GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אביטל וינר: למשרד הבריאות אין מאגר כזה, עד שאתם לא פונים אלינו.
אביטל וינר: אנחנו בדקנו, הנתונים שיש לנו, גם לחלק מכם - - -
יעקב ליצמן: אחרי הפעם הראשונה אתה יכול לבקש פעם שנייה.
אביטל וינר: אנחנו צריכים להגיד את הדברים ביושר.
אביטל וינר: לחלק מחברי הקבוצה שהגשתם, 150 איש, לא הייתה ת תעודת הכרה במעמד.
אביטל וינר: הם לא פנו מעולם למשרד הבריאות ולכן מעולם משרד הבריאות לא יכל לפנות אליהם.
אביטל וינר: שום פנייה שבעולם לא הייתה יכולה להתבצע.
אמיר שנון: כל מי שסיים את הלימודים שלו משנת 2005 והלאה, אני לא יודע עליו.
אביטל וינר: גם למי שהייתה תעודת הכרה במעמד, אף אחד מכם לא פנה לעדכן את הפרטים.
אביטל וינר: יש לנו פרטים בחלקם - - -
קריאה: אף אחד?
אביטל וינר: רובכם, סליחה.
אביטל וינר: יש לכם פרטים - - -
דוד אזולאי: רק רגע, סליחה, אני לא יכול להמשיך ככה.
אביטל וינר: המערכת שלנו לא בנויה לשליחת הודעות.
אביטל וינר: והפרסום, באמת, אני מבינה שעכשיו נוצר מצב שהוא בעייתי ואנחנו מנסים לפתור אותו.
אביטל וינר: במערכת לא ניתן, הפרטים שלכם שונים לגמרי.
אביטל וינר: גם הפרטים בתעודות הזהות, הרי אתם יודעים שגם הפרטים בתעודות הזהות לא מעודכנים למקום המגורים בהכרח.
אביטל וינר: אבל גם הפרטים שבמערכת - - -
ציפי גוטמן: על כל דבר המדינה יודעת את הפרטים מתעודת הזהות שלי, ואת זה לא?
אביטל וינר: אנחנו מנסים להסביר לכם את האפשרויות שהיו בפנינו - - -
מירב אברהם: אבל מה שהיה נגמר.
מירב אברהם: בואו נתקדם הלאה.
אביטל וינר: ולכן כל שיתוף הפעולה - - -
דוד אזולאי: הרב ליצמן שאל שאלה פשוטה ולא קיבל תשובה ואני מסכים איתו בעניין.
דוד אזולאי: נניח, והכל בגדר הנחה, אם בכל זאת מחר יפתרו את הבעיה באמצעות פרסום בחוזר מנכ"ל, הרי מה שיקרה, אחרי הפרסום הזה עוד פעם צריך לפתוח את זה מחדש, כי 10 אנשים לא היו.
יעקב ליצמן: אני מחר רוצה לשנות - - -
ציפי גוטמן: לא כל אחד מסתכל, בוודאי.
אמיר שנון: אז כדאי שתתחילו להסתכל, זה המקצוע שלכם.
אביטל וינר: אני רק רוצה להסביר משהו.
דוד אזולאי: רק רגע, תאפשרי בבקשה לסגן השר.
יעקב ליצמן: אם אתם רוצים לפתור בעיה בצורה כזאת, בהתקפה וזה, איתי זה בוודאי לא ילך.
יעקב ליצמן: אני אומר לכם שוב, אני שואל שאלות בגלל שאני רוצה לפתור בעיות.
יעקב ליצמן: כל ביקורי הפתע שלי בבתי החולים הם לא כדי לחפש את הצרות, רק לראות מה שניתן לתקן.
יעקב ליצמן: אני אומר לכם שוב, אני רוצה לתקן, אני רוצה לעזור, אבל אתם חייבים להבין, כי לפי התשובות שלכם אני מבין בדיוק מה הבעיה יותר.
יעקב ליצמן: שאלתי שאלה פשוטה, האם אתם עוברים על החומר.
יעקב ליצמן: מהיום, מה שהיה די.
יעקב ליצמן: אתם כבר כולם יודעים שצריך להירשם, הולכים להירשם.
יעקב ליצמן: מחר אני משנה עוד דברים - - -
מירב אברהם: אבל זה לא תפקידנו לפרסם.
דוד זילברבוים: יש לך כתובת אדוני.
אביטל וינר: התשובה היא שזה יהיה אותו דבר ותמיד יהיו כאלה שלא יידעו.
אביטל וינר: זו התשובה האמיתית.
מירב אברהם: אז תשאירו בחוק אפשרות למצבים האלה.
יעקב ליצמן: אני בחוזר מנכ"ל לא מודיע לכל רופא מה שצריך, לא.
יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, לא.
יעקב ליצמן: זה לא עובד ככה.
יעקב ליצמן: יש לי חוזר מנכ"ל, יש לי דרך איך לעשות דברים.
דוד זילברבוים: אדוני, אבל לא על כל דבר אנחנו מדברים, אנחנו מדברים על שלילת רישיון וחידוש רישיון.
יעקב ליצמן: לא, לא, אבל אני שאלתי שאלה ואתם לא עונים לי.
אמיר שנון: זה גם לא שלילה של רישיון.
אמיר שנון: אפשר לגשת לבחינה ולקבל תעודה.
דוד אזולאי: ד"ר משהראוי, בבקשה אדוני.
