוי, הנאמנות הכפולה.
דורון המרמן שולדינר: אבל אנשים שהם אסירים פליליים באים ואומרים - - -
מיקי דור: אפילו מקרה אחד שנוצרה בעיה - - -
דורון המרמן שולדינר: רק שנייה, תן לי לסיים.
דורון המרמן שולדינר: אני לא הפרעתי לך, תן לי שנייה רק לסיים.
דורון המרמן שולדינר: אני נותן לך מקרה, למשל אסיר שפנה אלי ואמר שיש לו בעיה מאד קשה עם הרגל, שנוצר לו איזה שהוא סוג של נמק, בדרום.
דורון המרמן שולדינר: אני לא רוצה יותר מזה פרטים, כיוון שבכל זאת, יש עניין של סודיות רפואית וכו'.
דורון המרמן שולדינר: והיו, ההוצאה שלו לבית חולים שהייתה דחופה התמהמה והמשיכה והתמהמה, ואנחנו עד היום לא יודעים מה מצבו.
דורון המרמן שולדינר: מעבר לזה שאני חייב לומר שמצד אחד אני מקבל כאן מסרים פתוחים.
דורון המרמן שולדינר: אומרים דלתיים פתוחות, מצד שני אמרה ירדנה שבעלה אומר אין עם מי לדבר.
דורון המרמן שולדינר: "למה אתה שולח", "למה אתה פונה".
דורון המרמן שולדינר: גם אנחנו.
דורון המרמן שולדינר: אנשים שפונים אלינו ואני שולח מכתב בעניין X שסובל מכאבי שיניים נוראיים.
דורון המרמן שולדינר: אחרי זה הוא מתקשר אומר – אחרי שהתקשרתי, אמרו למה אתה פונה.
דורון המרמן שולדינר: אמרו – למה אתה שולח שוב פעם לרופאים לזכויות אדם.
ירדנה מור חי: הם מענישים.
דורון המרמן שולדינר: אני מקבל מייל חזרה מקצינת רפואה ראשית, עוד לפני ד"ר אליגור, שאומר לי – האסיר אינו סובל מכאבי, בעוד שחצי שעה לפני כן, או יום לפני כן – מתקשר ואומר לי – יש לי כאבי תופת.
דורון המרמן שולדינר: אז איפה כאן העניין הזה?
דורון המרמן שולדינר: שוב, דובר על העניין של התורים.
דורון המרמן שולדינר: אני מסכים שגם ברפואה האזרחית מחכים לתורים, אבל אסירים לא מקבלים הסברים.
דורון המרמן שולדינר: אסיר לא יודע.
דורון המרמן שולדינר: יש לי מקרה של בן אדם עם קטרקט.
דורון המרמן שולדינר: התעוור לחלוטין, כיוון שהוא לא יודע מתי הוא עומד לצאת לניתוח.
דורון המרמן שולדינר: אז אפשר לומר – וודאי, גם באזרחות מחכים לניתוח קטרקט, אבל בואו נראה את ה - - -
דוד אזולאי: כמה אזרח מחכה?
דוד אזולאי: יש איזה שהוא זמן סביר.
ירדנה מור חי: שלא לדבר על בני המשפחה, שזה גם נושא שצריך להעלות אותו, ממש אני מבקשת להעלות אותו, שלא נותנים לבני המשפחה לדבר.
ירדנה מור חי: נקודה.
ירדנה מור חי: אם אני מתקשרת לעובדת הסוציאלית, היא אחר כך צועקת על האסיר – למה אשתך התקשרה.
ירדנה מור חי: הרי היא אמורה לקשר בין המשפחה, במסגרת השיקום.
ירדנה מור חי: בשום פנים ואופן.
ירדנה מור חי: האטימות הזאת חייבת להיפתח, נקודה.
דוד אזולאי: תראה, אני מכיר את זה לצערי הרב, אני יודע ואני מקווה שיהיו דיונים - - -
ירדנה מור חי: המונופול הזה, חייב לפרק אותו.
ירדנה מור חי: אני מצטערת להגיד את זה.
ירדנה מור חי: היום גם בצבא בני המשפחה שהזכרת, בני המשפחה מתערבים, בני המשפחה מדווחים, בני המשפחה מביעים דעה.