יוסף משהראוי: אני ד"ר יוסף משהראוי, מרצה בכיר מאוניברסיטת תל אביב, חוקר מזה עשרות שנים.
יוסף משהראוי: אני מייצג את ישראל בכנסים בין לאומיים בכל מה שקשור למחקר והוראה וטיפולים ואני עכשיו נוסע עוד מעט לכנס, באמת מהבין לאומיים ביותר בנושא הזה, ואני גאה לעשות את זה.
יוסף משהראוי: אני לא חשבתי שאי פעם אני אהיה במצב הזה.
יוסף משהראוי: ואני ידעתי על הנושא הזה מזה שיזמתי הרצאה עם נציגת משרד הבריאות, לבוא מול הסטודנטים שלי ולדבר על החוק ואני הייתי מאד אקטיבי בחוק.
יוסף משהראוי: ולמרות זאת, בשום שלב - - -
אמיר שנון: איך היית אקטיבי בחוק ולא ידעת שצריך לחדש את תעודות?
אמיר שנון: ד"ר משהראוי, כמה מהתלמידים שלך חידשו תעודה?
יוסף משהראוי: תן לי להשלים, אני אענה לך על הכל.
יוסף משהראוי: העניין הזה של חידוש תעודה מבחינת החוק, הוא לא בעניין של תאריך ...
אמיר שנון: אתה אומר שהיית מעורב בחוק.
אמיר שנון: זה א' ב' של החוק.
יוסף משהראוי: תן לי להשלים את המשפט.
יוסף משהראוי: אני בכוונה לא נכנסתי פה לוויכוח.
יוסף משהראוי: העניין הוא של המודעות לגבי תאריך היעד שהוגדר על פי החוק כמובן, אני לא בא פה להילחם כנגד החוק חס ושלום, כי אני גם תמכתי בחוק הזה.
יוסף משהראוי: שלא יהיו אי הבנות, וד"ר טיבי יודע טוב מאד.
יעקב ליצמן: אני שואל, אם אנחנו נבוא, אם אני בא עכשיו ואני אומר שעד יוני 2012, תיאורטית אני אומר, אפשר להגיש, זה פותר את כל הבעיות?
קריאה: לא, לא, זו לא השאלה.
יעקב ליצמן: רבותי, תנו לי.
יעקב ליצמן: מילא שהם חושבים שאני לא מבין, בסדר.
יעקב ליצמן: אבל אתם חושבים גם כן?
יעקב ליצמן: שאלתי שאלה.
יוסף משהראוי: יש לי את הפתרון.
יעקב ליצמן: אני שאלתי אם אני כרגע אודיע בסוף הודעה, זה לא המצב, אבל אני שואל תיאורטית, האם זה אומר שמבחינת הבעיות – גמרתי את כל הבעיות?
יוסף משהראוי: אני מאמין שכן מסיבה אחת פשוטה.
יוסף משהראוי: אלף, יש לנו הרבה יותר ניסיון עכשיו לאור הנתונים.
יוסף משהראוי: דבר שני, הבעיה, למה הדבר לא הגיע לכל המטפלים, הקלינאים, מאות המטפלים, זה שהלכו למוסדות.
יוסף משהראוי: זאת אומרת כל ההודעה הגיעה למוסדות.
יוסף משהראוי: אלה שעבדו במוסדות, לא הייתה להם בעיה, למוסדות של קופות החולים ובתי החולים.
יוסף משהראוי: כל מאות האנשים שעובדים באקדמיה, שעובדים במכונים פרטיים, שעובדים בהרבה מקומות או שנמצאים בחו"ל כמובן, לא יודעים.
יוסף משהראוי: אז הפתרון הוא - - -
יעקב ליצמן: אני שואל - - -
דוד אזולאי: הרב ליצמן שואל ואני גם עוד לא שמעתי תשובה.
דוד אזולאי: הרב ליצמן רוצה לשמוע מכם פתרון לאן לפנות כדי לפתור את הבעיות.
יעקב ליצמן: רבותי, ד"ר שנון, אני שואל מה ניתן לעשות, מה צריך לעשות כדי להאריך, ניתן זו שאלה שנייה.
יעקב ליצמן: מה חייב לעשות בכדי להאריך.
יעקב ליצמן: הם אומרים שבזה בערך פתרנו את הבעיה.
אמיר שנון: זה לא עובד ככה, אבל לא משנה.
יעקב ליצמן: את הוויכוח הזה אנחנו יודעים איך, זה לא משנה כרגע.
יעקב ליצמן: אבל אני שאלתי - - -
אמיר שנון: לא, כי הם מייצגים 200, אנחנו עובדים עם 1,000 נוספים שהם לא נמצאים פה בכלל.
יעקב ליצמן: שנון, שמעתי.
יעקב ליצמן: שאלתי אם נאריך את זה, תיאורטית מעכשיו לעוד חודשיים, שלושה חודשים, לא משנה, תיאורטית, נניח.
יעקב ליצמן: מה צריך לעשות את זה על פי חוק ומה אני יכול לעשות שלא נצטרך לסחוב את העניין.
יעקב ליצמן: אתם אמורים לעזור לי כרגע.
אביטל וינר: באמת שניסינו אחרי הישיבה האחרונה דבר ראשון, וחבר הכנסת אזולאי בטח יעיד על זה שבשיתוף פעולה מלא העברנו הצעה לנוסח, מהר ככל הניתן, עוד לפני פסח ובאמת זו הייתה ההחלטה וזה היה הרצון, וזה מה שאמרנו לכל אורך הדרך, שאנחנו לא מתנגדים שאותם אנשים, שאני בטוחה שהמטופלים שלהם יעידו שהם צריכים אותם, שימשיכו לעבוד.
אביטל וינר: אבל מה שאמרנו, שכמו שזה היה בחקיקה עד היום, זה דורש שינוי חקיקה.
אביטל וינר: ולכן זו הדרך שצריך ללכת בה.
יעקב ליצמן: רק חקיקה.
אביטל וינר: רק חקיקה.
אביטל וינר: אמנם בסוף הישיבה - - -
יעקב ליצמן: ואין תקנות ואין הודעות ואין חוזרים?
אביטל וינר: זה נושא שהוא מאד בעייתי מאשר נושאים אחרים, כי יש לנו חוק שכותב במפורש את המועדים, ובעצם תולה את כל היישום של הוראת המעבר בהגשת הבקשה ובמועד שלה.
אביטל וינר: לכן אחרי הישיבה, ובכל זאת ביקשו ממני לבדוק האם יש דרך ביניים.
אביטל וינר: וזה מה שעשינו ופנינו וגם התקבל פסק דין בבית המשפט המחוזי, למרות שיש פסיקה נוספת שהיא אחרת.
אביטל וינר: אבל הלכנו עם הפסיקה הזאת למשרד המשפטים וישבנו ביחד.
אביטל וינר: היו שלוש שיחות ועידה רבות משתתפים, שניסינו למצוא פתרון ולבדוק מה השלכות הרוחב.
אביטל וינר: אני מבינה שאתם רואים את מה שמולכם וזה נכון שכך אתם רואים כי זה המצב שלכם, אבל אנחנו רואים ראייה כלל מערכתית לגבי הוראות מעבר בחוקים אחרים ולמשרדים אחרים.
אביטל וינר: והגענו למסקנה משותפת עם משרד המשפטים, שהשלכות הרוחב להארכת המועד, ללא סמכות בחקיקה הן רחבות.
אביטל וינר: ולכן הגשנו ערעור לבית המשפט העליון על פסיקת בית המשפט המחוזי, ולכן נאמר על ידי משרד המשפטים שאין אפשרות בתקופת הביניים לתת תעודות, כי אין סמכות.
יעקב ליצמן: מה הם צריכים לעבור?
יעקב ליצמן: מבחן?
אביטל וינר: חלקם.
אביטל וינר: שוב פעם, זו קבוצה מאד מגוונת.
אביטל וינר: קיבלנו את הרשימה, באמת עשינו עבודה, הכנו טבלאות, עברנו.
אביטל וינר: חלקם ולא רובה של הקבוצה היו בעלי תעודות הכרה במעמד.
אביטל וינר: חלקם אפילו לא פנו עד היום למשרד הבריאות.
אביטל וינר: הם לא בעלי תעודת הכרה ומשרד הבריאות לא מכיר אותם אפילו.
יעל שניידרמן: לתעודת הכרה אין שום משמעות.
אביטל וינר: יש לה משמעות מאד מאד גדולה בחוק.
אמיר שנון: בוודאי שיש לה משמעות.
אמיר שנון: על זה אתם מסתמכים.
אמיר שנון: מי שהייתה לו תעודה, באופן אוטומטי מקבל תעודת - - -
איילת ביסה: לאנשי הצבא אין תעודת הכרה, יש להם תארים מהאוניברסיטה.
אביטל וינר: זה משהו אחר.
אמיר שנון: זה משהו אחר.
איילת ביסה: בסדר, זה או תארים או תעודת הכרה.
אביטל וינר: אז זה מה שאנחנו אומרים, שהקבוצה היא מגוונת.
קריאה: זה שהיא מגוונת זה רק מחזק את הטענות שלנו.
אמיר שנון: זה שהיא מגוונת זה מסביר לכם שלא לכולם יהיה פתרון, כי יש כאלה שאין להם גם את ההשכלה.
אביטל וינר: בדקנו, יש כאלה שהוועדה - - -
דוד אזולאי: תנו לסגן השר לדבר, באמת.
דוד אזולאי: עד שיש לו הזדמנות לדבר בוועדה.
יעקב ליצמן: שאלה – מה נדרש כרגע, אין חוק, אין שום דבר.
יעקב ליצמן: צריך לעבור חוק.
יעקב ליצמן: מה נדרש מהם, לעבור מבחן?
אביטל וינר: חלקם, מי שיש לו תואר אקדמי יצטרך לעבור בחינה.
אביטל וינר: מי שיש לו תואר אקדמי מחו"ל, יש תנאים נוספים.
אביטל וינר: זה נכון מה שאמרת - - -
יעקב ליצמן: רגע, ועד תאריך איקס לא היה צריך לעבור מבחן.
אביטל וינר: זה כבר היה, 30 בינואר 2010.
יעקב ליצמן: יפה, אז לא צריך.
יעקב ליצמן: אוקי.
יעקב ליצמן: אני שואל שאלה תיאורטית ואל תצחקו ממני.
יעקב ליצמן: אני חייב להעביר מבחן?
יעקב ליצמן: שאלה על מזג אוויר עכשיו, נקרא.
אביטל וינר: אני חושבת שזה יחטא למטרה של החוק, אני לא אמליץ על כזה דבר.
יעקב ליצמן: לא שאלתי אם תמליצי, אני שאלתי אם - - -
אביטל וינר: שאלת אותי ועניתי שכשיש חוק, אנחנו, בתור משרד הבריאות - - -
יעקב ליצמן: למה, מה זה אומר?