ירדנה מור חי: אני מאד מבקשת.
דוד אזולאי: תודה, ירדנה.
דוד אזולאי: סיכום בבקשה.
דורון המרמן שולדינר: משפט סיכום, ברשותך.
דורון המרמן שולדינר: תראו, נאמר העניין של נאמנות כפולה, זה בסדר.
דורון המרמן שולדינר: אני דיברתי על זה, ברור שיש כאן איזה שהם חילוקי דעות.
רחלה אראל: לא, זה תופעה שמוכרת במשפט הבין לאומי.
דורון המרמן שולדינר: בעניין של חוות דעת שנייה, הזכיר ד"ר אליגור שנמצא עכשיו רופא מטעמנו עכשיו במר"ש, זה נכון.
דורון המרמן שולדינר: רק לא נאמר שהוא הגיע למר"ש לאחר שאנחנו הגשנו 3 עתירות בנושא שלושת האנשים שהוא אמור לבקר אותם.
דורון המרמן שולדינר: מה אני רוצה לומר בזה, אני רוצה לומר שחוות הדעת השנייה שאמורה, גם על פי נהלי שב"ס, אמורה להיות משהו שהוא זמין לכל אסיר ואסיר, לא מבוצעת ביום יום בצורה מיטבית.
דורון המרמן שולדינר: אנחנו כדי להכניס רופא עצמאי מטעמנו, נאלצנו לעתור בשלושה מקרים שונים כדי שהוא ייכנס.
דוד אזולאי: אינפורמציה חשובה העברת עכשיו.
אנה בריל: שלום, שמי עורכת דין אנה בריל, אני נציגה של הסניגוריה הציבורית.
אנה בריל: אנחנו באמת הגוף שלא רק המבקר הרשמי בכותרת, אלא גם עורכים ביקורי רשמיים בכל רחבי הארץ, מהצפון עד הדרום.
דוד אזולאי: אתם מגישים דו"חות?
אנה בריל: מגישים את הדו"חות.
דוד אזולאי: הכל פתוח ואפשר לראות אותו.
אנה בריל: כן.
אנה בריל: שני נושאים שעלו כאן, אחד נושא האובדנות והשני הטיפול הרפואי.
אנה בריל: הנושא של האובדנות באמת הוא סוגיה מאד רגישה והיא גם דורשת טיפול מאוזן.
אנה בריל: אנחנו כן רואים לעתים, קודם כל האחריות באמת מוטלת על השב"ס והם אלה שצריכים לטפל ולמנוע את אותם מקרים אובדניים.
אנה בריל: יחד עם זאת, הפתרון צריך להיות גם מאוזן.
אנה בריל: לא יכול להיות שאותה מטרה של מניעת אובדן חיי אדם מצד שני תפגע בצורה דרסטית ובלתי מידתית בזכויות של אסירים, בפרטיות של אסירים, באוטונומיה של האסירים.
אנה בריל: אנחנו עדיין רואים, וזה מפורסם בדו"חות שלנו, מקרים של כבילות, כבילות בלתי מדתיות, כבילות בלתי אנושיות, או החזקה בתנאי פיקוח והשגחה נוקשים, שהם עוד יותר מחמירים את המצב ומעמיקים את המצוקה הנפשית, שלא מעט אסירים גם מלכתחילה סובלים ומצויים בה.
אנה בריל: ולכן לדעתנו, הדרך היותר נכונה, ונכון שהיא דורשת יותר משאבים, זה טיפול ומניעה.
אנה בריל: וכאן אנחנו מגיעים לנושא של עובדים סוציאליים, שיתחבר גם לנושא של טיפול.
אנה בריל: מהדו"חות שלנו אפשר לראות וזאת תמונת המצב.
אנה בריל: במאמר מוסגר – אנחנו כן רואים בגלל שמדי שנה אנחנו עורכים את הביקורים, אנחנו כן רואים את המאמצים שהשב"ס משקיע ואת הדברים שכן נעשים ואנחנו כמובן מכירים את אותה תכנית של שבעת הצעדים של שירות בתי הסוהר.
אנה בריל: אבל עדיין, כשאנחנו מסתכלים על תמונת המצב היום, יש תת תקנון של עובדים סוציאליים במרבית בתי הסוהר.