אמיר שנון: אפשר לעשות מבחן, מר ליצמן, אפשר לעשות מבחן של שאלה אחת ולהגיד להם מה היא תהיה.
אמיר שנון: אפשר הכל.
יעקב ליצמן: מה, את התשובה?
אמיר שנון: אז מה הרעיון?
אביטל וינר: אני חושבת שבתור משרד הבריאות, כשאנחנו באים ליישם מטרה של חוק, אנחנו לא יכולים להגיד למטופלים אחר כך – כן, הוא עבר את הבחינה, הכל בסדר, אבל הבחינה הייתה על מזג אוויר.
יעקב ליצמן: אבל אביטל, האנשים האלה, אם היה תאריך פברואר 2010, הרי לא היית אומרת להם לעבור מבחן.
אביטל וינר: נכון.
אביטל וינר: אני אנסח את זה אחרת.
אביטל וינר: אנחנו יכולים בהחלט להנחות את הוועדה שכותבת את הבחינה, להביא לתשומת ליבה שעומדים בבחינה הזאת להיבחן מי שכבר עוסק שנים רבות.
אביטל וינר: אנחנו יכולים להנחות.
אמיר שנון: לא, בחינה צריכה להיות אובייקטיבית, אני לא יכול לעשות דבר כזה.
אמיר שנון: אני בוחן בעוד 15 מקצועות.
אמיר שנון: זה לא יתכן.
אחמד טיבי: אני מתנגד שהם ייבחנו.
דוד אזולאי: רבותי, אנחנו לא נמצאים כאן בתיאטרון.
דוד אזולאי: אני מבקש להפסיק עם מחיאות הכפיים, זה לא מקובל.
דוד אזולאי: אדוני סגן השר - - -
אמיר שנון: בל נשכח שהם יכולים לעסוק במקצוע.
אמיר שנון: החוק אומר שהם לא יכולים להציג את עצמם כבעל מקצוע כזה או אחר.
דוד אזולאי: אני יכול לבקש דקה של שקט?
אמיר שנון: אני מניח גם שחלק גם עוסקים, הרי הם לא נמצאים עכשיו בבית.
מירב אברהם: סליחה, אני עצמאית ואני בלי עבודה.
מירב אברהם: אני עצמאית, למה אני לא עובדת?
מירב אברהם: על פשלות של ההודעות שלכם אנחנו לא צריכים לתת את הדין.
אחמד טיבי: הפסקה שתי דקות.
דוד אזולאי: ד"ר שנון, סגן השר ביקש כמה דקות הפסקה ואני מאפשר את זה.
דוד אזולאי: אתם יכולים לצאת החוצה ואנחנו בינתיים ממשיכים כאן את הדיון.
דוד אזולאי: תראו, רבותי, מהוויכוחים ומהצעקות וממחיאות הכפיים לא נגיע לשום תוצאה.
דוד אזולאי: אנחנו נקלענו לסיטואציה, לצערי הרב - - -
אחמד טיבי: אגב במקום מחיאות כפיים, תזכורת, בחירות זה ב-4 בספטמבר.
דוד אזולאי: ואז אתם הולכים להצביע ש"ס, זה מה שאתה רוצה?
דוד אזולאי: אז אני אגיד לך.
דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה שנדע, באמת, נקלענו כולנו לסיטואציה.
דוד אזולאי: אם לא היה הסיפור הזה של הבחירות, החוק יונח.
דוד אזולאי: היינו מריצים אותו ואנחנו יודעים לעשות את זה.
דוד אזולאי: עם הניסיון הפרלמנטרי של חבר הכנסת אחמד טיבי ואחרים, באמת היינו מעבירים את זה ואז היינו הולכים לפתרונות, הרב ליצמן היה מגבה אותנו.
דוד אזולאי: אבל מה לעשות, כרגע אין אפשרות להגיש חקיקה פרטית.
דוד אזולאי: אני פשוט משתף אתכם כרגע בהפסקה הזאת.
דוד אזולאי: אין אפשרות להגיש חקיקה מפני שגם הצעת חוק ממשלתית, כשהכנסת מתפזרת וצריכים לכנס אותה לצורך חקיקה, זה רק בהסכמה.
דוד אזולאי: אנחנו לא יודעים על מה תהיה הסכמה ועל מה לא תהיה הסכמה.
דוד אזולאי: נקלענו לסיטואציה כזאת שאף אחד לא צפה אותה.
דוד אזולאי: החוק באמת, יאמר לזכותה של אביטל, שהיא באמת הכינה לנו את החוק, קיבלנו אותו מיד, בשבוע הראשון.
דוד אזולאי: בשבוע שעבר כבר החתמנו את כולם, גם שלומית.
דוד אזולאי: כל הצוות שלי ושלה, כולם עבדו כדי להגיש את הצעת החוק והיא הונחה, היום היא תונח על שולחן הכנסת.
דוד אזולאי: כלומר, תיאורטית מחר בבוקר היינו מגיעים לוועדת כנסת, מבקשים פטור מחובת הנחה ומריצים אותה לטרומית, ראשונה וכו'.
דוד אזולאי: זה לא קרה וזה לא יקרה כרגע.
דוד אזולאי: אנחנו צריכים למצוא כרגע פתרון יצירתי.
דוד אזולאי: אחת ההצעות שכרגע מתגבשת, זה לתת איזו שהיא תקופה של חצי שנה, שהכנסת בעזרת השם תחזור ואז אפשר לחוקק.
דוד אזולאי: אני ביקשתי חצי שנה להאריך את המועד הזה על מנת לאשר.
דוד אזולאי: פה נשאלה שאלה והיא שאלה נבונה של סגן השר ליצמן.
דוד אזולאי: מה יקרה וזה יפורסם בחוזר מנכ"ל?
דוד אזולאי: אנחנו תמיד נגיע לאותה סיטואציה שישנם אנשים שיגידו – לא ראיתי, לא שמעתי.
דוד אזולאי: אז עוד פעם נקיים כאן דיון?
איילת ביסה: אז אני רוצה לענות.
איילת ביסה: אנחנו במפגש הקודם הראינו גם את הליקויים בפרסום שלא מבינים ממנו כלום, גם את המערך הסלקטיבי, גם את העובדה שמה לעשות, הם צריכים להתחיל ולבנות מאגר אנשים ולפנות אליהם.
איילת ביסה: ובנוסף, הייתה סמכות בחקיקה הראשונה, סמכות לשר למקרים האלה.
איילת ביסה: אגב, גם החוק לא נאכף.
איילת ביסה: אני אגלה לך פה בסודי סודות, כשנציגי החוק לא נמצאים כאן, אחת הסיבות שאנשים עובדים ולא יודעים, זה בגלל שהחוק לא נאכף בצורה שווה.
איילת ביסה: אם היו מנגנוני אכיפה טובים ואז אנשים היו נתקלים בבעיה ורצים למשרד הבריאות, אז היה אפשר לפתור את כל העניין הזה.
איילת ביסה: אבל אני המשכתי למשל לעבוד ואני לא ידעתי, כי קופות חולים לא פנו אלי.
איילת ביסה: אני רשומה כבר 10 שנים בקופות חולים, אנשים מגישים קבלות שלי ומקבלים החזר.
איילת ביסה: עד היום אף אחד לא פנה אלי בכלל.
איילת ביסה: לא פונים אלי אנשים בגלל שאני רשומה.
איילת ביסה: הם יודעים שעבדתי אצלם 10 שנים.
איילת ביסה: אף אחד לא ראה ללכת לבדוק, בגלל זה אנשים שומעים מאיתנו, לא פנו בכלל למשרד הבריאות, שומעים מאיתנו.
איילת ביסה: ולמה לא פנו?
איילת ביסה: היא אומרת שיש אנשים שלא פנו, כי הם לא רוצים ללכת לעורר תשומת לב לזה שאין להם רישיון.
איילת ביסה: אני עובד באופן פרטי, הבעל בית שלי לא יודע ולא קיבל הודעה, אני מגיש קבלות וקופת חולים ממשיכה לקבל אותן, למה שאני אלך לעשות לעצמי בעיות לפני שפותרים את החוק.
איילת ביסה: אבל זה העניין, האכיפה לא בסדר, ההודעות לא בסדר.
איילת ביסה: יש איזו שהיא רשלנות, איזה שהוא סמוך סביב כל ההתנהלות של משרד הבריאות, וההתנהלות הזאת מגולגלת לפתחנו.
ציפי גוטמן: ואנחנו אוכלים את הרשלנות הזאת.
איילת ביסה: בנוסף, אילו באמת, כמו שהתחלתי להגיד, היה מנגנון הודעות שהוא יעיל, תראו מה הוא אמר בפעם שעברה.
איילת ביסה: מה שהוא אמר בפעם שעברה זה – ידעתי על עוד 2,000, אבל בגלל שידעתי שיכולים להיות אחרים, אז לא שלחתי גם ל-2,000 האלה.
איילת ביסה: זו לא מחשבה של מי שמנסה כמה שיותר להגיע.
איילת ביסה: זו מחשבה של מי שמחפש איך להוריד מעצמו אחריות.
איילת ביסה: מה זה יש ל- 2,000 איש?
איילת ביסה: למה לא שלחתם להם הודעות?
איילת ביסה: כי ידעת שיש כמה בחו"ל וכמה שאתה לא יודע.
איילת ביסה: אני חפרתי בפרוטוקולים - - -
שלומית אבינח: הוא אמר למעלה מ-1,000.
שלומית אבינח: הוא אמר שחלק לא עוסקים במקצוע.
שלומית אבינח: הוא חושב שיש - - -
איילת ביסה: הוא חושב, אבל אני אומרת לך שהם עוסקים - - -
ציפי גוטמן: אבל זה אבסורד שבגלל שהטענה של תעודות זהות לא מעודכנות, אז בגלל זה הם לא מודיעים לאנשים?
איילת ביסה: לא, תעודות הזהות מעודכנות.
איילת ביסה: הם יכלו להסתכל במרשם אוכלוסין, כמו שעושים.
איילת ביסה: הם לא מתנהלים.
איילת ביסה: אני רוצה גם להגיד לכם שהיו אנשים בינינו שהגישו אחרי המועד וקיבלו רישיון, כי האגף לרישוי מקצועות רפואיים מתנהל, סליחה, בברדק.
איילת ביסה: יש ברדק באגף הזה.
איילת ביסה: אנחנו לא אחראים לברדק הזה, אנחנו לא צריכים לסבול בגללו.
איילת ביסה: אנשים שעובדים באותו מקום, אחת קיבלה סירוב בגלל תאריך וחברה שלה קיבלה.