אנה בריל: אם אני אביא דוגמאות על כך שבכלא שקמה יש 4 עובדים סוציאליים ל-400 אסירים, כאשר התפוסה המלאה היא 600 אסירים והתמונה דומה במרבית מתקני הכליאה.
אנה בריל: אני מוסיפה גם בעיה נוספת, לא רק שחסרים עובדים סוציאליים, חסרים עובדים סוציאליים דוברי שפות כמו ערבית, כמו רוסית, כמו אמהרית.
אנה בריל: למשל בית מעצר במגרש הרוסים, שיש שם לא מעט עצורים דוברי ערבית, אין שם אפילו אף איש סגל בתחום הטיפולי, רפואי.
אנה בריל: יש שם קרימינולוגית, נכון יש שם גם רופא פסיכיאטר שנמצא שם שלוש פעמים בשבוע, אבל אף אחד מאותם אנשים הוא אינו דובר השפה, ואותם פתרונות של להיעזר באסיר אחר שיודע עברית, או באיש סגל מצוות הסוהרים זה לא פתרון, זה לא מענה לטיפול.
אנה בריל: מעבר לעובדים סוציאליים, פסיכיאטריים, יש גם באמת מערכות טכנולוגיות שנותנות פתרון, כמו למשל 'נפש פעילה'.
אנה בריל: אולי זו מערכת שעולה כסף, אבל עדיין זו מערכת שהיא גם מונעת את ההתאבדויות, היא מונעת פגיעות מיניות, ובאמת בשכלול הכולל של זכויות אסירים – זה דבר שמתבקש.
אנה בריל: בנושא של קבלת טיפול רפואי – אנחנו כן שומעים קושי בנגישות של האסירים.
אנה בריל: אנחנו כן שומעים תלונות.
אנה בריל: לגבי הצטרפותו של מומחה ורופא לצוות הסניגוריה הציבורית, כי אנחנו כן, כמו שאמרתי מבקרים רשמיים, אבל רופאים ניטרליים אינם.
אנה בריל: אז כך שלמשל ב-2010, לצוות הסניגוריה במחוז מרכז כן הצטרף רופא ניטרלי, אבל זה היה אחרי התערבות של מר טארני, הוא בעצמו התערב, אבל ההתכתבות לא נשאה פרי.
דוד אזולאי: אמנון, נציג תלונות הציבור ברשות לשיקום האסיר, בבקשה.
אמנון דניאל: הנושא של האובדנות לא מתחיל ונגמר בבעיות הרפואיות או הנפשיות.
אמנון דניאל: יש גם פן נוסף לנושא הזה שנקרא לו בעיות כלכליות, חובות.
אמנון דניאל: הרבה אנשים רוצים להתאבד בגלל החובות שלהם והבעיות הכלכליות שלהם ואני לא רוצה לומר יותר.
דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון הזה ואני מתנצל בפני כל אלה שלא הספיקו או שלא נתתי להם בפעם השנייה, אבל אנחנו פשוט חייבים לסיים את הדיון הזה, כי אנחנו צריכים להיות גם במליאה.
דוד אזולאי: ראשית, הוועדה מודה לאורחים שהופיעו בוועדה והיו מוכנים לחשוף את עצמם, על כל המשתמע מכך.
דוד אזולאי: בשמי ובשם חבריי אנחנו מאד מעריכים את ההופעה שלכם כאן בוועדה ואני מקווה שיהיה המשך לכך.
דוד אזולאי: הוועדה מברכת על כל השיפורים במערך הבריאות ושירות בתי הסוהר ששמענו עליהם כאן, אבל יחד עם זה גם שמענו ביקורת מהגופים הציבוריים, וגם שם יש מה לתקן.
דוד אזולאי: אז אני אומר, צריך לקחת את שני הדברים לתשומת הלב – גם את השבח על השיפורים וגם את הביקורת על מה שצריך להיעשות.
דוד אזולאי: ואני מציע לכם, שמענו פה דברים קשים, בואו לא נעשה ראש קטן ונגיד – אוקי, שמענו, הלאה, נמשיך.