איילת ביסה: לא אמרנו, לא העלינו שלא ייקחו לה, אבל זה המצב, שפקידים לא יודעים.
איילת ביסה: אנשים שלנו שהלכו ללשכות הבריאות המקומיות, אמרו להם – הכי חשוב שתבואי לפני פסח.
איילת ביסה: אז היא באה לפני פסח, זה היה שבוע אחרי ה-15 במרס, אז היא אכלה אותה.
איילת ביסה: כאילו, כל העניין הזה שמשרד הבריאות יעשה בדק בית לפני שהוא מגלגל את זה לפתחנו.
תמר נבו: מה שאני רציתי להגיד, שגם התקשורת בתוך משרד הבריאות לא עברה נכון, כי לא ידעו על החוק.
תמר נבו: והדבר השני הוא, שבאמת גם בתוך רשויות הבריאות, אני כשהגעתי לארץ חיפשתי עבודה, מצאתי מספר עבודות ואמרו לי – רק תעדכני את הרישיון.
תמר נבו: אף אחד לא ידע שיש תאריך ואפילו קיבלתי אישור מקופת חולים כללית.
תמר נבו: אני בחרתי לא להתחיל לעבוד, כי לא רציתי לעבוד בניגוד לחוק.
יעקב ליצמן: קיימתי דיון, בואו אני אסביר את המצב ואני אגיד לכם מה אני הולך לעשות, בדיעבד שבדיעבד, אבל יכול להיות שזה הפתרון.
יעקב ליצמן: השופט פסק מה שהוא פסק, שמשרד הבריאות יכול לעשות מה שהוא רוצה מבחינת זה.
יעקב ליצמן: משרד הבריאות בגלל אחריות, לאו דווקא לסעיף הזה, על עוד 20,000 סעיפים אחרים, על השלכות רוחב, הגיש ערעור.
יעקב ליצמן: אנחנו שכנענו את משרד המשפטים להגיש על זה ערעור וזה כרגע בבג"ץ בדיון.
יעקב ליצמן: אם החוק הזה, שאתם מניחים היום, יעבור טרומית לפני הבחירות, משרד הבריאות יפנה למשרד המשפטים והוא ישתדל לעשות את החריגה בזמנים שלכם, בהוראת שעה כי הסוג הזה, שבינתיים להחריג, בגלל אלה שאיחרו.
יעקב ליצמן: בגלל שזה עבר טרומית אז זה מוכיח שהכנסת חושבת - - -
אחמד טיבי: הצהרת כוונות.
יעקב ליצמן: מה את אומרת?
יעקב ליצמן: תגידי כן.
יעקב ליצמן: לא צריך להסכים, אבל זה מספיק שאני אומר, זה טוב.
יעקב ליצמן: אז משרד הבריאות יוכיח שהיות וזה עבר טרומית, הכוונה של הכנסת זה בכיוון X, אנחנו בעזרת השם נשתדל להוציא הוראת שעה על סמך בית המשפט, על סמך פסק הדין.
אביטל וינר: על סמך הפסיקה של בית המשפט המחוזי.
אביטל וינר: הפסיקה של בית המשפט המחוזי צריכה להתבטל בערעור.
יעקב ליצמן: אוקי, זה הוויכוח ביני לבינה.
יעקב ליצמן: את זה תשאירו.
יעקב ליצמן: אז זו ההחלטה שלי.
דוד אזולאי: מר ליצמן, הרעיון הוא רעיון טוב.
יעקב ליצמן: אם אנחנו לא נזכה בבחירות.
דוד אזולאי: לא, תראה מה שקורה, השאלה היא פשוטה.
דוד אזולאי: האם אי אפשר ללכת על הוראת שעה, בלי כל קשר לסיפור של ההעברה בקריאה טרומית.
אביטל וינר: הוראת שעה זה משהו שצריך להיות, זה גם, זה סוג של חקיקה.
אביטל וינר: אם זו תהיה חקיקה, שוב פעם אין לנו בעיה.
אביטל וינר: הנחיות ביניים - - -
דוד אזולאי: לא, הוראת שעה זה מגיע מהמשרד והכנסת תאשר את הוראת השעה.
אביטל וינר: הכנסת לא מאשרת.
קריאה: לא, אז עכשיו אנחנו עוד פעם תלויים.
קריאה: זה אותו מצב.
קריאה: לא השתנה כלום.
יעקב ליצמן: יש ועדת שרים עוד היום, אגב.
שלומית אבינח: אז מי מטפל בזה?
דוד אזולאי: נבקש להכניס את זה היום לוועדת שרים, אחרת אין מתי.
דוד אזולאי: אין אפשרות להוראת שעה?
דוד אזולאי: זו הדרך היחידה?
אחמד טיבי: אתה מוכן להגיד ל - - -
יעקב ליצמן: אני מוכן לעזור במה שאתה רוצה.
אחמד טיבי: אז בואו תשמעו מה הסיכום.
אחמד טיבי: דוד ואני נדבר עם יושב ראש הכנסת ויושב ראש הקואליציה, בתקווה שהם יענו לנו.
אחמד טיבי: לגבי יושב ראש הכנסת אני חושב שהוא יענה לנו וגם סגן השר ידבר עם יושב ראש הכנסת.
אחמד טיבי: הבעיה שלנו היא זמן וזמן בלבד.
דוד אזולאי: הרב ליצמן, יש לי בקשה ואני מבקש את העזרה שלך בעניין הזה.
דוד אזולאי: גם פנייה ליושב ראש הנהלת הקואליציה, אלקין וגם ריבלין.
דוד אזולאי: פנייה אישית שלך תחזק את הבקשה שלנו.
יעקב ליצמן: רבותי, אתם תפנו, תגידו את התשובה, אני אדבר עם שניהם.
דוד אזולאי: אוקי, רבותי, אני חושב שאנחנו נמצאים כאן במצב של מרתון של זמן.
דוד אזולאי: אנחנו מאד לחוצים בזמן, בהתחשב בעובדה שהיום אני מסופק אם נוכל להביא את זה אל הנשיאות.
דוד אזולאי: לנשיאות כן, אבל לוועדת שרים לענייני חקיקה, דיברתי עכשיו עם עליזה, היא העבירה את זה למזכירות.
דוד אזולאי: אני מיד אבדוק את כל הנתונים הטכניים האלה.
דוד אזולאי: רבותי, אני מציע ככה, אני מפסיק כרגע את הישיבה.
דוד אזולאי: אתם לא יכולים לעזור לנו הרבה בנושא הזה, הנושא הוא שלנו, של חברי הכנסת.
דוד אזולאי: אנחנו ניכנס כרגע לפעילות אינטנסיבית.
דוד אזולאי: גם חבר הכנסת אחמד טיבי, כסגן יושב ראש הכנסת יפעל בנושא הזה, גם אני כיושב ראש ועדה אפעל, ואנחנו נגייס גם את הרב ליצמן ואני מאד מקווה שנצליח להעביר את זה בקריאה טרומית.
דוד אזולאי: ואני לא רוצה לחשוב אם לא.
מירב אוחובסקי: אז על זה איזה זמן מדובר?
דוד אזולאי: אני לא יכול להגיד לך.
דוד אזולאי: זה לוח זמנים מטורף.
אחמד טיבי: מטורף, מטורף.
דוד אזולאי: אין לי מילה אחרת להגיד.
דוד אזולאי: זה לא יום שגרה.
אחמד טיבי: אני ותיק בכנסת, זה עוד לא היה.
דוד אזולאי: זה לא שגרה.
דוד אזולאי: ביום שגרה אני יודע איך לעבוד.
דוד אזולאי: אני לא יודע - - -
מירב אוחובסקי: אני יודעת, אבל אני מובטלת בכפיה כל הזמן.
דוד אזולאי: אבל תראי, אני לא יכול להתחייב לך על שום דבר.
דוד אזולאי: זאת המציאות שכרגע אנחנו נתונים פה.
דוד זילברבוים: אפשר רק שתי מילים למשפטנית?
דוד זילברבוים: ברשותכם, מאד מאד בקצרה.
דוד זילברבוים: אני פונה אליך, אני פה בקול של הבית שלי.
דוד זילברבוים: יש לי בת שמטופלת על ידי פיזיותרפיסט, שנקלע פה לחבורה המכובדת של האנשים שהם בצרה והוא פוחד לבוא לעבוד.
דוד זילברבוים: ובינתיים הבת שלי סובלת בבית מבעיות מאד מאד קשות.
דוד זילברבוים: כשאת אומרת את האמירות המאד נחרצות משפטית שלך, אני מבקש שתחשבי גם על המטופלים.
דוד זילברבוים: מפני שאם בית משפט - - -
דוד אזולאי: לא, יש לי בקשה אליך, סליחה - - -
אביטל וינר: מה אתה חושב, שאני פועלת נגדכם?
אביטל וינר: מה האמירה הזאת?
דוד אזולאי: אביטל, אני מבקש ממך, אני אגן עליך, תרשי לי, בסדר?
דוד אזולאי: תסלח לי מאד אדוני.
דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, באמת זה לא הוגן מה שאתה עושה - - -
דוד זילברבוים: לא - - -
דוד אזולאי: תרשה לי רגע.
דוד אזולאי: זה לא הוגן מה שאתה עושה.
דוד אזולאי: בישיבה הקודמת אתה לא היית פה.
דוד אזולאי: אני פניתי, ביקשתי ונעניתי.
דוד אזולאי: ביקשתי את הצעת החוק וקיבלנו אותה.
דוד אזולאי: ולכן - - -
דוד זילברבוים: אני מבין ש - - -
דוד אזולאי: לא, לא, תסלח לי, לא אתן לך.
דוד אזולאי: לא מקובל עלי - - -
דוד זילברבוים: להשלים משפט.
דוד אזולאי: לא מקובל עלי שאתה כאזרח שיושב כאן, שתתקוף אנשים שעשו מלאכתם נאמנה.
דוד זילברבוים: לא, לא, אני לא תוקף.
דוד אזולאי: אל תשכח שגם היא כפופה להוראות.
דוד זילברבוים: אבל אני לא תוקף.
דוד זילברבוים: אני מבקש.
דוד זילברבוים: אני מבקש רגישות בעבודה.
דוד זילברבוים: אני לא תוקף.
דוד אזולאי: לא, אז תודה רבה.
דוד אזולאי: אני נועל את הישיבה, תודה רבה.
דוד אזולאי: רבותיי, צהריים טובים לכולם.
דוד אזולאי: נושא הדיון – פניות ציבור לגבי היעדר טיפול הולם עבור ילדות ונערות הסובלות מהפרעות אכילה.
דוד אזולאי: אני מניח שחברת הכנסת אדטו תצטרף אלינו בהמשך, אני לא מוותר על הידע הרב שיש לה בתחום הזה ולכן אני רוצה אותה בדיון בזה.