דוד אזולאי: נאמרו פה דברים שיצאו מן הלב ואני גם מקווה שהם נכנסו אל הלב.
דוד אזולאי: הוועדה ממליצה שנציג משרד הבריאות יהיה באותן ועדות חקירה למקרי מוות.
דוד אזולאי: אני חושב שזו פונקציה שהיא מחויבת המציאות.
דוד אזולאי: יכול להיות שהתקנות לא מאפשרות לכם את זה.
דוד אזולאי: אנחנו נדאג לחקיקה על מנת שזה אכן יבוצע.
דוד אזולאי: אנחנו גם ממליצים, כנוהל קבוע, שכל הדו"חות האלה לאחר פטירה, יועברו לכל הגורמים, כלומר הם נמצאים כרגע, אבל מה שמדהים אותי זה שהמבקר, אם הוא לא מבקש – הוא לא מקבל אותם.
דוד אזולאי: אני חושב שכנוהל קבוע הדבר הזה צריך להיות מועבר למבקר, גם אם הוא לא מבקש.
דוד אזולאי: מה שהוא ירצה שיעשה עם זה אחר כך.
דוד אזולאי: אבל אני חושב שכנוהל קבוע חייבים להעביר את הדו"חות האלה גם למבקר.
דוד אזולאי: הוועדה ממליצה על העסקת רופא מקצועי, או לפחות רופא במשרדו של המבקר, שהוא בוודאי יוכל לתת מענה לכל מיני מקרים שמגיעים למבקר ולא תמיד יש לו את אנשי המקצוע.
דוד אזולאי: כי אני חושב שהנושא הזה הוא מאד מאד חשוב, שלמבקר יהיו גם את הכלים, וכשאין רופא – המשמעות היא שאין לו כלים.
דוד אזולאי: הוועדה תפעל לתיקוני חקיקה, בין היתר בכל מה שנאמר כאן על ידי חברת הכנסת מרינה סולודקין, לגבי הקמת גוף מבקר חיצוני לשב"ס.
דוד אזולאי: אני יודע שזה נושא חשוב ואני חושב שהנושא הזה צריך גם להיות נתמך על ידי השב"ס.
דוד אזולאי: אנחנו נפעל להכנת חקיקה בעניין הזה.
דוד אזולאי: אני מאמין שזה לא יהיה דבר של מהיום למחר, אבל מניסיוני הקודם, יש דברים שהולכים לאט אבל בסוף הם קורים בסופו של דבר.
דוד אזולאי: אני חושב שבזה הקפנו.
דוד אזולאי: עוד פעם, אני מאד מקווה שמבחינתנו נמשיך ונקיים דיונים בכל הקשור, ואני פונה לאנשי השב"ס – אנא מכם, אל תיקחו את זה כביקורת פוגעת, ההיפך.
דוד אזולאי: אני חושב שזו ביקורת בונה, ואני מפנה אתכם לדיונים שהיו בוועדת הפנים.
דוד אזולאי: בסופו של דבר כמה שיפורים נעשו, אם רק אזכיר דבר אחד, שבעקבות אותו מקרה שאנחנו טיפלנו בו באותו אסיר, שלא יכלו לשחרר אותו ואנחנו טיפלנו בזה ובסופו של דבר התוצאה הייתה חקיקה מיוחדת לטובת אותם מקרים של אנשים שהם במצב קשה וצריכים להשתחרר.
דוד אזולאי: הוועדה בכל מקרה תשמח לקבל כל תלונה, כל פנייה בנושאים האלה, בשביל זה אנחנו פה.
מיכאל מחפוד: אני מבקש רק להזכיר את השם של האסיר.
דוד אזולאי: יש לי רק בקשה אליכם.
דוד אזולאי: ישנם מקרים, תעבירו לנו את הדברים בצורה מסודרת.
דוד אזולאי: אנחנו נעביר אותם לשב"ס ואני מבטיח לכם שגם תקבלו תגובה על כך.
מיכאל מחפוד: אוקי, אני רק מבקש להזכיר ואולי זו הזדמנות גם שאתם שתרשמו את השם של האסיר – אנדרי פנצ'נקו, שהוא נמצא בכלא הדרים, שהרופאים קבעו שהמצב שלו סופני וזו שאלה של חודשיים שלושה.