שלומית אבינח: אני רוצה לומר שמשרד האוצר יצטרפו בהמשך כי הם בישיבה אצל השר.
דוד אזולאי: האמת שראיתי שהנושא הזה הוא נושא שעלה מספר רב של פעמים בוועדה, אצלנו.
דוד אזולאי: הישיבה הזו היא ישיבה חמישית במספר, בנושא, לאחר שחברת הכנסת סופה לנדבר קיימה 2 ישיבות וחבר הכנסת אורי מקלב גם הוא קיים 2 ישיבות.
דוד אזולאי: זו בעצם הישיבה החמישית, ואני מקיים אותה כישיבת המשך לאותן שתי ישיבות קודמות.
דוד אזולאי: יש בעיה קשה בנושא שאנחנו מקיימים עליו דיון, וזה הפרעות אכילה, בכך שלצערי הרב, למרות הדיונים הרבים בין משרד הבריאות ובין קופות החולים וגורמים נוספים, למעשה אנחנו נשארנו תקועים באותו מצב, כאשר בסך הכל היום יש כ- 24 מיטות ברחבי הארץ ולא כולן מנוצלות –
קריאה: מנוצלים.
קריאה: תור מאד ארוך.
דוד אזולאי: גם אלה שמנוצלים – זה מאלץ את המשפחות לנסיעות מאד רחוק ו לפעמים נוצר מצב שחלק מההורים מוותרים על הטיפול הזה בגלל המרחק הרב שהם נאלצים לעבור.
דוד אזולאי: הנושא הזה הוא נושא שנתון במחלוקת ובוויכוח בין משרד הבריאות ובין קופות החולים.
דוד אזולאי: אני חשבתי שאנחנו נעורר את הנושא הזה מחדש ואני מקווה שנציג משרד האוצר שיבוא בהמשך יוכל לתת מענה.
דוד אזולאי: בהמשך נשמע גם את משרד הבריאות אבל אבקש כעת את המשפחה שהעלתה את הנושא הזה בפעם הראשונה, משפחת חבשוש, לדבר.
משה חבשוש: שמי משה חבשוש, אני פניתי – למרות שזו הישיבה החמישית, אני עדיין מתרגש.
משה חבשוש: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, חברי הוועדה, נציגי מערכת הבריאות, ונציגי האוצר שאני מקווה שיצטרפו בהמשך.
משה חבשוש: חמש שנים חלפו בדיוק מאז פניתי לראשונה לוועדה הזו וביקשתי לחשוף בפניה מציאות שבעיניי היא בלתי נתפסת, מציאות שבה בישראל ישנם אלפי גברים ונשים הסובלים מהפרעות אכילה, מתוכם מאות שנמצאים במצב בריאותי הדורש אשפוז והשגחה.
משה חבשוש: לעומתם ישנה גם היום, חמש שנים אחרי פנייתי הראשונה, מרפאה ייעודית אשפוזית אחת, במסגרת בית החולים תל השומר.
משה חבשוש: מרפאה שבה 24 מיטות בלבד.
משה חבשוש: לפי מה שאני יודע, על כל 24 מטופלים שנמצאים כרגע יש 24 שנמצאים בהמתנה.
משה חבשוש: משך האשפוז שם הוא בין 3 חודשים, במקרה הטוב, לבין 6 חודשים ויותר – יתקנו אותי אם אני טועה.
משה חבשוש: חמש שנים חלפו, חמש ישיבות בפורום המכובד הזה, ועדיין דבר לא נעשה על מנת לשנות את המציאות העגומה הזו.
משה חבשוש: אני שוב מדגיש – כשאני פניתי התייחסתי אך ורק לאוכלוסייה הבוגרת, קרי – נשים וגברים בגיל 24, ואני גם מבקש שהדיון הזה יהיה סביב האוכלוסייה הזו, לא סביב המתבגרים ולא סביב הילדים כי משום מה בישיבות הקודמות הדיון נסחף לאוכלוסייה ההיא וכן נעשו צעדים בשטח.
משה חבשוש: לעומת זאת, בהתייחס לאוכלוסייה הבוגרת דבר לא נעשה.
משה חבשוש: בשנתיים האחרונות נטו להאשים את אי הפעלת הרפורמה במערך בריאות הנפש בכך שהנושא תקוע.
משה חבשוש: לשמחתי, או לא, גם המחסום הזה או התירוץ הזה, כמו שאני קורא לו – הוסר עם הפעלתה בצו של - - הפורום החברתי כלכלי לפני כחודש.
משה חבשוש: שוב, אני פונה אליכם, המכובדים, בדיון הזה להתייחס אך ורק לאוכלוסייה הבוגרת ולמצוקה שהם נמצאים בה.
משה חבשוש: הכספים ישנם, תכניות ישנן, אבל דבר לא נעשה עדיין, אני מקווה שמהישיבה הזו נמצא עם משהו לקראת צעד מעשי.
משה חבשוש: תודה שהיגעתם.
אליעזר חבשוש: להוסיף שתי מילים: אתה הדגשת את הבעיה שיש מרפאה אחת במרכז, והבעיה היא לוגיסטית, להגיע לשם, וכו'.
דוד אזולאי: גם.
אליעזר חבשוש: הבעיה העיקרית היא התור בהמתנה של בחורות שמחכות חודשים במצב מאד גרוע, מצב 12BMI לפי מה ששמעתי – מחכים בבית.
אליעזר חבשוש: אלה זמנים מאד קריטיים.