דוד אזולאי: תעביר לנו את זה.
מיכאל מחפוד: אני אומר – אנדרי פנצ'נקו, זה השם שלו.
דוד אזולאי: אוקי, אני רק מבקש, תעביר למנהלת הוועדה.
דוד אזולאי: אנחנו גם נפנה ונבקש את ההתייחסות.
דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום הוא פרויקט שחף.
דוד אזולאי: זה פרויקט שמה שקשור לטלפונים.
דוד אזולאי: אי מודה שאני לא מכיר את הנושא.
דוד אזולאי: כל ההיכרות שלי עם הנושא הזה זה פניות של אסירים ואחרים שמכירים את הנושא טוב ממני.
דוד אזולאי: כששמעתי את הדברים, כשנודע לי עד כמה החיים הולכים להיות קשים אצל האסירים, אז קצת התעמקתי בנושא הזה והחלטתי להגיש את זה כהצעה לסדר היום במליאה.
דוד אזולאי: בעקבות הדיון במליאה הוחלט להוריד את זה לועדה לפניות הציבור ואנחנו כאן.
דוד אזולאי: יש כמה שאלות שאנחנו פנינו וגם קיבלנו.
דוד אזולאי: יש פה מסמך של מרכז המידע של הכנסת שהועבר בין כל הנוכחים.
דוד אזולאי: לפחות אם אני מתרשם מהפרויקט הזה אולי יש פה כוונה לייעל את המערכת.
דוד אזולאי: השאלה: עד כמה זה בא לשרת את האסירים?
דוד אזולאי: נכון להיום אני יודע שהאסירים משלמים מחיר יקר מאד על שיחות טלפון.
דוד אזולאי: אני יודע שיש היום, כולנו לא רק יודעים, כולנו גם חשים בכך, שמחירי הטלפונים הולכים ויורדים.
דוד אזולאי: אנחנו כאזרחים, יש תחרות גדולה בשוק ומי שנבנה מזה זה האזרח.
דוד אזולאי: אבל כנראה שהקדמה הזו עוד לא הגיעה לאסירים ולפי מה שאני רואה כאן, גם בפרוייקט החדש אני עדיין לא רואה את ההוזלה המשמעותית.
דוד אזולאי: צריך לזכור דבר אחד שמי שמממן את שיחות הטלפון זה המשפחה של האסיר ולא האסיר, ברוב המקרים.
דוד אזולאי: אני פניתי לשר התקשורת בעניין הזה וביקשתי ממנו שהנושא הזה ייבדק.
דוד אזולאי: הקשר היחיד של האסיר עם העולם החיצון זה אותו טלפון.
דוד אזולאי: זה עם בני המשפחה, עם כל מי שצריך.
דוד אזולאי: אם יש כאן איזה שהיא כוונה או מגמה למנוע את הקשר הזה, אני מדבר על הקשר החיובי, שאף אחד לא יבין אותי לא נכון.
דוד אזולאי: אני מדבר על הקשר החיובי ולא חלילה וחס על הקשר השלילי שאני בהחלט חושב שכל אסיר שמנצל את הקשרים שלו עם העולם החיצון לדברים שליליים הרי אני לא נמצא במקום הזה, אבל כאשר מדובר על אסירים שכל הקשר שלהם זה עם בני המשפחה, עם הילדים, זה הטלפון, אז גם היום העסק הזה יקר מאד ולפי מה שקיבלתי פה בדיווחים של מרכז המידע, לא נראה לי שזה הולך להיות יותר זול.
דוד אזולאי: אז אולי בשביל לסבר את האוזן המחירים יורדים לחצי מחיר, אבל זה עדיין מחיר יקר ממה שבשוק.
דוד אזולאי: זה עדיין מחיר יקר.
דוד אזולאי: אני מודה שלפחות על פי המכתבים שהגיעו אלי והשמועות שזה מערך טלפונים שאף אלד לא ידע.
דוד אזולאי: אני חיפשתי, בשביל לדבר על זה במליאה, העוזרים שלי, מנהלת הועדה חיפשו בגוגל, חיפשו כל מיני אתרים למצוא אפילו רמז לפרויקט שחף.
דוד אזולאי: שום דבר לא מצאנו.
דוד אזולאי: אני שואל שאלה: האם זה סודי שאף אחד לא יודע מזה?
דוד אזולאי: אני שומע עכשיו שיצא מכרז, איפה המכרז הזה התפרסם?
דוד אזולאי: מי יודע מזה?
דוד אזולאי: מהם התנאים של המכרז?
דוד אזולאי: כל הדברים האלה ולמה הדבר האלמנטרי היום, הציבור לא יודע מזה.
דוד אזולאי: רבותיי, אני אומר לכם, לקח לי ימים לאתר את הנושא הזה, גם אני וגם צוות העוזרים שלי.
דוד אזולאי: לצערי הרב לא הצלחנו.
דוד אזולאי: כל מה שהיה לנו זה דלינו מידע מכל מיני גורמים.
דוד אזולאי: דובר פה על פרויקט שהולכים להתקשר, ...
דוד אזולאי: תקופה של סדר גודל של 10 שנים עם אופציה לעוד 5 שנים.
דוד אזולאי: זה בכל אופן תקופה לא קטנה.
דוד אזולאי: מערך מיוחד שאני שומע שאותו אסיר שיכנס לבית הסוהר הוא יצטרך לבחור לעצמו כמה מספרים הוא איתם רק יכול לדבר.
דוד אזולאי: אני לא יודע מה התועלת הגדולה שיש בכך.
דוד אזולאי: דבר נוסף – הרי אותו אסיר לפעמים בני המשפחה לא כולם יודעים, אז אתה בעצם הולך לחשוף אותו שהוא אסיר כרגע ואם ירצו – יקבלו שיחה.
דוד אזולאי: ומה קורה אם אותו אסיר רוצה להתקשר לרשות המקומית שלו כדי לטפל בבעיות הארנונה שלו?
דוד אזולאי: באופן טבעי אנחנו יודעים מה תהיה התגובה.
דוד אזולאי: ברגע שפקיד ישמע שזה אסיר הוא יטרוק לו את הטלפון.
דוד אזולאי: אני חושב שיש היום, ברוך השם, מספיק כלים, מספיק אמצעים לנקוט כנגד אותם אסירים שמנצלים את המחשב טלפון בצורה שלילית.
דוד אזולאי: יש גם מגבלה של זמן שמגבילים אותם.
דוד אזולאי: הוא גם משלם כסף וגם מגבילים אותו בזמן.
דוד אזולאי: בוא נגיד, אני מצטער להגיד את זה, אבל אם אני אשפוט על פי מה שראיתי כאן, לא ראיתי פה את הבשורה הגדולה.
דוד אזולאי: לא ראיתי את הבשורה הגדולה.
דוד אזולאי: אני שומע שהניחו פה בפנינו איזה שהוא מסמך, איזה שהוא שקף שאנחנו אמורים כרגע לראות.
דוד אזולאי: אני לא הספקתי לעיין בו כי רק עכשיו זה הונח בפני.
דוד אזולאי: אני חושב שקודם כל מן הראוי היה שיעביר את זה קודם כל לועדה.
דוד אזולאי: דבר נוסף – אני פניתי וביקשתי שאסיר יופיע בועדה כדי לדבר על הנושא הזה.
דוד אזולאי: מנהלת הועדה תרחיב בנושא הזה.
דוד אזולאי: אנחנו פנינו וביקשנו וקיבלנו תשובה: "מדובר בפניה תקדימית".
דוד אזולאי: דרך אגב, אני פניתי לשר, את התשובה לא השר כתב לי, זה רק היועץ שלו לענייני כנסת.
דוד אזולאי: "מדובר בפניה תקדימית.
דוד אזולאי: מעולם לא זומן אסיר לדיון בפני ועדה בכנסת".
דוד אזולאי: ביקשנו אסיר מסוים אז כתבו שהוא "אסיר פלילי באגף התורני של בית סוהר איילון שמרצה את עונשו, שפסקו לו מאסר ...
דוד אזולאי: לאור זאת איננו יכולים להיעתר לבקשתך.
דוד אזולאי: אוסיף כי לרשות האסיר עומדות אפשרויות רבות לשטוח את טענותיו, בין השאר לפני בית המשפט" וכולי.